БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/2002/24
Провадження № 1-кс/497/880/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування? запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

17.10.24 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області

в особі слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання старшого слідчого відділення №1 Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_6 , про продовження строку застосування? запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, маючого середню-технічну освіту, одруженого, на утриманні перебуває одна малолітня дитина, займався підробітком через мережу інтернет, телеграм канал, шляхом розповсюдження амфетаміну через засоби зв`язку «Нова пошта», офіційно не працює, не є особою з інвалідністю, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , особу якого встановлено на підставі «Інформації про особу» наданої Державною міграційною службою України з фотокарткою, де наявні усі відомості про затриману особу,

підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000476 від 23.08.2024, кваліфікованого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15.10.2024 року старший слідчий відділення №1 Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000476 від 23.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що в серпні 2024 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою орендованої квартири: АДРЕСА_3 , використовуючи мережу Інтернет через месенджер «Telegram», діючи з умислом спрямованим на збут особливо небезпечної психотропної речовини на території України, з корисливих мотивів, придбав у невстановленої особи через чат групи «Легіон» приблизно 150 грамів (точна маса досудовим розслідуванням не вставлена) особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), діючи при цьому у порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, включених до таблиці I, визначеної Постановою Кабінету міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», на території України забороняється, окрім як певними суб`єктами господарювання (юридичними особами) за наявності в них відповідної ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, що видається у відповідності до Постанови Кабінету міністрів України №589 від 03.06.2009 «Про затвердження Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом».

Після чого ОСОБА_4 , 22.08.2024 приблизно о 21:00 годині, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за тією ж адресою, з метою подальшого збуту, придбану особливо небезпечну психотропну речовину підготував для реалізації невстановленим досудовим розслідуванням особам, для чого розфасував до восьми зіп-пакетів різною вагою, які у подальшому приховав у середині дитячих речей, які в свою чергу помістив до заздалегідь підготовлених поліетиленових пакетів поштової компанії «Нова Пошта», через яку планував здійснити відправлення вказаної особливо небезпечної психотропної речовини невстановленим досудовим розслідуванням особам.

Того ж дня, приблизно о 23:30, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого неправомірного умислу, вирушив від зазначеної орендованої квартири до поштомату поштової компанії «Нова Пошта» який знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , однак 23.08.2024 о 00:20 на перехресті вулиці Трудова та вулиці Свободи в м. Арциз Болградського району Одеської області був затриманий працівниками Болградського РВП ГУНП в Одеській області, якими у нього виявлено та вилучено 8 пакунків з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), приблизною загальною масою 150 грамів (точна маса досудовим розслідуванням не вставлена).

За наявності достатніх доказів, 23.08.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Первомайськ Миколаївської області, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення кваліфікованого за ч. 2 ст. 307 КК України, за правовою кваліфікацією: незаконного придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини.

Ухвалою слідчого судді Болградського районного суду стосовно ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000476 від 23.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21.10.2024, а також визначено розмір застави у межах 80 (восьми десяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240.00 гривень.

Постановою керівника Болградської окружної прокуратури від 15.10.2024 строк досудового розслідування кримінального провадження №0000476 від 23.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України продовжено до 3 (трьох) місяців, тобто до 23.11.2024.

Слідчий вважає, що станом на теперішній час, ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не перестали існувати та не відпали, оскільки ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, так як скоїв умисний тяжкий злочин за який передбачено суворе покарання, незаконно впливати на свідків, не працює та не має постійного джерела доходів, що може спонукати його продовжити свою незаконну діяльність.

По твердженню слідчого, на теперішній час в ході досудового розслідування необхідно виконати слідчі (процесуальні) дії, та в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею відносно підозрюваного ОСОБА_4 , останній зможе незаконно впливати на свідків, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Оцінюючи наведені ризики в сукупності, вважає їх реальними та такими, що виправдовують обмеження свободи підозрюваного ОСОБА_4 .

З урахуванням вищевикладеного, особи підозрюваного, ступеня тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , складності кримінального провадження, слідчий вважає, що підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачається, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

З цих підстав, слідчий просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні 17.10.2024 року:

- прокурор клопотання слідчого підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини та ризики.

Вказав на те, що підозра достатньо обґрунтована, наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України: - тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі доведеності його вини, може спонукати сховатися від органу досудового розслідування та суду; - перебуваючи під більш м`яким запобіжним заходом може продовжити свою протиправну діяльність, яка слугувала для нього єдиним засобом отримання доходу, - окрім цього не встановлені усі інші співучасники цього кримінального правопорушення, а саме постачальники цієї речовини, а тому відсутні підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Оцінюючи наведені ризики у сукупності, вважає їх реальними та такими, що виправдовують обмеження свободи підозрюваної.

