Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 642/118/23
Номер провадження 1-кп/948/31/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2024 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Машівка, в режимі відеоконференції, в порядку спеціального судового провадження, кримінальне провадження № 0001048 від 18.11.2022р. стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, колишнього поліцейського офіцера громади сектору по взаємодії з громадами відділу превенції Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 111 КК України

в с т а н о в и в :

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним та кваліфікація дій особи

24.02.2024р., військовослужбовці ЗС РФ, шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Донецькій, Луганській, Харківській та інших областях і здійснили окупацію частини території України, що продовжується на теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків, і в цей же день 24.02.2022р. збройними силами держави-агресора - РФ окуповане АДРЕСА_1 .

У зв`язку з цим, за Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022р. в Україні введено воєнний стан, який діє і нині.

ОСОБА_7 , з 03.03.2021р., обіймаючи посаду поліцейського офіцера громади сектору по взаємодії з громадами відділу превенції Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, з особистих мотивів, діючи умисно, протиправно, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, маючи достатній рівець освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів військової агресії РФ проти України, маючи можливість відмовитися, з власної ініціативи добровільно перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану та погодився активно співпрацювати з представниками збройних формувань РФ, які здійснили окупацію АДРЕСА_1 та разом з військовими РФ чергував на блок-постах, утворених окупантами, таким чином здійснив перехід на бік ворога в період збройного конфлікту.

Так, перебуваючи в м. Вовчанськ, ОСОБА_7 , діючи умисно та протиправно, за власним бажанням, не маючи на те повноважень та без отримання будь-яких вказівок від керівництва Національної поліції, реалізуючи свій злочинний умисел на вчинення державної зради, вступив з військовими РФ у злочинну змову та добровільно передав їм закріплений за ним службовий автомобіль «Рено Дастер СКС» днз (21) НОМЕР_1 .

Крім того, під час вказаних подій ОСОБА_7 , продовжуючи активні злочинні дії спрямовані на вчинення державної зради, будучи працівником правоохоронного органу України та в силу своєї посади добре знаючи місцеве населення, показував військовим РФ місця мешкання осіб володільців зброї, учасників АТО, а також співробітників поліції, у яких залишилася табельна вогнепальна зброя.

У подальшому ОСОБА_7 , з метою підтримання боєздатності збройних формувань РФ, надавав останнім допомогу у забезпеченні паливно-мастильними матеріалами, запчастинами для їх автотранспорту тощо.

Тобто ОСОБА_7 , своїми умисними діями, будучи працівником правоохоронного органу України, в порушення вимог ст. ст. 17, 19, 65 Конституції України, яким передбачено обов`язок громадян України по захисту Вітчизни, суверенітету, незалежності й територіальної цілісності України, зобов`язання діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, не дотримуючись присяги вірно служити Українському народу, забезпечив становлення і зміцнення окупаційної влади РФ, шляхом передачі окупантам службового автомобіля, безпосередньої участі у чергуваннях та створених військовими РФ блокпостах, а також надання іншої допомоги окупантам, з метою недопущення здійснення контролю українською владою на території м. Вовчанськ Чугуївського району Харківської області, надавши тим самим допомогу РФ в проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

У період часу з 10 по 13.09.2022р. після деокупації Збройними Силами України території м. Вовчанськ Харківської області, ОСОБА_7 залишив територію України та разом з військовими РФ через неконтрольовану ділянку кордону виїхав на територію держави-агресора - РФ.

За таких обставин, дії ОСОБА_7 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 111 КК України, як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, перехід на бік ворога в умовах воєнного стану.

2. Обґрунтування дотримання прав обвинуваченого за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (in absentia).

Так, відповідно до ч. 5 ст. 374 КПК України у разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (in absentia), суд окремо обґрунтовує, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Так, спеціальне досудове розслідування здійснювалося у справі на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 02.12.2022р. (а.с.241-252 т.1), а спеціальний судовий розгляд на підставі ухвали Машівського районного суду від 28.09.2023р. (а.с.66-67 т.2).

