Справа № 632/1205/24
провадження № 1-кс/632/98/24

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2024 року Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 у відкритому судовому засіданні в м.Первомайський розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000234 від 28.05.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, який не має на утриманні дітей та батьків похилого віку, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає, як внутрішньо-переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 , який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

25 липня 2024 року слідчий СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотаннями, погодженими з прокурором, який призначений в даному кримінальному провадженні, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання в межах строку досудового розслідування відносно підозрюваного від 28.05.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування свого клопотання слідчий надав такі відомості: СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000234 від 28.05.2024, правова кваліфікація визначена за ч. 4 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що тяжкість покарання і репутація підозрюваного не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, без застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

В клопотанні зазначено, що 27.05.2024, близько 2040 години, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_4 , знаходився в торгівельному залі магазину «Кедр», який розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Перебуваючи в приміщенні вищевказаного магазину ОСОБА_4 вирішив придбати алкогольний напій та цигарки. Перебуваючи біля каси в магазині та розрахувавшись за вищевказаний товар, ОСОБА_4 помітив біля каси пакет білого кольору, зазирнувши всередину якого побачив мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy А30» та зарядний пристрій Хіаоті Combo 67W з кабелем НОМЕР_1 , які належать ОСОБА_6 .

В цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «Samsung» моделі «Galaxy А30» та зарядного пристрою Хіаоті Combo 67W з кабелем USB.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи негативні наслідки своїх дій, впевнившись у відсутності будь-яких зовнішніх проявів перебування в торгівельній залі магазину «Кедр» робочого персоналу та касира, а також у відсутності ймовірних свідків, скориставшись тим самим сприятливими умовами для реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , таємно, діючи в умовах воєнного стану, викрав мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy АЗО», вартістю 2043,33 гривні та зарядний пристрій Xiaomi Combo 67W з кабелем USB, вартістю 967 гривень.

Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене майно на свою користь, чим спричинив ОСОБА_6 , матеріального збитку на загальну суму 3010,33 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану,яке, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Органами досудового розслідування виконані у повному обсязі вимоги ст. 42 КПК України, тобто, останньогозалучено до кримінального провадження у якості підозрюваного, про що свідчать повідомлення про підозру від 20.06.2024.

Окрім цього, наявність обґрунтованої підозри у скоєнні ОСОБА_4 кримінального правопорушення злочину, підтверджується наступними зібраними доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 28.05.2024 в ході якого ОСОБА_4 добровільно в присутності понятих видав працівникам поліції мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy АЗО» та зарядний пристрій Xiaomi Combo 67W з кабелем USB; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 30.05.2024, в ході якого свідок ОСОБА_7 впізнала ОСОБА_4 ; протоком пред`явлення особи для впізнання від 30.05.2024, в ході якого потерпіла ОСОБА_6 впізнала ОСОБА_4 ; висновком експерта за результатами судової товарознавчої експертизи від 10.06.2024 №СЕ-19/121-24/15528-ТВ; висновком експерта за результатами судової товарознавчої експертизи від 07.06.2024 №СЕ-19/121-24/15527-ТВ; протоколом допиту підозрюваного.

Суд, дослідивши клопотання та перевіривши надані письмові докази, заслухавши думку прокурора, який наполягав на задоволенні клопотання, підозрюваного, який не заперечував проти задоволення клопотання, вважає, що клопотання є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

-п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування

та суду, усвідомлюючи строк передбачений за скоєний злочин, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду, чим унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.

Також, важливим є те, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»). Суворість покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

При цьому, підозрюваний ОСОБА_4 офіційно не працює, неодружений, малолітніх дітей та батьків похилого віку на утриманні не має. Вказане свідчить про відсутність достатньо міцних соціальних зв`язків та осіб, які б могли вплинути на його поведінку, та таким чином забезпечити нормальну процесуальну поведінку останнього.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Зазначені вище обставини самі по собі можуть бути мотивом для підозрюваного переховуватись від суду, що узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26 червня 2001 року, заява №33977/96), де зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування, а також рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» (рішення від 25 квітня 2000 року, заява №3131596), відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

Крім того, суд бере до уваги, що військова агресія проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку;

-п.3. ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_6 , та

свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_9 , т.я. в суді жодна особа не допитана, у зв`язку з чим, підозрюваний може вплинути на потерпілу чи свідків у кримінальному провадженні з метою психологічного або фізичного впливу на них, переконавши їх змінити свої покази на свою користь.

Все викладене в сукупності дає підстави вважати, що існують ризики переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, розуміючи тяжкість покарання за вчинене, та впливу на потерпілого чи свідків.

Слідчим суддею встановлено, що строк тривання досудового розслідування не перевищує двох місяців, тому, відповідно до вимог ст.ст. 115, 219, 295 КПК України, слідчий суддя може розглянути клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Разом з тим, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для обрання запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не обмеживши особу в переміщенні (застосування до підозрюваного, обвинуваченого обовязок не виїжджати, на період дії запобіжного заходу, за межі району в якому мешкає). Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Беручи до уваги, що ОСОБА_4 хоча раніше і не судимий, проте підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який, згідно чинного законодавства, передбачено покарання у виді позбавлення волі до 8 років, наявність доведених ризиків, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи наявний строк покарання за вчинене, чи впливати на потерпілого та свідків на свою користь, а також вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, а також враховуючи його вік, спосіб життя, відсутність міцність соціальних зв`язків, стан здоров`я, факт оголошення воєнного стану в країні, слідчий суддя дійшов подальшого висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного, що є найм`якішим запобіжним заходом та достатнім для виконання останнім процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 176, 179, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 372, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене з відповідним прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання в межах строку досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_4 -задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання в межах строку досудового розслідування, але не більше двох місяців.

Строк запобіжного заходу відраховувати з 26.07.2024.

Термін дії ухвали закінчується 20 серпня 2024 року.

Виконання цього запобіжного заходу покласти на ОСОБА_4 , роз`яснивши йому обов`язки, передбачені ст. 179 КПК України.

Покласти на підозрюваного такі зобов`язання:

1. Не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;

2. Прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожною вимогою.

3. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий ОСОБА_5 , а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

В разі невиконання покладених судом обов`язків відносно підозрюваного ОСОБА_4 може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід ніж особисте зобов`язання і на нього може бути накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді та включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1