ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2866/24 Справа № 205/9403/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання про звільнення засудженої ОСОБА_8 від відбування покарання у зв`язку з хворобою,

В С Т А Н О В И Л А:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскаржуваного рішення.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2024 року клопотання засудженої ОСОБА_8 про звільнення від покарання у зв`язку з хворобою залишено без розгляду, та повернуто заявнику.

Мотивуючи постановлене рішення суд першої інстанції послався на те, що підсудність розгляду клопотань про звільнення особи від відбуття покарання у зв`язку з хворобою відноситься до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, виконанням вироку займається Чечелівський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області, а відтак Ленінський районний суд м. Дніпропетровська позбавлений процесуальної можливості розглянути по суті вказане клопотання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляду в суді першої інстанції.

Обгрутовуючи заявлені вимоги захисник посилається на те, що суд постановляючи оскаржуване рішення дійшов суперечливих висновків, оскільки засуджена на цей час не приступила до відбування покарання через погіршення стану здоров`я, а лише обліковуюється в Чечелівському районному відділу філії ДУ Центр пробації у Дніпропетровській області, а відтак з огляду на те, що засуджена не відбуває покарання вона позбавлена можливості звернутися до іншого суду, тому вказане клопотання має вирішувати суд, який ухвалив вирок. Крім того, адвокат вказує, що суд вказуючи про непідсудність розгляду йому вказаного клопотання не роз`яснив до якого суду необхідно звернутися засудженій.

Позиції учасників судового провадження

Захисник підтримала подану нею апеляційну скаргу та просила її задовольнити а ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Засуджена, належним чином повідомлена про час, дату та місце судового засідання, до зали суду не з`явилася, заяв та клопотань про відкладення не подавала.

Мотиви суду.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Цих вимог закону судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення кримінального правопорушення або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання за хворобою.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6 (про звільнення за хворобою), 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 7-1, 13-1, 13-4, частини першої статті 537 цього Кодексу.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_8 засуджено вироком Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 27 вересня 2023 року, який було скасовано в частині призначеного покарання вироком Дніпровського апеляційного суду від 13 грудня 2023 року, за ч. 2 ст. 286 КК України, із застосування ст. 69 КК України, до покарання у виді обмеження волі строком 3 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на 2 роки. Постановою Верховного Суду від 1 травня 2024 року, вирок Дніпровського апеляційного суду від 13 грудня 2023 року залишено без змін.

Зазначений вирок було направлено на виконання до Чечелівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області, який розташований за адресою м. Дніпро, вул. Каверіна, 1, та не знаходиться в межах територіальної юрисдикції Ленінського районного суду м. Дніпропетровська.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідно до ст. 539 КПК України, Ленінський районний суд м. Дніпропетровська позбавлений процесуальної можливості розглянути по суті вказане клопотання, тому суд обгрунтовано повернув його заявнику.

Істотних порушень норм КПК України, які б були підставою для скасування ухвали суду першої інстанції при апеляційному розгляді не встановлено

Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про законність та обґрунтованість судового рішення, яке скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів, не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання про звільнення засудженої ОСОБА_8 від відбування покарання у зв`язку з хворобою залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4