Провадження №1-кп/524/785/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2024 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю : секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши під час відкритого підготовчого судового засідання у м.Кременчуці обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001361 від 18.06.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, освіта середня, офіційно не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей не має, інвалідом, депутатом, учасником бойових дій не являється, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Автозаводського районного суду м. Кременчука на розгляд надійшов зазначений обвинувальний акт та ухвалою суду призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні.

У підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки є ризики, передбачені ст..177 КПК України, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні.

Щодо продовження запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, захисник ОСОБА_4 заперечувала , просила суд застосувати відносно ОСОБА_5 інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою , оскільки прокурором ризики, передбачені ст. 177 КПК України не доведені , обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши учасників судового провадження та дослідивши надані докази, суд приходить до таких висновків.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ст. 183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом , який застосовується виключно у разі , якщо прокурор доведе , що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам , передбаченим ст.. 177 КПК України.

Статтею 29 Конституції України передбачено , що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Пунктом 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім, зокрема, законного арешту або затримання особи для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом, і відповідно до процедури, встановленої законом.

Отже , право на свободу та особисту недоторканість не є абсолютним і може бути обмежене , але тільки на підставах та в порядку , які чітко визначені в законі.

Відповідно до ухвали слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 29.08.2024 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням суми застави у розмірі п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законодавством України.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 згідно з вимогами ст.178 КПК України суд враховує, що останньому висунуте обвинувачення у вчиненні, тяжкого умисного злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років. ОСОБА_5 раніше не судимий. При обранні відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою доведено відповідно до ст.194 КПК України наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені ст.177 ч.1п.1,3 КПК України ризики, та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання зазначеним ризикам, оскільки обвинувачений знаходячись на волі може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні, офіційно не працює.

З урахуванням викладеного, суд вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1ст.177 КПК України згідно з якими обвинувачений може : переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків,.

Щодо доводів захисника ОСОБА_4 про відсутність вказаних ризиків, суд вважає також необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винними , з огляду на вірогідність переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання прокурора судом вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Однак, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи існування доведених прокурором ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1ст.177КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 в разі визнання його винними у вчиненні кримінальних правопорушень , у вчиненні яких йому висунуто обвинувачення, ті обставини, що ОСОБА_5 висунуте обвинувачення у вчиненні тяжких умисних злочинів проти власності, знаходячись на волі він може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні, , не має міцних соціальних зав`язків , неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має , офіційно не працює, тому застосування більш м`яких запобіжних заходів суд вважає неможливим та у зв`язку з цим для запобігання вказаних ризиків, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з можливістю внесення застави на умовах та в розмірі п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб , визначених ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 29.08.2024 року .

Клопотання заявлені захисником ОСОБА_4 про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 іншого запобіжного заходу, суд вважає не підлягає задоволенню з підстав наведених вище .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.315, 369-372, 392 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури про продовження терміну дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити на 60 днів до 20.12.2024 року включно дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Умови внесення раніше визначеної ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 29.08.2024 року застави обвинуваченому ОСОБА_5 залишити без змін.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя Автозаводського районного суду

м. Кременчука ОСОБА_6