Провадження № 1-кс/344/5538/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого дізнавача СД Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Окружної прокуратури м.Івано-Франківська ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000534 від 27.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернулася з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обґрунтування якого посилалася на те, що сектором дізнання Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000534 від 27.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

До Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області надійшов рапорт старшого дізнавача СД ОСОБА_3 у якому йдеться, що у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000222 від 13.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, було встановлено наступне: у 2024 році ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , вирішив придбати завідомо підроблений документ з метою його подальшого використання, а саме тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 та довідку №139/18/9570 військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після чого ОСОБА_6 надав невідомій особі, свої персональні дані з метою подальшого виготовлення підроблених документів, а невідома особа виготовила тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 та довідку №139/18/9570 військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 виданого на ім`я ОСОБА_6 .

У ході отримання пояснення від ОСОБА_6 стало відомо, що у січні 2024 року, останній через свого знайомого ОСОБА_7 , отримав номер мобільного телефону НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_8 , котрий міг допомогти ОСОБА_6 із виготовленням документів, для уникнення від мобілізації. У подальшому ОСОБА_6 домовився про зустріч з ОСОБА_8 та при зустрічі передав йому грошові кошти у розмірі 1500 доларів США, фотокартки та паспортні дані. Через деякий час, ОСОБА_6 знову зустрівся з ОСОБА_8 та отримав від останнього довідку №139/18/9570 військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 13.07.2024 видану на солдата ОСОБА_6 та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 13.07.2024 виданого на ОСОБА_6 .

Слідчими та розшуковими заходами було встановлено, що до вчинення вказаного кримінального проступку може бути причетний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

19липня 2024 року у період часу із 09 год 40 хв по 11 год 40 хв старшимдізнавачем СД Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області капітаном поліції ОСОБА_9 було проведено обшук, а самеза адресою: АДРЕСА_2 .

В ході обшуку був присутній ОСОБА_7 ,який видав працівникам поліції мобільний телефон марки SamsungM52, IMEI 1: НОМЕР_3 IMEI 2: НОМЕР_4 , чорного кольору, з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна`м.н.т. НОМЕР_5 , а виявлено та вилучено системний блок, чорного кольору, VentoA8 AsusChassis.

Слідчий в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила розгляд клопотання здійснювати без її участі.

Володілець (власник) майна в судове засідання не зявився, про дату та час судвого засідання повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб..

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а згідно з ч. 2 - документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч. 1 цієї статті.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається із матеріалів клопотання, в ході обшуку був присутній ОСОБА_7 , який видав працівникам поліції мобільний телефон марки SamsungM52, IMEI 1: НОМЕР_3 IMEI 2: НОМЕР_4 , чорного кольору, з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна`м.н.т. НОМЕР_5 , а виявлено та вилучено системний блок, чорного кольору, VentoA8 AsusChassis.

19.07.2024 року постановою дізнавача СД Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області вилучені речі визнано речовим доказами в рамках кримінального провадження № 0000534 від 27.06.2024.

Отже, беручи до уваги вищенаведене, з метою запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, оскільки існує сукупність підстав вважати, що вони в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України

У Х В А Л И В:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено під час проведення обшуку,за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на мобільний телефон марки Samsung M52, IMEI 1: НОМЕР_3 IMEI 2: НОМЕР_4 , чорного кольору, з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна`м.н.т. НОМЕР_6 та системний блок, чорного кольору, Vento A8 Asus Chassis.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1