Справа № 147/978/24
Провадження № 1-кп/147/88/24
ВИРОК

іменем України

19 липня 2024 року с-ще Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000034 від 24.06.2024, щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне Рівненської область, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, одруженого, з вищою освітою, не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 у березні 2024 року, більш точний час в ході досудового розслідування не представилось встановити, умисно, з метою пособництва для замовлення підробленого посвідчення водія, достовірно знаючи про процедуру оформлення офіційного документу, а саме посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії «В», перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , у березні 2024 року, у мережі Інтернет знайшов оголошення з приводу отримання посвідчення водія за грошові кошти в сумі 8000 грн. Після чого, за допомогою соціальної мережі «Fасеbооk», зв`язався із невстановленою досудовим розслідуванням особою та домовився про виготовлення посвідчення водія на своє ім`я категорії «В» за грошові кошти в сумі 8000 грн. На вимогу невстановленої досудовим розслідуванням особи ОСОБА_3 надав свої повні анкетні дані, зокрема, прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, зразок власного підпису, власну фотокартку. В подальшому в м. Дніпро Дніпропетровської області ОСОБА_3 зустрівся з невстановленою досудовим розслідуванням особою та отримав від вказаної особи посвідчення водія видане органом ТСЦ 1242 на його ім`я серія НОМЕР_1 , дата видачі 26.03.2024, терміном дії до 26.03.2054, яке не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України, попередньо заплативши невстановленій досудовим розслідуванням особі грошові кошти в сумі 8000 грн через банківський термінал.

Крім того, ОСОБА_3 , маючи намір для подальшого використання завідомо підробленого посвідчення водія для пред`явлення уповноваженим особам на підтвердження права керувати транспортними засобами, якого у останнього не було, 24.06.2024 о 09 год. 52 хв. рухаючись на автомобілі «ВАЗ 2109» державний номерний знак НОМЕР_2 на АДРЕСА_3 , керуючи вказаним транспортним засобом, був зупиненний інспектором Сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області відповідно до п.4 ч.1 ст. 31, п.1 ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Під час перевірки необхідних документів, водій ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на використання завідомо підробленого офіційного документу, а саме посвідчення водія виданого органом ТСЦ 1242 на його ім`я серії НОМЕР_1 , дата видачі 26.03.2024, терміном дії до 26.03.2054, достовірно знаючи, що він його не отримував у встановленому законом порядку, розуміючи суспільно небезпечний характер свого діяння, з метою підтвердження права керування транспортним засобом, пред`явив інспектору Сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанту поліції ОСОБА_4 вказане підроблене посвідчення водія, яке виготовлено не за технологією та не в умовах поліграфічного підприємства, що здійснює випуск аналогічних документів, тобто використав завідомо підроблений документ.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, - пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права з метою використання його іншою особою та використання завідомо підробленого документа.

Зазначені обставини були встановлені органом досудового розслідування, учасниками судового провадження не оспорюються, про що подана відповідна заява обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , в якій обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчинені кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, надав згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження. Крім того, обвинувачений та захисник не заперечували та надали згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувальний акт розглядається у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, - пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права з метою використання його іншою особою та використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Згідно з п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно з п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, та обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальними проступками, суспільну небезпеку вчинених ним кримінальних правопорушень, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних кримінальним правопорушенням наслідків, спосіб вчинення кримінальних правопорушень, їх мотиви, форму вини, обстановку вчинення кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, за наркологічною допомогою в КНП «Тростянецька лікарня» не звертався, під наглядом в психіатричному кабінеті КНП «Тростянецька лікарня» не перебуває, визнає обставиною, яка пом`якшує покарання, - щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, і вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкцій за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Суд вважає за необхідне застосувати положення ч.1 ст. 70 КК України та остаточно призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 3407,76 грн.

Згідно з ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 374, 381, 382 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України та признати йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятиста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень;

ч.4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятиста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 3407,76 грн (три тисячі чотириста сім гривень 76 копійок).

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 26 червня 2024 року на посвідчення водія видане органом ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_3 , серії НОМЕР_1 , дата видачі 26.03.2024, терміном дії до 26.03.2054, яке упаковано до спеціального пакету Національна поліція України ICR 0210740, та вилучено під час огляду місця події 24.06.2024 у ОСОБА_3 .

Речові докази у кримінальному провадженні:

посвідчення водія видане органом ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_3 , серії НОМЕР_1 , дата видачі 26.03.2024, терміном дії до 26.03.2054 знищити;

DVD-R диск для лазерних систем зчитування, на якому наявна інформація у виді відеозапису із написом « ОСОБА_3 » об`ємом 283 МБ залишити в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1