На підставі наведеного, сторона обвинувачення наполягала на застосуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та визначенням застави у обсязі 80 (восьми десяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, займався цією діяльність тривалий понад півроку, тобто отримувати значні доходи, та саме такий розмір є виключним, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

-слідчий клопотання підтримала, просила задовольнити з тих підстав, що не всі слідчі дії проведені та не всі висновки експертиз отримані, при цьому жодних доказів, які саме експертизи призначені та які висновки ще не отримано слідчому судді не надано;

- підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлюючи протиправність вчиненого ним діяння, пояснив, що має сталі соціальні зв`язки: дружину та дитину, також на його утриманні перебуває важко хвора мати, не має наміру приховуватися від органу досудового розслідування та суду, бажає працювати та допомагати своїй сім`ї, та приносити користь. Просив не задовольняти клопотання прокурора, або хоча б зменшити розмір застави в силу його важкого матеріального становища, оскільки визначений раніше розмір застави є для нього занадто непомірним.

- захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 категорично заперечував щодо задоволення клопотання. Посилався на положення ч.ч.1,3,4 ст. 199 КПК України, якими визначено порядок продовження строку тримання під вартою і стверджував, що дані вимоги КПК стороною обвинувачення не дотримані.

Згідно наданих документів до клопотання, ОСОБА_4 був затриманий про що 23.08.2024 року о 04 год.30 хв. складений протокол затримання, після затримання проведено особистий обшук та прийнято пояснення без участі захисника.

Під час особистого обшуку були виявлені речові докази, призначені судові експертизи та отримані висновки судових експертів, які підтверджують, що у підозрюваного вилучені засоби, які відносяться до наркотичних.

Тобто обґрунтування підозри за ч.2 ст. 307 КК України, базувалось лише на самих поясненнях підозрюваного, які були прийняті без захисника, тобто з порушенням норм КПК.

ВС/ КСС справа № 744/499/19 від 04.06.2020 року (головуючий суддя - ОСОБА_8 ) фактичне затримання особи без участі адвоката є порушенням права на захист, а тому докази отримані при такому затриманні є недопустимими.

Захисник звернув увагу, що крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини.

З урахуванням викладених у клопотанні ризиків без зазначення та надання належних доказів не вбачається, що підозрюваний ОСОБА_4 намагається їм запобігти. Зазначені слідчим та прокурором ризики базуються на припущеннях.

Згідно ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Спростовуючи ризики, на які посилається слідчий і прокурор, захисник стверджував, що згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року №14- рп/2003в справі №1-23/2003, тяжкість злочину законом не визначається, як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту, і при цьому, за своєю правовою природою запобіжний захід не є кримінальним покаранням.

Європейський суд з прав людини, у своєму рішенні у справі № 30671/04 «Клішин проти України», рішення від 23 лютого 2012 року вказує на те, що; підстави тримання під вартою мають бути підтверджені фактами; небажання особи зізнатися чи дати потрібні показання не можуть бути підставами для взяття під варту.

А тому на думку захисника, обґрунтування наявності ризиків лише тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення, є неправомірним.

За викладених обставин просив відмовити в задоволенні клопотання.

Разом з цим, захисник звернув увагу на вимоги ч.ч.4,5 ст.182 КПК України, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Попередньою ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 24.08.2024 року, відносно підозрюваного ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміри застави у межах 80 (вісім десяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242.240,00 гривень, тобто максимальну межу відповідно до п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, яка являється непомірною для підозрюваного.

Розмір застави створює достатній мотив, стримуючий від небажаної поведінки. Ступінь ризику, визначений на підставі вивчення усіх обставин, є одним із головних факторів : чим вище ризик, тим відносно значніше має бути розмір застави. Незважене підвищення розміру застави суперечитиме вимозі забезпечити «помірний» її розмір. А тому на думку захисника, з урахуванням сімейного та матеріального стану, підозрюваному можливо зменшити розмір застави, яка буде являтися для нього помірною.

Сторона захисту звертала увагу, що до затримання, підозрюваний перебував у шлюбі, на утриманні мав малолітню дитину та проживав разом з дружиною у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . Працював без укладення трудових відносин, власного майна не має.

Тому наявний матеріальний стан підозрюваного свідчить, що визначена судом застава є не помірною, та просив зменшити розмір застави у випадку, якщо суд дійде висновку про необхідність тримання підозрюваного під вартою.

Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження дійшов наступного висновку.

Під час судового розгляду клопотання встановлено, що слідчими відділу № 1 Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному №0000421 від 30.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за правовою кваліфікацією: незаконне придбання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів, яка призначена керівником Болградської окружної прокуратури у відповідності до положень ст.ст. 36-37 КПК України. До складу групи прокурорів включено прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_7 .

Досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється групою слідчих, яку призначено керівником органу досудового розслідування Болградського РВП ГУНП в Одеській області у відповідності до положень ст.ст. 38, 39, 40 КПК України. До складу слідчої групи слідчих включено старшого слідчого відділення № 1 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6

За підозрою у вчиненні вищевказаного злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, в порядку ст.208 КПК України, затримано о 00:20 годині 23.08.2024 року ОСОБА_4 .

За результатами зібраних доказів ОСОБА_4 у присутності захисника 23.08.2024 року о 19:00 годині повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України за правовою кваліфікацією: незаконне придбання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини.

Ухвалою слідчого судді Болградського районного суду стосовно ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000476 від 23.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21.10.2024, а також визначено розмір застави у межах 80 (восьми десяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240,00 гривень.

Одеським апеляційним судом 05.09.2024 року дана ухвала слідчого судді залишена без змін (провадження №11-сс/813/1377/24).

Постановою керівника Болградської окружної прокуратури від 15.10.2024 строк досудового розслідування кримінального провадження №0000476 від 23.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України продовжено до 3 (трьох) місяців, тобто до 23.11.2024.

Наразі обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 ч.2 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000476 від 23.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, під час якого було проведено обшук ОСОБА_4 та виявлено розфасовані психотропні речовини, які були упаковані до поліетиленових пакетів поштової компанії «Нова Пошта» та готові до відправки.

- показаннями підозрюваного ОСОБА_4 , який не заперечував свою провину, повідомив, що в період часу з 06.02.2024 року по 23.08.2024 відправляв наркотичні засоби по всій країні.

- показаннями понятих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які були присутні при складанні протоколу затримання ОСОБА_4 та були свідками вилучення психотропної речовини.

- протоколом обшуку квартири АДРЕСА_6 , яку винаймав ОСОБА_4 , під час якого виявлено та вилучено: - прозорі zip-пакети з коробкою, які спаковано до спецпакету № НОМЕР_1 ; - записник, який спаковано до спецпакету №PSP1257307; - вакуматор, який спаковано до спецпакету №PSP3237598; - електронні ваги, які спаковано до спецпакету №ЕХР0306945; - ложка чайна, яка спакована до спецпакету №PSP1257296; - кольорові пакети в кількості 630 шт., які спаковано до спецпакету №4503180;

- протоколом огляду предмету, а саме zip пакету, який обрано одним з понятих з метою ідентифікації виявленої речовини та встановлення в неї вмісту компонентів характерних психотропним та/або наркотичним засобам, в ході огляду використається прилад - ідентифікатор нарковмістних компонентів за реквізитами вказаними на корпусі LOT: 9024723АТ EXP:11/2026, спостерігається реакція - реактив окрасився фіолетовим кольором. Реакція підтверджує наявність наркомістких компонентів у досліджуваної речовини.

- висновком судової експертизи за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» №СЕ-19/116-24/17639-НЗПРАП від 06.09.2024, згідно якого «надана на експертизу кристалічна речовина бежевого кольору масою 0,803 г, містить особливо небезпечну психотропну речовину, оббіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), кількісний вміст PVP становить 0,651 г.

- висновком судової експертизи за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» №СЕ-19/116-24/17640-НЗПРАП від 23.09.2024, згідно якого «нашарування речовини коричневого кольору на внутрішній поверхні скляної колби від лампочки з пробками і трубкою, містять особливо небезпечну психотропну речовину, оббіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), кількісний вміст PVP становить 0,018 г.

- висновком судової експертизи за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» №СЕ-19/116-24/17656-НЗПРАП від 27.09.2024, згідно якого «надана на експертизу речовина у вигляді грудочок бежевого кольору, масою 0,416 г, містить особливо небезпечну психотропну речовину, оббіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), в речовині у вигляді грудочок становить 0,319 г.

-іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами у своїй сукупності.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною? 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З огляду на положення ст. 177 КПК України, враховуючи? мету застосування запобіжного заходу, слідчий суддя має пересвідчитися у забезпеченні виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

При вирішенні питання про продовження дії обраного запобіжного заходу на стадії досудового слідства, суд перевіряє наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують таке продовження, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вкотре надаючи оцінку щодо доведеності стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України слідчий суддя керується практикою Європейського суду з прав людини «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин» (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, п. 34).

Обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Таким чином, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи й просто для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночними поняттями.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України в кримінальному провадженні №0000476 від 23.08.2024.

Щодо ризиків, передбачених ст.177 КПК України, прокурор стверджує, що:

-саме по собі покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним, може спонукати останнього вдатися до спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду, не прибувати на виклики слідчого, прокурора та слідчого судді;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити інше кримінальне правопорушення підозрюваний здійснював свою незаконну діяльність тривалий час, що слугувало для нього заробітком, у зв`язку з чим може продовжити свою «діяльність» оскільки іншого джерела доходу не має.

