Рівненський апеляційний суд
________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

04 вересня 2024 року м. Рівне

Справа № 562/853/14-к

Провадження № 11-кп/4815/1/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне клопотання прокурора Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000744 від 25.10.2013 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мадона Латвія, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого за ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 317, ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Здолбунівського районного суду Рівненської області від 16 травня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Рівненського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000744 від 25.10.2013 року відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 317, ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Здолбунівського районного суду Рівненської області від 16 травня 2016 року.

Вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 16 травня 2016 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 317, ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України та призначено покарання:

- за ч.1 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

- за ч.1 ст. 317 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- за ч.2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією частини належного йому на праві власності майна;

- за ч.2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 за сукупністю злочинів визначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією частини належного йому на праві власності майна.

Запобіжний захід ОСОБА_7 ухвалено до вступу вироку в законну силу обрати у вигляді особистого зобов`язання.

Вирішено питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Надані прокурором документи кримінального провадження № 0000744 ухвалено залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта на загальну суму 3749 грн. 04 коп.

В поданих стороною захисту апеляційних скаргах ставиться питання змінити вирок Здолбунівського районного суду Рівненської області від 16 травня 2016 року, закрити провадження відносно ОСОБА_7 по обвинуваченню у кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України за відсутністю в його діях ознак вказаних кримінальних правопорушень та пом`якшити призначене покарання, призначивши ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 69 КК України та звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду від 23 липня 2024 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено у міжнародний розшук.

30 серпня 2024 року прокурором подано клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 . Клопотання прокурор мотивує наявністю ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КК України. Зазначає, що на даний час ОСОБА_7 перебуває за кордоном, його місцезнаходження не встановлено, його встановити і забезпечити явку останнього не представляється можливим, тому існує ризик того, що обвинувачений може надалі ухилятись від суду.

Наголошує, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти заявленому ризику та не зможе забезпечити проведення основних слідчих дій та контролю за місцем перебування обвинуваченого.

Посилаючись на ч.4 ст. 183 КПК України зазначає, що у даному випадку розмір застави не визначається.

Просить обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , який оголошений у міжнародний розшук, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданого клопотання, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав.

Виїзд ОСОБА_7 за межі країни, у зв`язку з чим 23 липня 2024 року його оголошено у міжнародний розшук, унеможливлює розгляд справи по суті без його участі у судовому засіданні та виконання судом завдань кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звертається із клопотанням.

Суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. Запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження судом за клопотанням прокурора (частини 3, 4 ст. 176 КПК України).

Пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду.

Частина 2 зазначеної статті передбачає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Враховуючи стадію кримінального провадження, суд апеляційної інстанції не перевіряє обґрунтованості підозри, оскільки ОСОБА_7 вже висунуте обвинувачення та ухвалено відносно останнього судом першої інстанції обвинувальний вирок, який оскаржено в апеляційному порядку.

Тяжкість інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, дає матеріально-правові підстави для вирішення питання застосування стосовно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням тривалого перебування ОСОБА_7 за межами України (як зазначає в клопотанні прокурор, згідно інформації Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Рівненській області, розшукуваний 11.06.2016 року виїхав за межі України на територію Республіки Польща та в подальшому в Україну не повертався), що свідчить про неналежну процесуальну поведінку обвинуваченого та про небажання постати перед судом з метою уникнення перегляду оскаржуваного вироку, доводи клопотання прокурора про наявність ризику переховуватися від суду є обґрунтованими.

Наведене свідчить про неможливість в інший спосіб забезпечити явку ОСОБА_7 до суду, тому на виконання завдань кримінального провадження наявна потреба в обранні останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави в силу положень ч. 4 ст. 183 КПК України, з врахуванням того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявному ризику та гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого, беручи до уваги інкриміновані обвинуваченому злочини, вид і міру призначеного покарання, що є вагомими психологічним фактором, який може сприяти переховуванню від суду.

Відповідно до ч.6 ст. 193 КПК України суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження суд за участю обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відсутність ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою унеможливлює використання каналів міжнародної співпраці МОКП-Інтерпол для розшуку вказаного громадянина.

Очевидним є те, що встановлення місця перебування обвинуваченого та доставлення його до суду є необхідною умовою для успішного закінчення судового провадження.

З огляду на зазначене та той факт, що ОСОБА_7 залишив межі України більше 8 років тому та назад не повертався, клопотання прокурора про обрання стосовно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 193, 335, 401, 404, 405 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Задовольнити клопотання прокурора.

Обрати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мадона Латвія, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 317, ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання і не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки ОСОБА_7 до місця кримінального провадження розглянути за його участю питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід у встановленому законом порядку.

Організацію виконання ухвали доручити Головному управлінню Національної поліції в Рівненській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні Здолбунівської окружної прокуратури.

Зупинити судове провадження у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000744 від 25.10.2013 року відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 317, ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України до розшуку обвинуваченого.

Копію ухвали направити Головному управлінню Національної поліції в Рівненській області та прокурору у даному кримінальному провадженні ? для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3