КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 357/9443/24 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/5090/2024 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні №0003443 - прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2024 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Узин Білоцерківського району Київської області, громадянина України, із першим (бакалаврським) рівнем вищої освіти, працюючого по трудовому договору у ФОП « ОСОБА_8 » на посаді слюсаря з ремонту колісних транспортних засобів, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_10 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_11 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_12 у кримінальному провадженні № 0003443, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 та застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає у забороні цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 07.09.2024 включно.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за першою вимогою до органу досудового розслідування, слідчого судді або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися із місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Відповідно до вимог ч.3 ст. 202 КПК України підозрюваного ОСОБА_7 негайно звільнено з-під варти та доставлено до місця проживання.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Виконання ухвали доручено органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 відповідно до ст. 181 КПК України.

Строк дії ухвали до 07.09.2024 та вона підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у межах строку досудового розслідування, до 07 вересня 2024 року.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 обов`язків, передбачених КПК України, в разі її внесення, у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

У разі прийняття судом рішення щодо можливості застосування застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки:

- прибувати до органу досудового розслідування за першою вимогою;

- не відлучатись із місця проживання та реєстрації без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- уникати спілкування зі свідками ОСОБА_13 та ОСОБА_15 у вказаному кримінальному провадженні.

На обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги апелянт вказує на те, що свою протиправну діяльність ОСОБА_7 здійснював із ретельною підготовкою та із створенням умов для конспірації, з метою уникнення відповідальності за вчинені діяння залучив у власну діяльність свідка - інваліда 2 групи ОСОБА_13 , який будучи необізнаним, відправляв та отримував посилки із вмістом вибухових пристроїв та боєприпасів за вказівками ОСОБА_7

Указане свідчить про хитрість та кмітливість підозрюваного, який заради власної наживи, за гроші здійснював збут гранат стороннім особам.

Апелянт зазначає також щодо можливості продовження чи повторення протиправної поведінки ОСОБА_7 та вказує, що на даний час останній перевіряється на предмет вчинення інших кримінальних правопорушень, пов`язаних із незаконним обігом зброї, опрацьовуються чорнові та інші записи, вилучені під час обшуку автомобіля, яким користується ОСОБА_7 , котрі містять інформацію щодо шляхів доступу до особистих кабінетів на веб-сайтах, де здійснювався збут боєприпасів.

Крім цього, в ході досудового розслідування установлено, що підозрюваний мав сталий дохід від продажу боєприпасів, а тому останній може вчиняти інші подібні кримінальні правопорушення задля забезпечення матеріальними благами себе та своєї сім`ї.

На переконання апелянта, без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варто існує ризик продовження чи повторення протиправної поведінки підозрюваного у майбутньому.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану стороною обвинувачення апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу слідчого судді, застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, доводи захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, що слідчим відділом Білоцерківського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003443, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до ст. 178 Цивільного кодексу України - об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Види об`єктів цивільних прав, перебування яких у цивільному обороті не допускається (об`єкти, вилучені з цивільного обороту), мають бути прямо встановлені у законі. Види об`єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких у цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом (об`єкти, обмежено оборотоздатні), встановлюються законом.

Відповідно до «Спеціального порядку набуття права власності громадянами на окремі види майна», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», громадяни набувають права власності на такі види майна, придбаного ними з відповідного дозволу, що надається: на холодну зброю та пневматичну зброю калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду - органами внутрішніх справ за місцем проживання особам, які досягли 18-річного віку; (Пункт "а" доповнено абзацом четвертим згідно з Постановою ВР № 19/95-ВР від 24.01.95).

Відповідно до Положення про дозвільну систему (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576 з наступними змінами) до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, серед іншого належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя, (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 мм і швидкістю польоту кулі понад 100 м за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини.

Згідно з Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів (затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 р. № 622; зі змінами, внесеними наказом від 13 квітня 1999 р. № 293) завданнями органів поліції є запобігання порушенням порядку виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної зброї калібру понад 4,5 мм та швидкістю польоту кулі понад 100 м за секунду (далі - пневматична зброя) і холодної зброї (арбалети, луки з зусиллям натягу тятиви більше ніж 20 кг, мисливські ножі тощо (далі - холодна зброя), пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (далі - пристрої), та патрони до них, основних частин зброї бойових припасів до зброї і охолощеної зброї, вибухових матеріалів і речовин, попередження випадків їх втрати, крадіжок, використання не за призначенням та з протиправною метою.

Відтак, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисних кримінальних правопорушень проти громадської безпеки за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 , переслідуючи корисливий мотив, використовуючи умови воєнного стану, не маючи передбаченого законом дозволу на придбання, зберігання та збут вибухових пристроїв у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, придбав дві ручні гранати РГО, які є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відносяться до бойових припасів, зберігав їх при собі з метою подальшого збуту.

