Справа № 753/2356/23 Суддя в І-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/467/2024 Суддя в 2-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
судді ОСОБА_3
26 червня 2024 року м. Київ
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 26.06.2024 року змінений вирок Дарницького районного суду міста Києва від 25 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_4 в частині призначеного йому покарання.
Застосовано до покарання призначеного ОСОБА_5 положення ст. 75 КК України та звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.
Судом першої інстанції, із чим погодився і суд апеляційної інстанції, ОСОБА_4 визнаний винним та засуджений за те, що 28 серпня 2022 року, близько 19 години, знаходячись у громадському місці, а саме в ресторані «Slavutych Beach Club» за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючись хуліганськими мотивами, вступив в словесний конфлікт з ОСОБА_7 в ході якого, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи існуючі в суспільстві правила та норми поведінки, аморально та зверхньо ставлячись до прав, свобод і законних інтересів громадян, підійшов до потерпілого ОСОБА_7 який в той час сидів за столом як відвідувач, після чого наніс один удар скляною пляшкою в область голови потерпілого, чим завдав останньому фізичного болю.
В подальшому, ОСОБА_7 , з метою уникнути конфлікту з ОСОБА_4 , вирішив покинути вказаний заклад, попрямувавши до паркувального майданчику, який розташований при вході до вказаного закладу.
Після чого, ОСОБА_4 , близько 20 години 25 хвилин, продовжуючи свої хуліганські дії, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та виразилось у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки у суспільстві, самоутвердженні за рахунок приниження інших людей, продовжуючи перебувати у громадському місці, також вийшов на паркувальну зону вказаного закладу та керуючись хуліганськими мотивами із застосуванням предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, виражаючись нецензурною лайкою, діставши із сумки ОСОБА_8 свій пістолет для відстрілу патронів гумовими кулями «Форт-17Р», калібру 9мм, № НОМЕР_1 , націлив в бік ОСОБА_7 та здійснив постріли, чим завдав ОСОБА_7 множинні вогнепальні поранення, правої кисті лівого передпліччя, правої гомілки, не проникаюче поранення поперекової ділянки зліва.
Від пострілів, які були влучними, ОСОБА_7 почав втрачати рівновагу, однак переважаючи свій біль направився до найближчого паркану щоб спертися та не втрачати свідомість.
Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи свої хуліганські дії попрямував до автомобіля марки «BMW 328і», номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 , який стояв на паркувальній зоні зазначеного ресторану та здійснив декілька ударів рукояткою пістолета по лобовому склу та по панелі даху вказаного авто, пошкодивши автомобіль та спричинивши ОСОБА_9 , матеріального збитку на суму 37 050 грн 82 коп.
В подальшому, ОСОБА_4 сів до салону автомобіля марки «Toyota Land Cruiser 300», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_8 та з місця вчинення злочину зник.
Зазначені дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.4 ст. 296 КК України як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.
Із зазначеними висновками судів не погоджуюсь із наступних підстав.
Щодо сумнівів про доведеність наявності у діях ОСОБА_4 хуліганства.
Хуліганством, в контексті злочину, передбаченого ст. 296 КК України, є грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.
Відмежування хуліганства від інших кримінальних правопорушень здійснюється за критерієм спрямованості умислу винного під час вчинення відповідного діяння та мотивів кримінального правопорушення.
Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Під явною неповагою до суспільства розуміється очевидна, ОСОБА_10 зневага винної особи до встановлених у суспільстві правил і норм поведінки, яка може проявлятися у прагненні продемонструвати таку зневагу до певного невизначеного числа оточуючих осіб, бажанні самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе чи свої особисті інтереси суспільству, громадянам, державі тощо.
У випадку коли дії винної особи викликані неприязненими стосунками до потерпілого, неправомірними діями потерпілого, коли вчиненню обвинуваченим певного діяння передував конфлікт між учасниками викликаний неприязненими стосунками як триваючими, так і тими, що раптово виникли, то дії цієї особи не можуть розцінюватись як хуліганство.
Аналіз доказів, досліджених у ході судового розгляду, які знайшли своє відображення у вироку дає підстави стверджувати про те, що діянням, які поставлені у вину ОСОБА_4 передував конфлікт між ним та потерпілим, який із великою вірогідністю виник внаслідок поведінки потерпілого. Як із показань обвинуваченого, так і з показань потерпілого і свідків вбачається, що між обвинуваченим та потерпілим спочатку виник словесний конфлікт, який потім переріс у штовханину та бійку, після чого обвинуваченим почали вчинятися дії, які поставлені йому у вину як хуліганство. Зміст показань учасників конфлікту та очевидців конфлікту у поєднанні із наявними у матеріалах кримінального провадження відеозаписами, зробленим за допомогою камер спостереження дає підстави стверджувати про те, що конфлікт мав обоюдний характер, до нього в певний його період приєдналися інші особи зі сторони потерпілого. Колегія суддів відмічає ту обставину, що увесь конфлікт складався із двох епізодів. Після першої частини конфлікту потерпілий залишив місце цього конфлікту, через деякий час повернувся із іншими особами, після чого усі вони стали з`ясовувати стосунки із обвинуваченим, у тому числі і шляхом вчинення із ним бійки. Матеріали справи містять також показання свідків, відповідно до яких, декілька осіб били обвинуваченого.
