УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого у кримінальному провадженні - заступника начальника слідчого відділення відділу поліції № 1 Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором першого відділу спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Києва, українцю, громадянину України, з повною середньою освітою, не працюючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, який має на утриманні неповнолітню дитину,

у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002243 від 31.07.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 194 К України,

за участі учасників провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий у кримінальному провадженні - заступник начальника слідчого відділення відділу поліції № 1 Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором першого відділу спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Центрального регіону

ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з зазначеним клопотанням відносно підозрюваного ОСОБА_5 враховуючи наявність у провадженні обставин передбачених ст.ст. 177, 178,

п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 23 год. 17 хв. 30.07.2024 вступив в злочинну змову з ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , спрямовану на умисне пошкодження чужого майна, шляхом підпалу, а саме автомобіля марки «HYUNDAI GRANDEUR» д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, що належить ОСОБА_8 .

З метою реалізації свого злочинного умислу направленого на умисне пошкодження чужого майна, шляхом підпалу ОСОБА_7 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 23:17 годин 30.07.2024, відповідно до відведеної йому ролі залучив до вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 , якому за виконання дій направлених на умисне пошкодження чужого майна, шляхом підпалу, а саме транспортного засобу, - автомобіля марки «HYUNDAI GRANDEUR» д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, що належить ОСОБА_8 пообіцяв грошову винагороду, виконуючи роль пособника.

На виконання спільного кримінального протиправного умислу, з метою підготовки до вчинення умисного пошкодження чужого майна, шляхом підпалу, що належить ОСОБА_8 та перебуває під керуванням ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , виконуючи роль пособника, відповідно до відведеної йому ролі розповів ОСОБА_5 про місце розташування автомобіля марки «HYUNDAI GRANDEUR» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 та перебуває під керуванням ОСОБА_9 та який необхідно пошкодити, шляхом підпалу.

В подальшому,ОСОБА_5 , реалізуючи спільний з ОСОБА_7 кримінальний протиправний умисел, спрямований на умисне пошкодження чужого майна, шляхом підпалу та виконуючи роль безпосереднього виконавця, 30.07.2024 приблизно о 23 год. 15 хв., маючи при собі заздалегідь заготовлені знаряддя для вчинення кримінального правопорушення, а саме пластикову пляшку з бензином та запальничку,прибув за адресою: АДРЕСА_2 , де виявив припаркований автомобіль марки «HYUNDAI GRANDEUR»

д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, який належить ОСОБА_8 .

В продовження своїх протиправних дій, ОСОБА_5 , діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в попередній змові із

ОСОБА_7 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, 30.07.2024 приблизно о 23 год. 17 хв., відкрутивши кришку з пластикової пляшки з бензином, почав розливати бензин під праву передню частину кузоваавтомобіля марки «HYUNDAI GRANDEUR» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 та перебуває під керуванням ОСОБА_9 .

Після чого ОСОБА_5 , дістав з кишені свого одягу заздалегідь заготовлену запальничку та підпалив, розлитий бензин під кузовом автомобіля, чим умисно здійснив підпал автомобіля марки «HYUNDAI GRANDEUR» д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок чого відбулось загоряння даного автомобіля, в ході якого вогнем було пошкоджено передню частину автомобіля марки «HYUNDAI GRANDEUR» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить потерпілій ОСОБА_8 , чим спричинено останній майнової шкоди в розмірі 200 000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у виконанні умисного пошкодження чужого майна, вчиненого шляхом підпалу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 194 КК України.

31.07.2024 ОСОБА_5 затримано, в порядку ст. 208 КПК України (фактичний час затримання 22:16 год. 31.07.2024), за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 194 КК України, 01.08.2024 останньому повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Вказав, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 194 КК України, обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 31.07.2024, відповідно до якого ОСОБА_9 повідомила про кримінальне правопорушення;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , відповідно до якого остання надала покази щодо пошкодження її автомобіля;

-протоколом огляду місця події від 30.07.2024, проведеного за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого оглянуто ділянку місцевості та автомобіль з пошкодженнями у вигляді горіння;

-протоколом огляду відеозапису від 01.08.2024, в ході якого оглянуто відеозапис з прилеглої території до місця вчинення кримінального правопорушення;

-протоколами огляду відеозапису від 01.08.2024, в ході якого оглянуто відеозапис з камер відеоспостереження, розташованих по м. Києву, на яких відображено рух транспортного засобу, який використовувався підозрюваним під час вчинення кримінального правопорушення;

-протоколом огляду речей від 01.08.2024, відповідно до якого оглянути мобільний телефон, що належить підозрюваному ОСОБА_5 , в якому наявна інформація про обставини вчинення злочину;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 31.07.2024, який повідомив про обставини вчинення кримінального правопорушення;

-протоколом проведення обшуку автомобіля від 31.07.2024, відповідно до якого вилучено речові докази та автомобіль, який використовувався для вчинення злочину;

-протоколом проведення обшуку гаражного приміщення від 31.07.2024, відповідно до якого вилучено речові докази, в тому числі одяг підозрюваного ОСОБА_5 , в якому останні вчиняв кримінальне правопорушення;

- протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_5 від 01.08.2024, в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 194 КК України;

-протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_7 від 01.08.2024, в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 194 КК України;

-іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Відповідно до ст. 12 КК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яке класифіковано як тяжкий злочин, тобто діяння, за вчинення якого санкцією статті передбачене основне покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років позбавлення волі.

Повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, також її тяжкість, не є самостійною підставою утримання особи під вартою, проте викладені у підозрі відомості у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду, суворість передбаченого покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_5 , у разі доведення його провини в суді, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Вказав на необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам вчинення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначив, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , згідно ч. 2 ст. 177, ст. 194, 199 КПК України, є наявність обґрунтованих підозр у вчиненні кримінальних правопорушень, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 194 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави звернутися з клопотанням до слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , може спробувати здійснити дії, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ризиком того, що підозрюваний ОСОБА_5 , може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він зник із місця вчинення злочину та намагався уникнути кримінальної відповідальності.

Крім цього, у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, з 05:30 год. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який діє і досі. Частина території України є тимчасово окупованою. Україна розірвала дипломатичні відносини з російською федерацією. Вказана обставина впливає на можливість контролю безперешкодного пропуску осіб через кордон із країною агресором, з якою можливість обміну інформацією в порядку міжнародного співробітництва унеможливлена.

Також, в ході досудового розслідування даного кримінального провадження продовжується проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на всебічне та повне встановлення обставин кримінального правопорушення, а також вживаються розшукові заходи, які націлені на встановлення та вилучення всіх знарядь злочину та інших речових доказів, які можуть містити на собі відомості, які у свою чергу можуть бути використані як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження, а тому перебуваючи на волі ОСОБА_5 зможе вчинити дії щодо їх знищення, спотворення або приховування, що є ризиком, який передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані останньому кримінальне правопорушення, може здійснити дії, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, з метою зміни показань або безпідставної відмови від них, може незаконно впливати на свідків, та експерта, знаючи їх анкетні дані та адреси роботи і проживання, шляхом тиску, підбурювання, вмовляння, залякування чи підкупу, що буде перешкоджанням здійсненню об`єктивного досудового розслідування, як цього вимагають норми кримінально процесуального законодавства України.

Також вказав на наявність ризику впливу на свідків та експерта у даному кримінальному провадженні, а також, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки перебуваючи на волі, останній може вчинити інший корисливий злочин для забезпечення своїх майнових потреб та швидкого збагачення а також дії спрямовані на пошкодження майна шляхом підпалу.

Вказані ризики є реальними, стійкими, триваючими та виправдовують даний запобіжний захід. Заявлені ризики на даний час виключають можливість застосування менш суворого запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 , так як не зможуть забезпечити належний рівень гарантії доброчесності поведінки останнього.

Зазначив, що лише перебування ОСОБА_5 під вартою зможе забезпечити запобіганню: можливості переховуватися від органу досудового розслідування та суду; знищенню, схову або спотворенню будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого та свідків; вчинити інше кримінальне провадження, а також не зможуть забезпечити виконанню покладених на підозрюваного обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Звернув увагу на особу останнього, який не одружений, не має міцних соціальних зв`язків, його вік, майновий стан, обставини кримінальних правопорушень у вчиненні яких він підозрюється, характер вчинення яких свідчить про зневажливе ставлення до норм моралі, до норм закону, а також до цінності людського життя, її недоторканості, а саме вчинення тяжкого злочину, який має надзвичайно високий ступінь зумовлений наслідками не лише для конкретної особи, а і для суспільства в цілому. Наявність у кримінальному провадженні реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, а також те, що кримінальне правопорушення вчинене проти майна особи, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїми рішеннями повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, враховуючи особу підозрюваного та його соціальний статус.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні даного клопотання враховуючи те, що слідчий, прокурор не довели, що встановлені під час розгляду цього клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті 176 КПК України, не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам та заявив клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, а саму домашній арешт у нічний час з 21.00 год. до 07.00 год. наступної доби. Вказав, що ОСОБА_5 є учасником бойових дій, у 2022 році добровольцем вступив до лав Збройних сил України і приймав активну участь у захисті батьківщини, має декілька нагород у зв`язку із прийняттям участі у захисті України, внаслідок участі у бойових діях отримав поранення та контузії, і як наслідок психічні захворювання, внаслідок отримання яких був демобілізований із Збройних сил України.

Підозрюваний ОСОБА_5 обставини викладені у клопотанні про застосування запобіжного заходу визнав, щиро каявся у вчиненому та підтримав клопотання захисника.

За таких обставин, слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи

(ч. 2 ст. 131 КПК України).

При цьому, відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

У цьому випадку, вимоги ч.ч. 1 та 2 ст. 132 КПК України, заявником дотримано, а тому слідчий суддя вважає за можливе перейти до питання оцінки обставин вказаних стороною обвинуваченою, як передумовою, яка слугує для застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження з урахуванням наступного.

Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 12

частини 1 вказаної статті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 1 ст. 177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у цьому випадку, необхідність його застосування слідчий обґрунтовує тим, що підозрюваний об`єктивно підозрюється, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, а його вина підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, у зв`язку з чим останній будучи обізнаним з мірою покарання за вчинене діяння, може вчиняти дії визначені ст. 177 КПК України.

У цьому випадку, в ході судового визначні розгляду встановлено, що органами досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 194 КК Україниза вищевказаних обставин.

За вказаним фактом, відомості по матеріалах було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате розслідування провадження, у ході якого 02.08.2024 повідомлено про підозру у вчинені цього злочину та 03.08.2024 подано до слідчого судді дане клопотання про обрання запобіжного заходу, аналізуючи яке на дотримання положень КПК України слідчий суддя враховує таке.

На час порушеного у клопотанні питання, про підозрюваного встановлено, такі відомості: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, українець, громадянин України, з повною середньою освітою, не працює, має на утриманні неповнолітню дитину,зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Підозрюваний, на час вирішення даного питання, має захворювання, згідно виписки стаціонарного хворого №5344/23, діагноз: біполярний афективний розлад, поточний маніакальний епізод без психотичних симптомів, стан компенсації. (Ф31.2)

Слідчий суддя аналізуючи питання наявності обставин визначених ст. 132, ст. 177, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, приходить до наступних висновків у цій справі.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Також, слідчий суддя сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення в частині аргументації ризиків передбачених ст. 177 КПК України, у цьому провадженні, адже враховуючи позицію ЄСПЛ в частині того, що наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)) вважає, у даному конкретному випадку, обґрунтованими, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим, прокурором, зокрема вони є дійсними не тільки, однак у тому числі і в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

У той час, за правилами ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Поряд з цим, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі визначені п.п. 1-12 ч. 1 ст. 178 КПК України, вважає, що вони у своїй сукупності, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання; репутація; майновий стан; розмір майнової шкоди, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, не сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення в частині аргументації неможливості запобігання ризику/ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки на доведення даної позиції клопотання містить єдине зазначення менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, що безумовно не може свідчити про доведеність даного факту.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Разом із тим, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання у м. Києві, є учасником бойових дій протягом 2022 - 2023 років, отримав ряд нагород, внаслідок активної участі у захисті України протягом 2022 - 2023 років отримав поранення та контузії, і як наслідок має захворювання, що підтверджено наданими стороною захисту випискою стаціонарного хворого №5344/23, діагноз: біполярний афективний розлад, поточний маніакальний епізод без психотичних симптомів, стан компенсації, та свідоцтвом про хворобу №278 від 20 червня 2023 року, на підставі якого ОСОБА_5 визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Тому слідчий суддя приходить до переконливого висновку, що клопотання не містить чіткого обґрунтування неможливості запобігання ризику/ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим вважає, що на даному етапі, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи (взяття під варту), про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За таких обставин слідчий суддя, враховуючи, той факт, що стороною обвинувачення було доведено наявність ризиків, визначеного ст. 177 КПК України, та безумовної недоведеності факту того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризику, вважає за необхідне у задоволенні клопотання про обрання заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою відмовити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть пропорційними, помірними, та такими, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, тобто не суперечитимуть п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.) терміном на 2 місяці, оскільки саме даний запобіжний захід дасть змогу уникнути встановленим судом ризикам та забезпечити виконання ним покладених процесуальних обов`язків.

Клопотання сторони захисту щодо застосування до його підзахисного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, а саме з 21.00 год. до 07.00 год. наступної доби не підлягає задоволенню, оскільки такий запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, заявленим слідчим у клопотанні та визнаних слідчим суддею доведеними.

Враховуючи вище викладене та керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 309, 310, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого у кримінальному провадженні - заступника начальника слідчого відділення відділу поліції № 1 Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погодженого прокурором першого відділу спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання сторони захисту щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, а саме з 21.00 до 07.00 наступної доби - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло за місцем проживання: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, тобто до 03.10.2024, за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги, а також прибуття до місць укриття та бомбосховищ.

У відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду;

2) не відлучатись цілодобово з місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) здати на зберігання до органу досудового розслідування паспорт (паспорти) для виїзду за кордон;.

4) утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілими та підозрюваними у цьому кримінальному провадженні.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти в залі суду.

Зобов`язати уповноважену особу органу Національної поліції забезпечити доставку підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця його проживання, визначеного в ухвалі слідчого судді, а саме: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання ним вищевказаних зобов`язань до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для негайного виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного для негайної постановки на облік підозрюваного, про що повідомити слідчого і прокурора.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого групи слідчих у цьому кримінальному провадженні та прокурорів, що входять до складу групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні.

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному, захиснику та прокурору негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.

Дата та час проголошення повного тексту ухвали - 07.08.2024 о 16-00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1