В подальшому особа, яка надала згоду на участь у проведенні оперативної закупки вогнепальної зброї та боєприпасів ОСОБА_15 , в ході переписки із ОСОБА_7 , який використовував нік-нейм «ІНФОРМАЦІЯ_3» на сайті «ІНФОРМАЦІЯ_4», узгодили умови придбання у нього боєприпасів, попередньо обумовивши перерахунок грошових коштів загальною сумою 4600 гривень на банківську карту та отримання боєприпасів через відділення ТОВ «Нова Пошта».

Після цього, 12.10.2023 ОСОБА_7 , усвідомлюючи незаконність своїх дій, без передбаченого законом дозволу, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут бойових припасів, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, передав посилку із бойовими припасами ОСОБА_13 , котрий не був обізнаний із дійсними намірами ОСОБА_7 та вмістом посилки, за вказівкою останнього 12.10.2023 о 17 годині 42 хвилини, перебуваючи у приміщенні відділення № 11 ТОВ «Нова Пошта» за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Волонтерська (Турчанінова), 11 відправив отриману посилку ОСОБА_16 .

Тим самим ОСОБА_7 збув ОСОБА_17 шляхом відправки посилки дві ручну гранати РГО, які є вибуховими пристроями промислового виготовлення та відносяться до бойових припасів і придатні до вибуху, за грошові кошти в сумі 4600 гривень.

Таким чином, в ході досудового розслідування встановлено достатність доказів для підозри ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у придбанні, зберіганні та збуті бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім цього, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні повторного умисного кримінального правопорушення проти громадської безпеки за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 , переслідуючи корисливий мотив, використовуючи умови воєнного стану, не маючи передбаченого законом дозволу на придбання, зберігання та збут вибухових пристроїв у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, придбав ручну гранату РГО, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відносяться до бойових припасів, зберігав їх при собі з метою подальшого збуту.

В подальшому особа, яка надала згоду на участь у проведенні оперативної закупки вогнепальної зброї та боєприпасів ОСОБА_15 , в ході переписки із ОСОБА_7 , який використовував нік-нейм «ІНФОРМАЦІЯ_3» на сайті «ІНФОРМАЦІЯ_4», узгодили умови придбання у нього боєприпасів, попередньо обумовивши перерахунок грошових коштів загальною сумою 5000 гривень на банківську карту та отримання боєприпасів через відділення ТОВ «Нова Пошта».

Після цього, 08.06.2024 о 18 годині 10 хвилин ОСОБА_7 , усвідомлюючи незаконність своїх дій, без передбаченого законом дозволу, реалізовуючи свій злочинний умисел на незаконний збут бойових припасів, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, передав посилку із бойовипи припасами ОСОБА_13 , котрий не був обізнаний із дійсними намірами ОСОБА_7 та вмістом посилки, за вказівкою останнього 08.06.2024 о 18 годині 12 хвилин, перебуваючи у приміщенні відділення № 11 ТОВ «Нова Пошта» за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Волонтерська (Турчанінова), 11 відправив отриману посилку ОСОБА_16 .

Тим самим ОСОБА_7 збув ОСОБА_17 шляхом відправки посилки ручну гранату РГО, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відноситься до бойових припасів і придатна до вибуху, за грошові кошти в сумі 5000 гривень.

Таким чином, в ході досудового розслідування встановлено достатність доказів для підозри ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у придбанні, зберіганні та збуті бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім цього, всупереч вимогам законодавства України, у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, ОСОБА_7 без передбаченого законом дозволу незаконно придбав 36 патронів калібру 5.45?39 мм та почав зберігати в гаражному приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5.

06.07.2024 у період часу з 22 години 11 хвилин по 23 годину 51 хвилини, під час проведення обшуку в гаражному приміщенні АДРЕСА_3 , який перебуває у користуванні ОСОБА_7 , працівниками поліції виявлено та вилучено 36 патронів калібру 5.45?39 мм, які є боєвими припасами, котрі ОСОБА_7 незаконно зберігав в гаражному приміщенні без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, в ході досудового розслідування встановлено достатність доказів для підозри ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у незаконному придбанні, зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

06.07.2024 ОСОБА_7 затриманий у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

07.07.2024 ОСОБА_7 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.

09.07.2024 старша слідча СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_12 , за погодженням із прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування вимог поданого клопотання слідча зазначила, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Також слідча вказувала на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 перебуваючи на волі буде:

1) переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до семи років. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих для ОСОБА_7 наслідків спонукатиме його змінювати місце проживання та уникати суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, адже ОСОБА_7 вчинив ряд умисних злочинів проти громадської безпеки та умисно нехтує нормами закону. Свою протиправну діяльність ОСОБА_7 здійснював з ретельною підготовкою та із створенням умов для конспірації, з метою уникнення відповідальності за вчиненні діяння, а саме залучив у свою діяльність свідка - інваліда 2 групи ОСОБА_13 , який будучи необізнаним відправляв та отримував посилки із вмістом вибухових пристроїв, вогнепальної зброї та боєприпасів за вказівками ОСОБА_7

2) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 з метою ухилення від подальшого покарання чи спотворення об`єктивної картини може впливати на свідків, які безпосередньо стали очевидцями вчинення даних кримінальних правопорушень - умовлянням, підкупом чи погрозами примушуючи змінити свідчення. Оскільки йому відомо місце проживання, можливі місця перебування, номера мобільних телефонів свідка ОСОБА_13 та ОСОБА_18

3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки станом на даний час не встановлено джерело надходження вогнепальної зброї, боєприпасів, вибухових речовин; також не встановлено коло осіб, яким незаконного збував вище зазначені предмети. Перебуваючи на волі ОСОБА_7 може вільно перешкодити кримінальному провадженню.

4) вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_7 , проігнорувавши встановлені законом норми поведінки в суспільстві вчинив умисні тяжкі злочини, що свідчить про відсутність будь-яких стримуючих факторів щодо вчинення протиправної поведінки, в тому числі кримінальних правопорушень. Тому у разі перебування ОСОБА_7 на волі, наявні передумови для вчинення останнім інших злочинів. Тим більше на даний час ОСОБА_7 перевіряється на предмет вчинення інших кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконним обігом зброї.

На переконання слідчої, застосування більш м`яких окрім як тримання під вартою запобіжних заходів не може запобігти виникненню ризикам, існування яких обґрунтовано стороною обвинувачення.

09.07.2024 ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у задоволенні вказаного клопотання слідчої відмовлено та застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає у забороні цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 07.09.2024 включно.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за першою вимогою до органу досудового розслідування, слідчого судді або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися із місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчої підстави для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчої підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого статтею 183 КПК України.

Як вірно вказав в ухвалі слідчий суддя, стороною обвинувачення доведені обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263 КК України, а у матеріалах клопотання містяться відповідні докази, на які посилається слідчий у клопотанні. В той час наведені слідчим докази, дають достатньо підстав слідчому судді для висновку, що мала місце подія злочину, а зафіксовані в наданих слідчому судді доказах міститься достатньо фактів та інформації, що вказують на те, що ОСОБА_7 міг вчинити вказаний злочин.

Щодо доведеності стороною обвинувачення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя зазначив, що враховуючи обставини у сукупності із особою підозрюваного ОСОБА_7 та характером злочинів у вчиненні яких він підозрюється, слідчий суддя дійшов висновку про існування ризику того, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Слідчий суддя вважав переконливими та погоджується із доводами прокурора про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. При цьому, слідчий суддя враховував встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

Разом з цим, слідчий суддя вважав не переконливими та необґрунтованими доводи прокурора про наявність ризиків перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення зважаючи на висновки Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» про те, що наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Зокрема доказами на обґрунтування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується є документи, довідки про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, особа вчинила декілька злочинів; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином має бути підтверджене документально, необхідні докази того, що особа вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод слідству чи суду.

При цьому, слідчим суддею враховано, що підозрюваний ОСОБА_7 є раніше не судимим, має міцні соціальні зв`язки, а саме офіційно працевлаштований, за місцем роботи характеризується позитивно, одружений, має на утриманні малолітню дитину, має місце реєстрації та місце проживання.

Відтак, слідчий суддя прийшов до висновку, що враховуючи практику Європейського суду з прав людини, дані про особу підозрюваного, його соціальні зв`язки, майновий стан, моральні якості, спосіб життя, поведінка підозрюваного під час досудового розслідування, не встановлено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та запобігти встановленим ризикам, передбаченим п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Однак, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, колегія суддів враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Сама лише тяжкість інкримінованого обвинувачення, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від правосуддя, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою і не має пріоритетної сили перед позитивними даними про особу підозрюваного.

Так, ні в самому клопотанні, ні прокурором в судовому засіданні не було наведено індивідуальних підстав для підтвердження необхідності застосування тримання під вартою.

Разом з тим, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень сторони обвинувачення про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

ЄСПЛ наголошує, що стаття 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або мати гарантії від продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції. Цей перелік винятків, встановлений у вищезазначеному положенні, є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме - гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (див. рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), № 38717/04, пункт 26, з подальшими посиланнями).

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання слідчої про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки, прийшов до вірного висновку про доцільність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Колегія суддів погоджується із твердженнями слідчого судді про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та який, з урахуванням всіх обставин справи, буде достатнім запобіжним заходом для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, в даному провадженні існують підстави для застосування до підозрюваного більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу, враховуючи дані про особу ОСОБА_7 , в їх сукупності, а застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт, зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, слідчому судді належало з`ясувати чи тримання підозрюваного під вартою є тим запобіжним заходом, який забезпечив би його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу, що і було зроблено слідчим суддею, з обґрунтуванням прийнятого рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це просить прокурор, колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

За таких обставин, апеляційну скаргу прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою застосовано відносно ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту- без змін.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого суддіБілоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2024 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4