Сукупність зазначених обставин дає підстави стверджувати про те, що причиною конфлікту, який в подальшому переріс у бійку, яка призвела до здійснення обвинуваченим пострілів та травмування потерпілого став конфлікт між обвинуваченим і потерпілим, що може указувати на відсутність у діях обвинуваченого мотиву явної неповаги до суспільства зокрема, та суб`єктивної сторони хуліганства в цілому.
Звертаю увагу на те, що указані обставини не достатньо були досліджені у ході судового розгляду і цим обставинам судом першої інстанції не дано належної оцінки.
Із пояснень обвинуваченого у суді апеляційної інстанції вбачається те, що після першої частини конфлікту, коли потерпілий залишив місце події, саме він, тобто обвинувачений, здійснив повідомлення поліції про указаний конфлікт. Однак ця обставина, яка істотно впливає на вирішення питання про наявність у обвинуваченого мотиву явної неповаги до суспільства, залишилася поза увагою суду першої інстанції.
Наведене указує на істотну неповноту проведеного судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у вироку фактичним обставинам кримінального провадження, яка істотно вплинула на вирішення судом питання про винність обвинуваченого.
Щодо можливої відсутності у діях ОСОБА_4 складу будь-якого злочину.
У випадку обґрунтованості сумніву щодо правильності кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 296 КК України викликає сумнів у частині винності обвинуваченого у вчиненні іншого злочину. Так, питання перебування обвинуваченого у стані необхідної оборони як у ході досудового розслідування, так і у ході судового розгляду не досліджувалось, хоча обставини справи дають підстави стверджувати про можливість перебування обвинуваченого у стані необхідної оборони. Матеріали справи містять дані про те, що внаслідок зазначеного вище конфлікту обвинувачений отримав тілесні ушкодження. Окрім того, у ході судового розгляду були допитані свідки, які показали, що вони бачили як обвинуваченого били. Із урахуванням причин і підстав конфлікту про які було зазначено вище, можливо стверджувати про перебування обвинуваченого у стані необхідної оборони, що може істотно впливати на вирішення питання про наявність у діях обвинуваченого складу будь-якого кримінального правопорушення.
Щодо можливості виходу за межі апеляційної скарги.
Указані обставини із належною повнотою не були досліджені у ході судового розгляду у суді першої інстанції, хоча їх дослідження має важливе значення для вирішення питання про винність обвинуваченого у вчиненні як інкримінованого, так і будь-якого іншого кримінального правопорушення. У вироку, при викладені обставин вчинення кримінального правопорушення, суд першої інстанції допустив невідповідність своїх висновків фактичним обставинам кримінального провадження, яка могла вплинути на вирішення питання про винність обвинуваченого. Той факт, що результати належного з`ясування цих обставин можуть бути виключно на користь обвинуваченого, колегія суддів, відповідно до положень ч.2 ст. 404 КПК України мала підстави для виходу за межі апеляційної скарги.
Щодо подальшого руху кримінального провадження.
З`ясування наведених вище обставин вимагає повторного дослідження доказів. Відповідно до положень ч.3 ст. 404 КПК України дослідження доказів у суді апеляційної інстанції здійснюється виключно за клопотанням учасників судового провадження. Таких клопотань від учасників судового провадження не поступило, що позбавляло суд апеляційної інстанції можливості здійснити дослідження доказів для усунення зазначеної вище неповноти судового розгляду та усунення невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження. Між тим, вважаю, що зазначені вище порушення, допущені судом першої інстанції у ході судового розгляду та під час ухвалення вироку, могли привести до невиконання завдань кримінального провадження, визначених у ст. 2 КПК України, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. За наявності такого порушення кримінального процесуального закону, яке колегією суддів визнається істотним, з метою усунення зазначених вище порушень закону та враховуючи необхідність дослідження доказів для усунення існуючих сумнівів в частині як правильності кваліфікації дій обвинуваченого, так і наявності у нього складу будь-якого кримінального правопорушення, було би доцільним призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Суддя ОСОБА_3