Справа № 694/1856/24
провадження № 1-кс/694/647/24
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

про застосування запобіжного заходу - домашній арешт

19.07.2024 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,у кримінальному провадженні № 0000948 від 18.07.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новомиколаївка Токмацького району Запорізької області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого старостою Лисичобалківського старостинського округу, одруженого, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, -

з участю підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6

в с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання вказує, що згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» до правоохоронних органів відносяться - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного, фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції. При цьому, згідно із ч.10 ст. 62 цього ж Закону поліцейський користується повноваженнями, передбаченими цим законом, незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу.

Згідно ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення.

Встановлено, що 18 липня 2024 року близько 12 год. 00 хв., ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які виконували службові обов`язки поліцейського сектору реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності № 1 Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області та, перебуваючи на добовому чергуванні, здійснювали виїзд за повідомленням про домашнє насильство на територію Лисичобалківської ОТГ Звенигородського району Черкаської області.

Так, 18 липня 2024 року, близько 12.00 години, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи неподалік приміщення сільської ради, що знаходиться по АДРЕСА_1 , усвідомлюючи, що перед ним знаходяться працівники поліції, під час виконання своїх службових обов`язків, розпочав словесний конфлікт із працівниками поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під час виконання ними своїх службових обов`язків, погрожував фізичним насильством, після чого усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, діючи умисно, з мотивів неповаги до авторитету правоохоронних органів, маючи на меті спричинення працівнику правоохоронного органу тілесних ушкоджень, діючи умисно, намагався нанести один удар кулаком лівої руки в область тулуба ОСОБА_7 .

В результаті злочинної діяльності ОСОБА_5 порушено суспільні відносини, які забезпечують нормальну законну діяльність органів державної влади, особисту недоторканість поліцейських, під час виконання ними своїх службових обов`язків, передбачених Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 1993 року із відповідними змінами.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України - погроза насильством працівникові правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

18.07.2024 ОСОБА_5 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України.

19.07.2024 повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, про що зроблена відповідна відмітка у Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджується зібраними доказами в кримінальному провадженні та доданими до клопотання.

Крім того слідчий вказує, що в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, яке відноситься до категорії не тяжких злочинів, за який у разі визнання його винним може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Також встановлено, що підозрюваний є старостою Лисичобалківського старостинського округу та проживає в с. Лисича Балка Звенигородського району Черкаської області, а тому особисто знайомий із свідками у кримінальному провадженні, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які проживають на території села, та були безпосередніми свідками незаконних дій ОСОБА_5 , який може шляхом залякування, вмовляння, підкупу, здійснювати вплив на зазначених свідків, а також здійснювати вплив на потерпілого, з метою зміни ними показів, та уникнення від кримінальної відповідальності.

Беручи до уваги вище викладене, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, репутації та характеристики підозрюваного, застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбачених ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, просили застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Крім того вказували на необґрунтованість підозри. Також підозрюваний вказував, що викладені

обставини події є надуманими і жодних протиправних дій він не вчиняв.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши зміст та мотиви клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 слід виходити з наступного.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього одного з запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження. Такими доказами є: - дані повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення від 18.07.2024; - дані протоколу прийняття заяви ОСОБА_7 від 18.07.2024;- дані показань потерпілого ОСОБА_7 від 19.07.2024;- дані показань свідка ОСОБА_8 від 19.07.2024; - дані показань свідка ОСОБА_11 від 19.07.2024; - дані показань свідка ОСОБА_9 від 19.07.2024; - дані протоколу огляду предмета від 19.07.2024; іншими матеріалами кримінального провадження.

До доводів підозрюваного щодо необґрунтованості підозри і надуманості інкримінованих дій слідчий суддя ставиться критично, оскільки описане інкриміноване діяння повністю підтверджується оглянутим записом з бодікамер, долученим до клопотання, з якого вбачається як висловлювання нецензурною лексикою так і погроза співробітнику поліції і спроба нанести тілесні ушкодження.