Доказів на підтвердження реальності даних ризиків до клопотання не додано.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними лише за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначене свідчить про те, що знаходячись на свободі ОСОБА_4 зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що ускладнить подальше здобуття органом досудового розслідування доказів.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що інші співучасники цієї організованої групи ще не встановлені, а соціальні зв`язки підозрюваного не дають підстав вважати, що ОСОБА_4 буде належним чином виконувати обов`язки, які можуть бути покладені судом, оскільки дані обставини не виявилися необхідними і достатніми запобіжниками при вчиненні останнім кримінального правопорушення в якому він підозрюється.

Щодо виконання вимог ч.ч.1, 2 ст.199 КПК України в частині наявності обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, то ініціатором клопотання та прокурором не надано жодних доказів як до клопотання, так і в судовому засідання. Слідчий лише посилалася на те, що є складність кримінального провадження, не отримано висновків усіх призначених експертних досліджень, втім доказів, що такі дослідження взагалі призначені не надані.

Положеннями ч.3 ст.197 КПК України визначено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

За наслідками розгляду даного клопотання, слідчий суддя не має жодних сумнівів відносно зміни ситуації щодо обґрунтованості оголошеної підозри та наявності можливих у подальшому ризиків.

За викладених обставин, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого.

Щодо визначення застави:

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні:?

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Між тим, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України?слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

Отже, задовольняючи дане клопотання про продовження строків дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне і надалі визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п.2 ч.5 цієї ж статті щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Так, у відповідності до положень ст. 182 КПК України, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб запобігти бажанню особи, щодо якої застосовано заставу, будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні. А тому розмір застави повинен бути встановлений з урахуванням належної особі власності, якою він може безперешкодно і без шкоди для близьких розпоряджатися для внесення застави, її майнового і сімейного стану, іншими словами, з огляду на особу підозрюваного впевненість у тому, що перспектива втрати застави у випадку його неявки до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду буде достатньою для того, щоб утримати його від втечі. Проте поряд з цим особа повинна мати реальну здатність внести заставу відповідного розміру.

Так, дійсно ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, проти здоров`я населення, який є тяжким злочином, має суспільну небезпеку та згубний вплив на фізичне та психологічне здоров`я людей та його корисливий мотив.

Однак, до тепер в матеріалалх кримінального провадження відсутні докази щодо високого стабільного матеріального стану підозрюваного, який є достатнім для можливості реалізувати право на внесення визначеного розміру застави, відсутність доказів належності будь-якого майна на праві власності у підозрюваного чи у його дружини.

А відтак, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у дещо меншому розмірі, а ніж визначеному в попередній ухвалі, який не буде перевищує вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки саме такий розмір буде стимулювати обвинуваченого дотримуватись покладених на нього обов`язків.

У цьому кримінальному провадженні суд, дотримуючись розумного балансу між втручанням в право на свободу обвинуваченого (при застосуванні тримання під вартою) та в право на володіння майном (при визначенні розміру застави як альтернативи триманню під вартою), з однієї сторони, та необхідністю забезпечення інтересів дієвості кримінального провадження, дійшов висновку, що запобігання спробам вчинення підозрюваним дій, передбачених пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК, можуть бути забезпечені виключно шляхом застосування до нього запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою із альтернативою застави в розмірі 60 (шести десяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб (3028.00 гривень х 60 = 181 680.00 гривень), що є не максимальним розміром у разі вчинення тяжкого кримінального правопорушення, однак внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений протягом усього часу дії запобіжного заходу, вважаю за необхідне покласти наступні обов`язки: - прибувати за першою вимогою на виклики до слідчого, прокурора, здійснюючих досудове розслідування та суду; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; - не відлучатися за із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.??

На підставі?викладеного,?керуючись ст.ст.176-178,?182,?183,?184,?395?КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу №1 Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_6 про продовження строку застосування ?запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 -? задовольнити частково.

Продовжити підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000476 від 23.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід, застосований ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 24.08.2024 року, у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, з утриманням його в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали визначити до 23.11.2024 року включно.

Одночасно визначити розмір застави у межах 60 (шести десяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 181 680.00 гривень (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят гривень) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.??

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за першою вимогою на виклики до слідчого, прокурора, здійснюючих досудове розслідування та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади, а саме: в Головне управління ДМС в Одеській області: вул. Преображенська, 44, м. Одеса, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 23.11.2024 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення? застави у визначеному у цій ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного ?з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст даного судового рішення видати відразу ж після його проголошення.

Слідчий суддя: ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ОСОБА_1