Справа № 569/5780/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

представника Рівненського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського міського суду Рівненської області клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про перегляд покарання за вчинення правопорушення та звільнення від кримінальної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_5 звернувся до Рівненського міського суду, в інтересах засудженого ОСОБА_6 , з клопотанням про звільнення ОСОБА_6 від призначеного йому покарання вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 28.03.2024 року в справі № 569/5780/24, у зв`язку набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». У поданні вказує, що вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 28.03.2024 року ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років та на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Згідно вищевказаного вироку суду, ОСОБА_6 вчинив викрадення чужого майна, заподіявши майнову шкоду на загальну суму 2213,33 грн. 09.08.2024 набув чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» у відповідності до якого викрадення чужого майна шляхом крадіжки чи шахрайства на суму меншу за 3028 грн. не є кримінальним діянням. Оскільки ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення майна (крадіжку), чим заподіяв шкоду на загальну суму 2213,33 грн., що на момент вчинення діяння мало ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з набуттям чинності Закон України №3886-ІХ, дії ОСОБА_6 підлягають під дію цього Закону, і вчинене останнім правопорушення кваліфікується як дрібне викрадення чужого майна і відноситься до адміністративного правопорушення, передбачене ст. 51 КУпАП.

Адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор та представник органу пробації не заперечували щодо задоволення клопотання.

Заслухавши думку адвоката, прокурора та представника органу пробації, дослідивши клопотання та додані матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 28.03.2024 року, ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавленні волі на строк 5 років, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 1 рік.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, п ід час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 КК України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09.08.2024 набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Згідно Закону №3886-ІХ, статті 51 КУпАП, була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Зі змісту вироку слідує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_6 вчинив 21.02.2024 року.

Станом на 01.01.2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб, згідно із ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», становить 3028 грн.

Як вбачається зі згаданого вироку суду, вартість викраденого майна не перевищує 3028 грн.

Згідно ч. 3 ст. 3 КК України, кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом.

У відповідності до ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Вказане положення узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Частиною 2 ст. 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_6 за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 28.03.2024 року завдав майнової шкоди на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 1 січня звітного року, у якому була скоєна крадіжка (2024 рік), тобто вчинене останнім діяння відповідно до вимог Закон №3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, суд приходить до переконання про необхідність звільнення засудженого ОСОБА_6 від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

На підставі викладеного, Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст. ст. 4, 5, ч. 4 ст. 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про перегляд покарання за вчинення правопорушення та звільнення від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання призначеного вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 28.03.2024 року за ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, у зв`язку із усуненням караності вчиненого діяння, відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1