Номер провадження 1-кс/754/3340/24
У Х В А Л А

Іменем України

06 грудня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва: - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: - ОСОБА_3

в присутності підозрюваного: - ОСОБА_4

захисника: - ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Деснянського УПГУНП у м. Києві ОСОБА_6 у кримінальному проваджені № 0002929 від 14.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дятьково Брянської області, російської федерації, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 22.06.2001 вироком Ленінградського районного суду м. Києва за ч. 3 ст. 142 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, 12.06.2008 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

- 22.03.2010 вироком Деснянського районного суду

м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, 19.09.2011 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

- 09.04.2012 вироком Деснянського районного суду

м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки;

- 09.10.2013 вироком Деснянського районного суду

м. Києва за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 11.02.2014 року вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, 17.07.2014 звільнений з місць позбавлення волі на підставі п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію» від 08.04.2014;

- 31.03.2015 вироком Деснянського районного суду

м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі;

- 24.12.2015 вироком Деснянського районного суду

м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі;

- 01.04.2016 вироком Оболонського районного суду

м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, 21.06.2017 звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

- 16.12.2019 вироком Деснянського районного суду

м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 6 місяців арешту;

- 27.05.2021 вироком Деснянського районного суду

м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі;

- 07.06.2022 вироком Дарницького районного суду

м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі;

- 25.07.2022 вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі;

- 22.05.2023 вироком Оболонського районного суду

м. Києва за ч. 4 ст. 70, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И В :

06.12.2024 року старший слідчий СВ Деснянського УПГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до клопотання слідчого та наданих матеріалів убачається, що у провадженні слідчого відділу Деснянського УПГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002929 від 14.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.11.2024 року о 17 год. 07 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у магазині «Акварель», що розташований у торгівельному центрі «Район» за адресою: м. Київ, вулиця Миколи Лаврухіна, 4, побачив неповнолітню ОСОБА_7 , яка в цей час розглядала торгівельні стелажі з товаром у якої з правої кишені куртки виглядав мобільний телефон «Motorola» моделі ХТ2235-2 moto g32» 6/128 GB», після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, який введено з 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено Указами Президента України, останній раз 28 жовтня 2024 року №740/2024 строком на 90 діб

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 скоротивши відстань, наблизився до неповнолітньої ОСОБА_7 та непомітно викрав з зовнішньої правої кишені куртки, в яку остання була одягнена, мобільний телефон марки «Motorola» моделі ХТ2235-2 moto g32» 6/128 GB», червоного кольору, вартістю 3479 гривень 40 копійок, що на належить її матері - ОСОБА_8 , з сім-карткою мобільного оператору «Київстар» у чохлі силіконовому чорного кольору та учнівським квитком на ім`я ОСОБА_7 , які для потерпілої матеріальної цінності не становлять, тим самим повторно, таємно в умовах воєнного стану, викрав чуже майно, що належить ОСОБА_8 .

Після цього, ОСОБА_4 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 , матеріального збитку на загальну суму 3479 гривень 40 копійок.

Обґрунтовуючи клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилається на існування ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають йому достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 , який раніше неодноразово судимий, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тому може спробувати переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків та потерпілого, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчать такі обставини, як тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, в яких він підозрюється, що з великою часткою ймовірності спонукатиме його до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, вагомість наявних достатніх доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень.

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 184 КПК України, в клопотанні викладені обставини, на підставі яких слідчий прийшов до висновку про наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, до клопотання долучено копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисника проти задоволення клопотання заперечували, просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши доводи прокурора та думку підозрюваного та йог захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею встановлено таке.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Як зазначено в ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє в застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя наголошує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Отже, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про доведеність вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_4 , приходить до висновку, що причетність вказаної особи до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень достатньою мірою для даної стадії кримінального провадження доводиться доказами, наданими слідчим у обґрунтування клопотання про застосування запобіжного заходу.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, раніше неодноразово судимий, без визначеного роду занять, суспільно-корисною працею не займається, немає постійного джерела доходу та міцних соціальних зв`язків, його стан здоров`я не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення.

Вважаю, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, виконання ним процесуальних обов`язків, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У відповідності до вимог ст. 182 КПК України, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи обставини та тяжкість кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , його майновий стан, вважаю за необхідне визначити підозрюваному заставу у розмірі - 60 (шістдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-179,183,184, 193,194,196,202, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СВ Деснянського УПГУНП у м. Києва ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, - до 24 години 00 хвилин 03 лютого 2024 року.

Підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно взяти під варту в залі суду.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрахувати з моменту його фактичного взяття під варту в залі суду о 14 годині 00 хвилин 06 грудня 2024 року

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 60 (шістидесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає суму 181 680,00 грн. (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят гривень), яка може бути внесена як самими обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУДСАУ в м. Києві, , МФО 820172, банк: Державна казначейська служба України м. Київ, р/р № UA1012089.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: прибувати на виклики до суду, прокурора, не відлучатись із населеного пункту, де він проживає без дозволу прокурора, суду, повідомляти прокурора чи суд про зміну місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 03 лютого 2025 року.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважатиметься таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Строк дії ухвали - до 24 години 00 хвилин 03 лютого 2025 року.

Копію ухвали надіслати до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, - для відома.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1