Захист обвинуваченого на стадії досудового розслідування та в суді спочатку здійснювала адвокат ОСОБА_5 на підставі доручення про надання безоплатної правової допомоги, а в наступному на підставі доручення від 20.06.2023р. захист прав обвинуваченого здійснювала адвокат ОСОБА_6 .

Повістки про виклик підозрюваного, повідомлення його про підозру, повідомлення про початок здійснення спеціального досудового розслідування надсилались та публікувались відповідно до вимог КПК України шляхом публікування на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, а на стадії судового розгляду - на офіційному веб-сайті суду, а також у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - у газеті «Урядовий кур`єр», а копію процесуальних документів, що підлягали врученню направлялись захиснику. Будь-які клопотання від обвинуваченого або від захисника на адресу суду не надходили.

Отже орган досудового розслідування вживав всіх можливих передбачених КПК України заходів для виклику ОСОБА_7 , щоб забезпечити останньому можливість безпосередньо та через обраного захисника реалізовувати права підозрюваного на стадії досудового розслідування.

Під час судового провадження реалізацію прав обвинуваченого здійснювала його захисник, яка отримувала необхідні процесуальні документи, знайомилася з матеріалами кримінального провадження.

Судом також вживалися заходи про виклик обвинуваченого для забезпечення доступу до правосуддя, у зв`язку із чим на кожне судове засідання останній викликався у порядку ст. 323 КПК України. Повістки про виклик опубліковані у газеті «Урядовий кур`єр», а також на офіційному сайті.

Захисник обвинуваченого здійснювала активні дії, спрямовані на його захист: приймала участь у дослідженні доказів, ставила запитання свідкам, виступала у дебатах.

Враховуючи наведене та з урахуванням здійснення в даному кримінальному провадженні спеціального досудового розслідування і спеціального судового провадження, суд вважає, що стороною обвинувачення вжито достатніх заходів щодо дотримання прав підозрюваного та обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.

Всі наведені вжиті заходи вказують на те, що обвинувачений був проінформований належним чином про дати та час розгляду кримінального провадження, а також дотримані його права на належне представництво у суді.

3.Докази на підтвердження встановлених судом обставин

З витягу з кримінального провадження № 0001048 вбачається, що 18.11.2022р. до ЄРДР були внесені відомості за матеріалами правоохоронних органів, які виділені з кримінального провадження № 0000132 від 08.03.2022р., про надходження інформації, що поліцейський Чугуївського РУП ОСОБА_7 , будучи громадянином України та перебуваючи на службі в органах Національної поліції України, 24.02.2022р. вчинив діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності, зокрема перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, з правовою кваліфікацією ч.1 ст. 111 КК України (а.с.51-75 т.4), що свідчить про законність проведеного розслідування.

З протоколу огляду документів від 21.11.2022р. вбачається, що предметом його огляду є особова справа обвинуваченого (а.с.1-177 т.3) за змістом якої він прийнятий на службу в поліцію 29.12.2017р. (а.с.102 т.3), прийняв присягу працівника поліції 25.05.2018р., спочатку працював поліцейським конвойної служби, потім з 28.12.20218р. дільничним сектору превенції патрульної поліції Вовчанського ВП ГУНП, з 03.03.2021р. поліцейським офіцеру громади сектору взаємодії з громадянами відділу превенції Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області та 03.03.2022р. був звільнений зі служби в порядку дисциплінарного стягнення (а.с.247-263 т.3).

