Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1898/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року м. Олевськ

Слідчий суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, маючого трьох неповнолітніх дітей, офіційно не працюючого, раніше не судимого

підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000551 від 04.08.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 .

З матеріалів клопотання вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що 04.08.2024 року, близько 02 год. 20 хв., водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «КІА Pride», державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись з неповнолітнім пасажиром ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 не дотримався вимог Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від10.10.2001 року, та вчинив дорожньо-транспортну пригоду.

Зокрема, рухаючись у вказаний день та час поблизу будинку АДРЕСА_2 на заокругленій ділянці дороги, водій ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в порушення вимог пунктів 2.3 б), 2.9 а) та 12.1 вказаних вище Правил, відповідно до яких, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, на заокругленні дороги не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, що призвело до втрати безпечного керування транспортним засобом та його виїзду за межі проїзної частини на ліве узбіччя та подальшого перекидання.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній пасажир автомобіля «КІА Pride», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , отримав тілесні ушкодження від яких загинув на місці пригоди.

За версією органу досудового розслідування, порушення водієм ОСОБА_4 при керуванні транспортним засобом вимог пунктів 2.3 б), 2.9 а) та 12.1 Правил дорожнього руху України, знаходиться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

04.08.2024 року по даному факту внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000551 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Цього ж дня, ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Прокурор у поданому клопотанні зазначив, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 10 років та відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України у разі не застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою можуть виникнути наступні ризики:

1) підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

2)підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому, прокурор зазначає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти наявним ризикам.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просить його задоволити з підстав наведених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні проти вимог клопотання прокурора заперечив, просив застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки він є батьком трьох дітей, брав безпосередню участь в бойових діях спрямованих на відсіч дій держави агресора. Також, надав до суду заяву згідно якої просить проводити судове засідання без участі його захисника.

Потерпіла ОСОБА_5 не висловила своєї позиції стосовно поданого прокурором клопотання. Зазначила лише, що бажає, щоб ОСОБА_4 покарали.

Надаючи оцінку обґрунтованості клопотання прокурора слідчим суддею враховується наступне.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини» від 18 жовтня 2022 року №2690-IX, який набув чинності 06.11.2022 року, внесено ряд змін до Кримінального процесуального кодексу України, щодо порядку розгляду клопотань про застосування та продовження дії запобіжних заходів.

Зокрема, відповідно до частини четвертої статті 176 КПК України (в редакції Закону №2690-IX) запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Отже, наведеними положеннями Закону надано право слідчому, за погодженням з прокурором, та прокурору до початку підготовчого судового засідання (до проведення підготовчого судового засідання) звертатися до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу або його продовження, та, відповідно, надано повноваження слідчому судді на розгляд таких клопотань за межами досудового розслідування.

В свою чергу, порядок проведення підготовчого судового засідання закріплено у статті 314 КПК України.

Відповідно до частини першої та другої статті 314 КПК України після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження. Підготовче судове засідання відбувається за участю обвинуваченого (крім випадків, коли здійснювалося спеціальне досудове розслідування), прокурора, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь. (ч. 3 ст. 314 КПК України).

Таким чином, аналіз положень статті 176 КПК України (в редакції Закону №2690-IX), у взаємозв`язку з положеннями статті 314 КПК України, дає підстави для висновку про те, що слідчий суддя наділений повноваженнями на розгляд клопотань слідчого та/або прокурора про застосування запобіжного заходу або його продовження лише у випадках коли обвинувальний акт надіслано (подано) до суду, однак підготовче судове засідання судом ще не проведено.

З матеріалів клопотання вбачається, що 02.09.2024 року, у відповідності до вимог ст. ст. 36, 283, 291 КПК України, до Олевського районного суду Житомирської області для розгляду по суті прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 направлено обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування з додатками у кримінальному провадженні № 0000551 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Згідно інформації з сайту судової влади вбачається, що підготовче судове засідання у вказаному кримінальному провадженні призначене на 06.11.2024 року о 15 год. 00 хв.

Враховуючи наведене, розгляд і вирішення клопотання прокурора, на даному етапі, віднесено до повноважень слідчого судді.

Ч. 1 ст. 1 КПК України визначено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України, - частина друга статті 1 КПК України.

За визначенням п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, а саме з витягу з ЄРДР досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000551 від 04.08.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України здійснювалося Головним управлінням Національної поліції в Житомирській області.

Водночас, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є: 1) виклик слідчим, дізнавачем, прокурором, судовий виклик і привід; 2) накладення грошового стягнення; 3) тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом; 4) відсторонення від посади; 4-1) тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя; 5) тимчасовий доступ до речей і документів; 6) тимчасове вилучення майна; 7) арешт майна; 8) затримання особи; 9) запобіжні заходи.

Таким чином, подане прокурором ОСОБА_3 клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, яке в силу положень статті 132 КПК України має бути подане до суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, тобто в даному конкретному випадку Головне управління Національної поліції в Житомирській області.

Встановлення правил підсудності в цьому випадку відіграє важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення.

Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають стаття 7 Загальної декларації прав людини та частина перша статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (стаття 24 Конституції України та стаття 10 КПК України). Будучи одним із проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Пунктом 1 частини сьомої статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

За положенням частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 3 КПК України передбачено, що саме до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

У статті 7 КПК України зазначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості тощо.

Порушення правил підсудності належить до істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та має наслідком скасування судового рішення.

Виходячи з вищенаведеного, в задоволенні клопотання прокурора про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 9, 31, 35, 132, 176, 178, 181, 183, 184, 194, 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах кримінального провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000551 від 04.08.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1