Щодо наявності вказаних ризиків слідчий суддя приходить до наступного.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Так, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 345 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України класифікується як нетяжке та відповідно до санкції даної статті карається

позбавленням волі на строк до 3 років позбавлення волі, з метою уникнення покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Щодо ризику незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

При встановленні наявності цього ризику слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Тобто ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілого, свідків та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Ризик впливу на свідків також обумовлюється можливим використанням ОСОБА_5 знайомств, зв`язків, обізнаності про осіб, які є свідками у даному кримінальному провадженні, з метою підбурювання їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання показань, які суперечитимуть зібраним у справі.

Як вбачається з матеріалів доданих до клопотання свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 особисто знайомі з ОСОБА_5 . Останній, на переконання слідчої судді, в силу знайомства з ними має можливість спілкуватись, а так само впливати на них через інших осіб.

Слідча суддя враховує й те, що для здійснення тиску не обов`язково осіб знати особисто. Для цього достатньо, наприклад, того, що особі, якій загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років, після ознайомлення з матеріалами справи стануть відомі анкетні дані потерпілого та свідків, і з метою уникнення покарання, можуть вчинятися дії, покликані на примушення потерпілого, свідків до зміни показань або до відмови від їх надання, підбурювання їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання показань, які суперечитимуть зібраним у справі.

Відповідний незаконний вплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на підозрюваного як на особу, що вчинив правопорушення, так і свідків, які можуть надати свідчення щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються підозрюваному та не мають безпосереднього зв`язку із його особою (наприклад, показання понятих, які брали участь у слідчих діях).

Оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні ще не завершене, а свідки сторони обвинувачення відповідно не допитувались судом безпосередньо, існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу підозрюваного, такі особи можуть змінити свої показання або відмовитися від дачі показань у суді.

За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованими твердження слідчого, щодо існування цього ризику.

Вказане свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи наведене та існування ризиків слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Разом з тим, на думку слідчого судді, ризику імовірного впливу на свідків та потерпілого можливо запобігти шляхом покладення на підозрюваного певних обов`язків, зокрема обов`язку

не спілкуватися зі свідками та потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, що передбачено ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ризик можливого переховування від органів досудового розслідування та суду також на думку слідчого судді можна зменшити шляхом перебування під домашнім арештом у нічний час доби.

Разом з тим, слідчим суддею взято до уваги вік підозрюваного, а також те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, характеризується позитивно, являється посадовою особою, та те, що останній має позитивні характеристики. Вказані обставини зменшують наведений ризик.

З огляду на зазначене, слідчий суддя приходить до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і запобігти зазначеному ризику зможе запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. При цьому, визначаючи місце перебування під домашнім арештом, слідчий суддя враховує, що дане місце є місцем проживання підозрюваного та там він проживає зі своєю дружиною, отже і має міцні соціальні зв`язки. Відтак, саме за вказаним місцем останній і може перебувати під домашнім арештом.

Враховуючи всі вище перелічені обставини, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати запобіжний захід лише у нічний час доби.

Слідчий суддя вважає що застосований запобіжний захід є достатнім для запобігання переліченим у клопотанні ризикам, та зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 . Відтак клопотання підлягає частковому задоволенню, оскільки існують всі обставини необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України.

Окрім цього, відповідно до норм ст. 181 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст.179,181,193,196, 492 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,у кримінальному провадженні № 0000948 від 18.07.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новомиколаївка Токмацького району Запорізької області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого старостою Лисичобалківського старостинського округу, одруженого, раніше не судимого - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період з 22.00 год. до 06.00 год. за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора та суду у період з 22.00 год. до 06.00 год., окрім випадків необхідності надання підозрюваному невідкладної медичної допомоги за межами місця проживання;

- заборонити підозрюваному ОСОБА_5 , будь-яким способом спілкуватись зі свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та потерпілим ОСОБА_7 по цьому кримінальному провадженню, за відсутністю слідчого чи прокурора;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівниками органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою мають право з`явитися у житло, під

арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Застосувати запобіжний захід на строк 59 днів до 15.09.2024 включно.

Строк дії ухвали - до 15.09.2024 р. включно.

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається підозрюваному після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 22.07.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1