На підставі наказу ГУНП в Харківській області № 146 о/с від 03.03.2021р. старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 переміщено на вищу посаду поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області (а.с.118 т.4).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 - поліцейський офіцер Старосалтівської ОТГ показав, що 24.02.2022р. він перебував на нічній зміні, коли почув вибухи, стрілянину, почалася паніка, російські війська зайшли у місто, вигнали їх з відділу поліції та вони з колегами продовжували нести службу всіма можливими способами, при цьому службового транспорту на території ВП не залишалось. З ОСОБА_7 познайомився на службі, останній працював поліцейським офіцером громади Старосалтівської ОТГ, вони дружили, бували в гостях, до війни характеризувався нормально. 24.02.2024р. свідок побачив біля їхнього райвідділу бойову російську машину, а поруч стояв службовий Дастер, який був у розпорядженні ОСОБА_7 . Наступного дня помітив, як ОСОБА_7 стояв та розмовляв з російськими військовими, вони добре спілкувалися, посміхалися, що було добре видно, хоча російські військові були в масках. Вже 25-26.02.2022р. службовий автомобіль Дастер був в росіян, вони їздили ним по місту, і як вони зрозуміли, його передав їм ОСОБА_7 . Останній, крім автомобіля, мав помпову рушницю - спецзасіб для несення служби, яку, як він розповідав, віддав російським військовим. Крім цього, 28.02.2022р. свідок їхав з дружиною по місту на автомобілі, а перед ним на власному автомобілі їхав ОСОБА_7 , з яким привіталися російські військові, які їхали колоною на службових автомобілях: Дастер, ВАЗ та Шкода. Після цього, ОСОБА_7 своїм автомобілем завернув до РВ, а свідок припаркувався далі, потім зайшов до чергової частини РВ подивитися на транспортні засоби, де помітив військових-вагнерівців та ОСОБА_7 , які його покликали та сказали, що співпрацюють. На запитання про наявність у свідка зброї він відповів ствердно, оскільки ОСОБА_7 про це знав, на нього навели автомат, запропонувати здати, після чого він вийшов з РВ. Він підійшов до одного зі своїх колег, розповів ситуацію, і вони подумали, що ОСОБА_7 зрадник, а тому видалили його з групи, яка була створена їхнім колегою ОСОБА_9 у телефоні. Десь через два дні він випадково зустрівся з ОСОБА_7 і той виправдовувався. Натомість свідок часто бачив обвинуваченого, який їздив по місту з російськими військовими, возив їх у своїй машині, тобто з ними співпрацював, але чи це було офіційно невідомо. Наразі по слухам знаходиться в Бєлгороді. Росіяни у перший місяць окупації вели себе нормально, доброзичливо, без агресії, нікого не залякували до того часу, поки не зайшла росвардія та поліція днр, їх почали відпрацьовувати, взяли в полон ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_9 - поліцейський офіцер громади показав, що до окупації працював слідчим, з початку війни вони з колегами зустрічалися кожного ранку в обумовленому місці, щоб дізнатись якусь інформацію і кілька разів на цих зустрічах був присутній ОСОБА_7 , який сидів з опущеними очима та заперечував співпрацю з рф. Але його через певний час викрили десь на 4-5 день, оскільки був створений таємний чат у телефоні для працівників поліції, а коли його, свідка, 07.03.2022р. затримали російські військові, йому зачитувати діалог з чату, тобто ті смс, які міг бачити ОСОБА_7 до видалення з чату, а тому свідок вважає, що саме він надав цю інформацію російським військовим. Від колег чув, що ОСОБА_7 передав свій службовий автомобіль Рено Дастер російським військовим та свідок бачив як на цьому автомобілі їздили військові рф, які познімали українські наліпки. Також ОСОБА_7 був помічений в компанії з кримінальним авторитетом ОСОБА_10 , який був ярим активістом і прихильником руського миру, піднімав прапори рф на площі під гімн. Також чув, що ОСОБА_7 спільно з російськими військовим їздив по мисливцях і забирали зброю. Десь у квітні 2022 року працівники поліції почали виїжджати, оскільки їх примушували працювати з окупаційною владою, вважає, що ОСОБА_11 до співпраці не примушували, оскільки у перші дні всі хто боявся сиділи вдома, а ОСОБА_7 діяв добровільно.

