Справа № 591/5881/24
Провадження № 1-кс/591/2536/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2024 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню,

В С Т А Н О В И В :

Володілець майна ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна по кримінальному провадженню, яке в письмовій заяві підтримав та мотивував тим, що 11 липня 2024 року Зарічним районним судом м. Суми було накладено арешт в тому числі мобільний телефон з сім карткою, які раніше були виявленні під час обшуку 08 липня 2024 року за місцем проживання ОСОБА_5 . На думку заявника, потреба в арешті відпала, оскільки орган досудового розслідування мав достатньо часу для проведення відповідних досліджень з телефоном, а подальший арешт безпідставно порушує його права.

Слідчий та прокурор заперечили проти задоволення клопотання, мотивуючи це тим, що майно не втратило значення для провадження як речовий доказ, в зв`язку з чим і був накладений арешт на нього.

Суд, заслухавши учасників, дослідивши надані матеріали, приходить наступних висновків.

Встановлено та не заперечено сторонами, що 11 липня 2024 року по кримінальному провадженню № 0000140, відкритому за ознаками ч.ч. 1, 2 ст. 204, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 362, ч. 1 ст. 366 КК України, було накладено слідчим суддею арешт в тому числі на згадане майно, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів.

На думку суду, зі змісту ст. 174 КПК України випливає, що скасування арешту майна в контексті цієї норми, можливе за умови наявності певних обставин, які зазначає сторона, що не могли бути відомі суду під час накладення арешту і суттєво впливали б на прийняте судом рішення або якщо вони доведуть, що відпала потреба в такому арешті чи якщо він накладений необґрунтовано.

З досліджених матеріалів вбачається, що вилучення зазначеного майна та накладення арешту на нього вмотивовувалось в першу чергу необхідністю збереження речових доказів, але на думку суду заявником взагалі не обґрунтовано того, що вилучене майно, в розумінні ст. 98 КПК України, втратило своє доказове значення в справі.

Це вбачається з того, що надані суду матеріали, а також характеристики арештованого майна свідчать про те, що зазначений заявником мобільний телефон з сім карткою безпосередньо стосується обставин справи, як належний фігуранту провадження, досудове розслідування стосовно якого триває, а інформація, яка міститься в ньому є невід`ємною від самого предмета, що виключає втрату значення для справи цього майна, оскільки воно є джерелом доказів і в подальшому не виключається можливість повторного його дослідження (так само як і не виключається можливість проведення експертних досліджень), а також необхідність пред`явлення суду, тому в задоволенні клопотання належить відмовити.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд виходить і з того, що потреби кримінального провадження, зокрема, які зумовлюють необхідність збереження в належному стані речових доказів (враховуючи невід`ємність інформації від самого майна) та можливість їх повторного дослідження в подальшому, переважають над особистими потребами особи, а передача такого майна володільцю та можливе його використання не гарантують в повній мірі збереження в належному стані доказу, що також виправдовує і тривалість застосованого заходу, враховуючи в тому числі складність провадження, значний обсяг доказів вилучених в провадженні, введений в країні воєнний стан та ускладнення ситуації в області.

На підставі викладеного, керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання ОСОБА_5 , про скасування арешту мобільного телефону «Самсунг» з сім карткою НОМЕР_1 , накладеного 11 липня 2024 року по кримінальному провадженню № 0000140, відмовити.

Ухвала не оскаржується, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1