Справа № 615/1692/24
Провадження № 1-кп/615/174/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області кримінальне провадження №0000138 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, із базовою середньою освітою, не одруженого, що офіційно не працює, не судимий в силу ст.89 КК України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Старий Мерчик Валківського району Харківської області, українця, громадянина України, із базовою середньою освітою, не одруженого, що офіційно не працює, не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

встановив:

16.08.2024 приблизно о 16:00 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували поблизу домоволодіння АДРЕСА_3 , де зустріли знайомого ОСОБА_6 , з яким під час спілкування виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 раптово виник єдиний злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Реалізуючи єдиний злочинний умисел, діючи групою осіб, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 почергово заподіяли потерпілому тілесні ушкодження, а саме: ОСОБА_7 наніс один удар долонею лівої руки в область шиї, а ОСОБА_3 один удар долонею лівої руки в область правої руки зверху. В подальшому ОСОБА_7 схопив обома руками за комірець футболки ОСОБА_6 , повалив на землю та наніс один удар правою ногою в область тулубу, а саме по ребрам з лівої сторони, ОСОБА_3 наніс один удар правою ногою в область обличчя, а саме в область лівого ока, в результаті чого спричинили потерпілому тілесні ушкодження у виді синця на нижньому повіці лівого ока, садна на зовнішній поверхні верхньої третини правого плеча, садна на передній поверхні верхньої третини шиї, синця на лівій бічній поверхні лівої половини грудної клітини в середній третині, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В підготовчому судовому засіданні потерпілий надав угоду про примирення, укладену 03.09.2024 з обвинуваченими відповідно до вимог ст.471 КПК України, яку просить затвердити, оскільки примирився з обвинуваченими, матеріальних та моральних претензій до них не має. Угоду уклав добровільно, наслідки укладення зрозумілі.

Обвинувачені, кожен окремо, беззаперечно визнали свою винуватість, щиро розкаялися, просять затвердити угоду про примирення з потерпілим, наслідки затвердження та невиконання якої їм зрозумілі. Вказали, що дійсно вчинили правопорушення за викладених вище обставин.

Прокурор вказав на наявність підстав для затвердження угоди про примирення.

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Згідно угод потерпілий та обвинувачені дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинувачених за ч.1 ст.125 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин та визначили покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Враховуючи, що потерпілий та обвинувачені досягли угоди про примирення, підписали її, при чому ОСОБА_3 та ОСОБА_4 беззаперечно визнали свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за викладених вище обставин, між ними і потерпілим досягнута домовленість про призначення їм покарання, суд розглянув кримінальне провадження відповідно до положень ст.473, ч.5 ст.474 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачують у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, яке згідно ст.12 цього Кодексу відноситься до кримінальних проступків.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені, беззастережно визнавши свою винуватість у зазначеному діянні, цілком розуміють права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При призначенні виду та міри покарання, виходячи з вимог ст.65 КК України, з метою виправлення обвинувачених та запобігання вчиненню нових правопорушень судом враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про їх особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Із досліджених судом даних про особу, ОСОБА_3 має постійне місце проживання, проживає із співмешканкою, утриманців не має. Не офіційно, але працює. На обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває. В силу ст.89 КК України не судимий, більше 20 років до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався.

ОСОБА_4 має постійне місце проживання, проживає із співмешканкою, утриманців не має. Не офіційно, але працює. На обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває. До кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався.

В якості обставин, які пом`якшують покарання, у відповідності до положень ст.66 КК України суд враховує щире каяття у вчиненому.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачених ст.67 КК України, не виявлено.

Враховуючи вимоги ст.65 КК України, викладені обставини кримінального провадження, мету і мотиви, якими керувалися обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення, а також їх поведінку під час і після вчинення проступку, суд доходить висновку, що погоджене сторонами призначення покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у виді штрафу відповідає вимогам санкції ч.1 ст.125 КК України, що буде достатнім для їх виправлення та запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Отже, умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального та Кримінального кодексів України.

Заслухавши думку прокурора, суд з урахуванням викладеного дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим і обвинуваченими та призначення обвинуваченим узгоджених сторонами виду та розміру покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, речові докази та судові витрати відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинувачених не застосовувався. Враховуючи обставини кримінального провадження, особу обвинувачених і їх процесуальну поведінку під час розгляду кримінального провадження, суд не вбачає підстав для застосування відносно них будь-якого запобіжного заходу через відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.314,373,374,475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_6 і обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнати винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити кожному покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

В іншій частині вирок суду може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1