Допитаний як свідок ОСОБА_12 - начальник сектору реагування ВП № 1 показав, що 06.00 год. 24.02.2022р. відбулося вторгнення рф і м. Вовчанськ було окуповане майже відразу, пройшла бронетехніка та перекрила виїзд. ОСОБА_7 допомагав російським військовим з перших днів, возив їх на своєму автомобілі, яким користувався до війни, оскільки бачили як росіяни виходили з його машини. Так як з перших днів війни почалося пограбування, мародерство, а тому вони - поліцейські, групами чергували в цивільному одязі на власних авто. 07.03.2022р. ввечері, коли вони з`їхались, їх зупинило кілька авто рф, стріляли, затримали сімох працівників поліції, серед яких був і свідок, зв`язали руки і повезли до них у відділення. Застосовували фізичне насильство, забрали телефони, ключі, документи та помістили в камери. Їхньому керівнику ОСОБА_13 запропонували перейти, але вони відмовились, після чого їх відпустили та сказали, що ще самі прийдемо. В перший день війни, службове авто Дастер , яким користувався ОСОБА_7 зникло, а потім автомобіль заїжджав у м. Вовчанськ замальований і вже через кілька днів був відсутній. Серед колег була думка, що ОСОБА_7 передав автомобіль росіянам і наразі він в розшуку, в той час свідок також мав службовий автомобіль, але його переховував. В перші дні війни, у меседжері Вацак була створена група, в якій вони координували рух та переміщення російської техніки поки був зв`язок, але потім в російських військових з`явилися скріни з цієї групи до тієї дати, поки з неї не був видалений ОСОБА_7 . Пізніше вони всі виїжджали з окупації, крім ОСОБА_7 , наразі його на території Вовчанського району немає, зі слів його родичів поїхав на територію рф. Після того як свідок виїхав приходили до його рідних і знайомих. ОСОБА_7 в катівню не доставляли, оскільки його не було в списках.

Свідок ОСОБА_16 - ст. слідчий в судовому засіданні показала, що 24.02.2022р. о 06.00 год. ранку їх зібрали в РВ по тривозі, вони не розуміли, що робити, та залишилася у Вовчанську. 26-27.02.2022р. в центрі міста вона зустріла когось із хлопців та ще двох дівчат, які вже не працюють і дізналася, що в РВ можна забрати свої речі, підійти до ОСОБА_7 і домовитись. Коли вони підійшли до РВ, ОСОБА_7 стояв з двома військовими рф, спілкувався та жартував, сказав, що їх з дівчатами проведе та домовився з росіянами. Після цього, вони зайшли в кабінети, де збирали речі в присутності російських військових, а ОСОБА_7 стояв у коридорі, а потім їх вивів. В інші дні вона бачила ОСОБА_7 біля РВ десь 3 рази, останній 18.04.2022р., оскільки вони з колегою хотіли виїхати та шукали транспорт. З 12.04.2024р. їм почали пропонувати працювати по законодавству України, без прапору, під владою російських військових, а тому вони почали шукати шляхи виїжджати. При зустрічі з ОСОБА_7 він сказав, що у відділку не буде працювати бо посварився з ОСОБА_13 - начальником сектору патрульної поліції. 19.04.2022р. вони виїхали, проїхали через 3 блок-пости, де у них перевірили документи, місце роботи не запитували. Чула від колег, що ОСОБА_7 за кордоном.

На виконання доручень слідчого від 01.07.2022р. надійшли рапорти оперуповноваженого ОСОБА_17 від 06.07.2022р., від 19.07.2022р. та від 26.09.2022р. про те, що колишній дільничний офіцер ОСОБА_7 на теперішній час можливо знаходиться в м. Вовчанськ, яке тимчасово окуповане, та користується мобільними телефонами НОМЕР_2 , НОМЕР_3 (а.с.76-86 т.4).

Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів та описом речей від 03.08.2022р. на підставі постанови про тимчасовий доступ до речей і документів від 22.07.2022р. в оператора ТОВ «Лайфсел» отримані відомості щодо мобільного телефону ОСОБА_7 НОМЕР_3 (а.с.86-96 т.4).

На виконання доручень слідчого від 10.08.2022р. надійшов рапорт оперуповноваженого ОСОБА_17 від 26.09.2022р. про те, що при аналізі інформації отриманої від операторів мобільного зв`язку встановлено, що дільничний офіцер ОСОБА_7 користується телефонами НОМЕР_2 (30.05.2022р. Україна) та НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 по 23.05.2022р. (а.с.97-103 т.4).

04.11.2022р. оглянутий СD-R диск вилучений під час тимчасового доступу у ТОВ «Лайфселл» за змістом якого мобільний телефон НОМЕР_5 зафіксовано 24.02.2022р. та 07.04.2022р. в Харківська область, Чугуївський район, Вовчанська міська громада, м. Вовчанськ, тоді як з 10 по 21.04.2022р. абонентські з`єднання у вказаного абонента здійснювалися, проте адреса розташування базової станції та азимут не встановлені (а.с.104-108 т.4).

Згідно довідки начальника Чугуївського РУП від 18.05.2022р. на балансі вказаного РУП знаходиться автомобіль білого кольору «Рено Дастер» днз НОМЕР_1 на синьому фоні, наказом від 13.01.2022р. закріплено за поліцейським ОСОБА_7 , який обслуговує Старосалтівську ОТГ (а.с.113 т.4).

Як видно з дозволів на позагаражне (позавідомче) зберігання транспортних засобів та виїзду службового автотранспорту у вихідні та святкові дні від 28.01.2022р., дозволяється позагаражне зберігання службового автомобіля білого кольору «Рено Дастер» днз НОМЕР_1 на синьому фоні на території ВП № 1 Чугуївського РУП в м. Вовчанськ, а також дозволено виїзд протягом 2022 року для виконання службових завдань старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 (а.с.114-115 т.4).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_18 - оперуповноважений СКП показав, що 24.02.2022р. вранці їх зібрали по тривозі, вони отримали зброю, почали виносити документацію, і через певний час він виїхав до Старого Салтова . Під час окупації, вони збиралися разом, щоб отримати інформацію з Харкова, ОСОБА_7 з ними не було, причиною чого було те, що він пішов працювати з РФ, потім передав службовий Дастер (який в підрозділі був один) російським військовослужбовцям, на ньому була здерта емблема поліції, намальована буква «зед» та розфарбована російською символікою. Повідомив, що був одним з семи працівників поліції, яких 08.03.2022р. зранку забрали вагнерівці до РВ, а наступного дня відпустили.

Свідок ОСОБА_20 - інспектор СРПП показав, що з 24.02.2022р. одного разу бачив ОСОБА_7 , як він керував власним транспортним засобом з українськими номерами, але прапор був закритий прапором рф.

Допитана як свідок ОСОБА_21 - слідчий поліції показала, що з початку війни одного разу вона зустріла ОСОБА_7 та той повідомив, що не піде працювати з офіційною владою, оскільки він посварився з ОСОБА_13, який призначений окупаційною владою на якусь керівну посаду.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_22 - робочий ВП показав, що ОСОБА_7 обслуговував Старосалтівську громаду, а тому у дворі залишав свій автомобіль та користувався службовим Рено. Під час окупації зустрічав його в магазині з кимось у чорній формі, але ця людина не з їхнього райвідділу і взагалі не місцевий мешканець, можливо з рф.

Свідок ОСОБА_23 - працівник поліції показав, що коли почалася війна від колег чув, що ОСОБА_7 віддав російським військовим ключі від службового автомобіля. В один з днів свідок їздив по ліки та помітив ОСОБА_7 , який приїхав на чорному джипі спільно з військовими (на той час українських військових не було), поводив себе з ними дружньо, хоча зміст розмови свідок не чув. Як повідомляли знайомі, в тих у кого була зброя приїздив ОСОБА_7 спільно з російськими військовими і забирав зброю.

