ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем України

Справа № 210/6245/24

Провадження № 1-кп/210/783/24

25 листопада 2024 року Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню-спеціальну освіту, працюючого водієм в КП «Міський тролейбус», не маючого на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей або інших осіб, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засіб зв`язку НОМЕР_1 , раніше не судимого

у скоєнні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до свого вітчима, ОСОБА_6 , з яким перебуває у сімейних відносинах та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що призвело до психологічних страждань та погіршення якості його життя.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2023, 11.09.2023 ОСОБА_4 , перебуваючи разом з вітчимом за місцем їх фактичного проживання, вчиняв дії психологічного характеру, які виразились у висловлюванні відносно останнього нецензурною лексикою, словесних погрозах, залякувані та приниженні.

За вищевказаними фактами 08.03.2023 та 02.10.2023 постановами Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за фактом вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно ОСОБА_6 та піддано адміністративному стягненню.

Крім того, 09.10.2024 приблизно о 16 годині 20 хвилин ОСОБА_8 , продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, знаходячись разом з вітчимом ОСОБА_6 за місцем їх фактичного проживання на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, словесно ображав, принижував, висловлювався на адресу останнього нецензурними словами.

Внаслідок вказаних умисних, систематичних, протиправних дій, потерпілому ОСОБА_6 завдано психологічних страждань, що спричинили емоційну напруженість, втому та негативні переживання і призвели до погіршення якості його життя.

Відповідальність за вказане діяння передбачена ст.126-1 КК України за ознаками «домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи».

В ході судового засідання сторони повідомили суд про укладання угоди про визнання винуватості та надали суду угоду про визнання винуватості від 25.10.2024 року у даному кримінальному провадженні між прокурором та обвинуваченим (надалі-сторони) згідно з якою останній повністю визнав свою вину у зазначеному діянні, погоджується з призначеним покаранням.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ст.126-1 КК України у вигляді 1 рокупозбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України та спеціальних обмежень, передбачених ст.91-1 КК України,оскільки обвинувачений під час досудового слідства беззаперечно визнав вину, активно сприяв розкриттю злочину, таке покарання буде достатнє для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів.

Сторони розуміють, наслідки укладання та затвердження означеної угоди для сторін відповідно до ст. 473 КПК України, що стверджується їх підписами в угоді та поясненнями в судовому засіданні.

Обвинувачений розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення укладеної угоди.

Обвинувачений розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

В судовому засіданні сторони (у т.ч.-захисник) угоду підтримали, просили її затвердити. Відповідно до умов угоди, обвинувачений визнав себе винним у скоєнні даного злочину у повному обсязі.

Потерпілий не заперечував проти укладання угоди.

В судовому засіданні суд, відповідно до вимог ч.6 ст.474 КПК України, шляхом отримання пояснень сторін, яким у встановленому порядку роз`яснені їх права, переконався, що укладання угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В судовому засіданні суд, відповідно до вимог ч.7 ст.474 КПК України, перевірив вказану угоду на відповідність вимогам КПК України та закону та встановив, що угода відповідає вказаним вимогам, оскільки угода складена в порядку та на підставах ст.ст. 468-472 КПК України, містить передбачені вимогами вказаних статей КПК України відомості та дані.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та/або закону, в тому числі не допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, немає обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Зазначена в угоді міра покарання лежить у межах санкції, передбаченої ст.126-1 КК України, у якій обвинувачений визнав себе винним, міра покарання відповідає обставинам справи, характеристиці особи, що вчинила злочин, його тяжкості та ступеню суспільної небезпеки як самої особи, так і вчиненого нею діяння.

На підставі викладеного суд вважає, що угода, укладена сторонами у даному кримінальному провадженні підлягає затвердженню.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.374 КПК України суд вважає за необхідне раніше обраний у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід особисте зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили, продовживши дію вказаного запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, або ж до спливу гранично встановленого строку дії такого запобіжного заходу 60 днів від дати винесення вироку, тобто до 24.01.2025 року при відсутності інших судових рішень з даного приводу.

Речові докази відсутні.

Документально підтверджені витрати на залучення експертавідсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 369-371, 373-374, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25.10.2024 року у даному кримінальному провадженні між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_7 винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити визначене угодою покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком у 2 (два) роки, якщо він протягом вказаного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п.п.п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК Українипокласти на засудженого обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися в уповноважений орган з питань пробації для реєстрації.

На підставі ст.91-1 КК України застосувати до засудженого строком на 3 місяці обмежувальні заходи: заборонити перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства; направити засудженого для проходження програми для кривдників.

Раніше обраний у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід особисте зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили, продовживши дію вказаного запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, або ж до спливу гранично встановленого строку дії такого запобіжного заходу 60 днів від дати винесення вироку, тобто до 24.01.2025 року при відсутності інших судових рішень з даного приводу.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст.394 КПК України через Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу впродовж 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1