Допитані як свідки ОСОБА_24 - дільничний інспектор та ОСОБА_25 - працівник поліції, в минулому ст. слідчий Чугуївського РУП у м. Вовчанську зі слів колег їм відома інформація про співпрацю ОСОБА_7 з російськими військовими, їздив за адресами АТОшників та охотників, перебував з ними у відділку поліції, спілкувався та жартував з російськими військовими почував себе комфортно.

З витягу з наказу ГУНП в Харківській області № 131 о/с від 03.03.2022р. вбачається, що старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 . поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області звільнено за п. 6 ч.1 ст. 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) з підстав порушення Присяги на вірність Українському народові, Наказ ГУНП від 03.03.2022р. та Указ Президента України від 24.02.2022р. № 64/2022 (а.с.117 т.4, 135 т.3).

Згідно паспорту серії НОМЕР_4 від 22.09.2008р. ОСОБА_7 є громадянином України (а.с.116 т.4).

Статтею 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, загальновідомими та такими, що не потребують доказування обставинами є те, що 24.02.2022 військовослужбовці збройних сил РФ шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України, зокрема і в Харківській області та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, здійснили часткову окупацію території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

У зв`язку з військовою агресією РФ проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», яий в подальшому був продовжений та діє і нині.

Так, однією із форм об`єктивної сторони державної зради є перехід на бік ворога в період воєнного стану. Перехід на бік ворога означає, що громадянин України надає безпосередню допомогу державі, з якою Україна перебуває у стані війни або збройного конфлікту. Перехід на бік ворога може полягати як у переході на територію ворожої держави (так званій фізичний перехід), так і в наданні допомоги такій державі або її представникам на території України (так званий інтелектуальний перехід). У цій формі державна зрада визнається закінченою з моменту, коли особа почала надавати допомогу ворогові.

З суб`єктивної сторони перехід на бік ворога в період воєнного стану може бути вчинено тільки з прямим умислом, який характеризується конкретним усвідомленням суб`єкта, що він добровільно встановлює злочинний зв`язок із ворогом в період збройного конфлікту, і його дії завідомо спрямовані на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, що характеризує інтелектуальний момент прямого умислу особи. При цьому зміст прямого умислу суб`єкта полягає в тому, що він усвідомлює, що своїми діями, які полягають у наданні допомоги ворогу, спричиняє шкоду зовнішній безпеці України та бажає спричинення такої шкоди з будь-яких мотивів.

З досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що ОСОБА_7 , будучи громадянином України, перебуваючи на посаді поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для розуміння факту захоплення та подальшого утримання РФ території м. Вовчанська, свідомо погодився співпрацювати з окупаційною владою, передав їм у користування службовий автомобіль Дастер, чергував на блок-постах, показував місця проживання учасників АТО, мисливців та співробітників поліції, які мали зброю, тощо, тим самим надавав допомогу у здійсненні підривної діяльності проти України, чим вчинив перехід на бік ворога в умовах воєнного стану.

Дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджений той факт, що ОСОБА_7 на час окупації м. Вовчанська збройними формуваннями РФ і до моменту його звільнення з органів Національної поліції України (03.03.2022), тобто на час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, був діючим працівником правоохоронного органу Національної поліції України.

Водночас, суд визнає необґрунтованими доводи захисту про те, що свідки не були очевидцями тих подій, які ставлять в провину обвинуваченого, а чули про все від інших осіб.

Так, свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_12 ОСОБА_18 , були безпосередніми свідками того, що ОСОБА_7 передав свій службовий автомобіль Дастер російським військовим, яких спочатку возив на цьому автомобілі, а потім передав його, в результаті чого на автомобілі були змінені емблеми на російські, при цьому під час зустрічі з російськими військовими вже на своєму автомобілі був з ними дуже привітним, як і вони з ним. Про привітність з російськими військовими обвинуваченого, а також співпрацю вказувала свідок ОСОБА_16 , яка забираючи речі з відділу поліції, зустріла обвинуваченого, який їй допоміг, і в той час коли вона збирала речі, привітно спілкувався з окупантами та жартував. Крім цього, як зазначив свідок ОСОБА_8 в перші дні окупації його запросили військові-вагнерівці, які при спілкуванні забрали зброю, та пропонували співпрацювати, як і його колега, вказавши на ОСОБА_7 .

Разом з тим, свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 вказували, що коли після окупації ними був створений таємний чат для спілкування у телефонах, після підозри ОСОБА_7 у зраді, він був з нього видалений, але після того як працівників поліції затримували у березні 2022 році, російські військові пред`являли їм скріни цього чату, але до того часу поки в ньому був ОСОБА_7 .

Як зазначили свідки ОСОБА_22 та ОСОБА_23 під час окупації вони зустрічали обвинуваченого в присутності військових, а оскільки на той час на території м. Вовчанська перебували лише військові РФ, органи державної влади не працювали, а відтак цими військовими могли бути лише представники РФ.

На підтвердження прихильності обвинуваченого до представників РФ та співпрацю під час окупації свідчать показання свідка ОСОБА_20 , який бачив ОСОБА_7 після 24.02.2022р., коли він керував власним транспортним засобом з українськими номерами, але прапор був закритий прапором РФ.

Отже, вказані свідки були очевидцями тих подій про які вони свідчили безпосередньо в суді.

Щодо доводів захисту про те, що свідки надавали показання з чужих слів, то про це вказали лише свідки ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , але їхні свідчення ґрунтуються на показаннях вже вище допитаних свідків, які були безпосередніми очевидцями подій на яких ґрунтується обвинувачення, а відтак додатково підтверджують правдивість їх показань.

Таким чином, на підставі оцінки зібраних доказів в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеним той факт, що громадянин України ОСОБА_7 , який будучи працівником правоохоронного органу, не звільненим з посади в Національній поліції України, зрадив Присязі вірно служити Українському народові, порушив обов`язки дотримуватись Конституції України та законів України, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки, добровільно перейшов на бік ворога в умовах збройного конфлікту, чим здійснив перехід на бік ворога в умовах воєнного стану.

Об`єктивних даних, які б давали суду підстави вважати, що ОСОБА_7 діяв не добровільно суду не надано.

Крім того, суд враховує, що заходів, спрямованих на виїзд з тимчасово окупованої території України, обвинувачений не вживав, оскільки з квітня 2022 року працівники поліції, які не бажали працювати з окупаційною владою змушені були покидати окуповану території у зв`язку з тиском щодо роботи під прапором РФ, тоді як з отриманої у мобільних операторів інформації вбачається, що телефон ОСОБА_7 на території Вовчанської громади працював принаймні до кінця травня 2022 року.

3.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого суд не вбачає.

Суд не погоджується з доводами сторони обвинувачення про наявність такої обтяжуючої обставини, як вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, оскільки ця обставина врахована, як кваліфікуюча ознака злочину.

4.Мотиви призначення покарання

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він зареєстрований в АДРЕСА_1 , що вбачається з копії паспорту (а.с.116 т.4), згідно довідок КНП «Обласний психоневрологічний диспансер Харківської обласної ради та КНП «Обласний наркологічний диспансер» за допомогою до вказаних закладів не звертався, на обліку не перебуває (а.с.122, 124 т.4), раніше не судимий (а.с.119-120 т.4).

При обранні покарання обвинуваченому, суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який класифікується як особливо тяжкий, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, обставини його вчинення, і дійшов висновку, що необхідним та достатнім покаранням обвинуваченому для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді реального позбавлення волі призначене в межах санкції ч.1 ст. 111 КК України у максимальному розмірі з конфіскацією майна.

Згідно ч. 4 ст. 52 КК України до основного покарання може бути приєднане одне чи декілька додаткових покарань у випадках та порядку, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 55 КК України передбачено, що позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткове покарання може бути призначене й у випадках, коли воно не передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за умови, що з урахуванням характеру кримінального правопорушення, вчиненого за посадою або у зв`язку із заняттям певною діяльністю, особи засудженого та інших обставин справи суд визнає за неможливе збереження за ним права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

За висновком Верховного Суду зазначеного у постанові від 09.10.2018 у справі №756/4830/17-к, що визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів.

Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Зваживши на наведені обставини, беручи до уваги положення ч. 2 ст. 55 КК України, яка наділяє суд можливістю призначення додаткового покарання коли воно не передбачене в санкції статті, з урахуванням дискреційних повноважень суду та встановлених фактичних обставин справи, призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади є необхідним з метою попередження в подальшому вчинення аналогічних злочинів проти основ національної безпеки України.

Відповідно до правової позиції ВС викладеної у постанові від 02.02.2022 року у справі №344/16025/18, покарання має формулюватися таким, чином щоб засуджений не мав права обіймати зазначені у вироку посади або займатись забороненою діяльністю в будь-якій галузі або займатись такою діяльністю, які за змістом і обсягом повноважень є аналогічними тим, з якими було пов`язане вчинення кримінального правопорушення.

Крім цього, згідно ст. 54 КК України засуджена за тяжкий чи особливо тяжкий злочин особа, яка має військове, спеціальне звання, ранг, чин або кваліфікаційний клас, може бути позбавлена за вироком суду цього звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.

Отже, оскільки вчинення обвинуваченим злочину має ряд характерних ознак, а саме: перехід на бік ворогу в умовах воєнного стану та порушення присяги поліцейського, згідно Закону України "Про національну поліцію", а тому, наведені вище обставини вчинення інкримінованого кримінального правопорушення свідчать про неможливість подальшого збереження за ОСОБА_7 права обіймати певні посади, пов`язані з виконанням функцій держави в правоохоронних органах, з позбавленням звання старшого лейтенанта поліції.

При цьому суд враховує правовий висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду щодо застосування ст. 55 КК України, викладений у постанові від 04 вересня 2023 року у справі № 404/2081/22 провадження № 51-130 кмо 23, відповідно до якого, у випадку, коли санкцією відповідної частини статті Особливої частини КК передбачено можливість призначення особі додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, суд, визнаючи особу винуватою у вчиненні відповідного кримінального правопорушення, має право призначити таке додаткове покарання незалежно від того, чи обвинувачений обіймав певну посаду або займався певною діяльністю на час вчинення кримінального правопорушення.

5.Мотив ухвалення рішення щодо речових доказів

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України і вважає, що: DVD-R диск з інформацією отриманою від ТОВ «Лайфсел» (а.с.107-108 т.4), а також особову справу ОСОБА_7 , які зберігаються при матеріалах справи, залишити при матеріалах кримінального провадження.

6.Мотив ухвалення рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження

Беручи до уваги обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні особливо тяжкого злочину, обраний судом вид та розмір покарання у виді реального позбавлення волі, суд, вважає за необхідне обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в термін до набрання вироком суду законної сили.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 111 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком 15 років з конфіскацією всього майна, з позбавленням спеціального звання - старший лейтенант Національної поліції України та позбавленням його права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій держави в правоохоронних органах строком на 3 роки.

Обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в термін до набрання вироком суду законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з часу затримання.

Речові докази у справі: DVD-R диск з інформацією отриманою від ТОВ «Лайфсел» та особову справу ОСОБА_7 - залишити при матеріалах судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд. Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.15 ст. 615 КПК України проголошено резолютивну частину вироку.

Суддя ОСОБА_1