Дата документу 23.07.2024
Справа № 334/5186/24
Провадження № 1-кп/334/581/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора: ОСОБА_3 обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про відвід прокурору ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження № 0000089 відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 січня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ч. 2 ст. 114-2 КК України

в с т а н о в и в:

25 червня 2024 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000089 відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 січня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ч. 2 ст. 114-2 КК України.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про відвід прокурору ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження № 0000089 відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 січня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ч. 2 ст. 114-2 КК України.

Мотивуючи своє клопотання захисник зазначав, що прокурор, на відводі якого він наполягає, на досудовому слідстві та в ході судового розгляду не вживає дієвих заходів для об`єктивного розгляду кримінального провадження. Зокрема, грубо порушуючи вимоги ст.ст. 50 - 52 КПК України, прокурор упереджено ставиться до обвинуваченого, а відтак, заявник вважає, що наведені обставини вказують на наявність обґрунтованих підстав для відводу прокурора у здійсненні судового розгляду даного кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Прокурор у судовому засіданні висловив свою думку та вважає, що заявлений відвід зводиться до незгоди з процесуальними діями прокурора при проведенні досудового розслідування та судового розгляду.

Окрім того, прокурор вказує на безпідставність доводів захисника, тому у задоволенні клопотання про відвід слід відмовити.

Суд, вислухавши пояснення захисника, обвинуваченого, доводи прокурора щодо заявленого відводу, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень суду належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких прокурор, слідчий підлягає відводу визначений ч.ч. 1, 2 ст. 77 КПК України.

У відповідності до положень п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, визначено одну з підстав для застосування відводу прокурора, слідчого - існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

При цьому, вдаючись в аналіз вищезгаданої норми, безумовною підставою для відводу прокурора, слідчого є його особиста зацікавленість в ході здійснення досудового розслідування.

Згідно ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Аналогічні положення містяться в ч. 5 ст. 40 КПК України стосовно слідчого.

Як зазначав ЄСПЛ у своїх рішеннях «Тимошенко проти України», «Ходорковський проти Росії», структура Конвенції ґрунтується на презумпції добросовісності дій органів державної влади країн - учасниць. Дійсно, будь-яка державна політика чи окремий захід може мати «прихований мотив», а презумпція добросовісності є спростованою. Однак, заявник, який стверджує, що його права і свободи були обмежені з неналежних підстав, повинен переконливо довести, що справжня мета державних органів була не такою, як її було проголошено (або яка може обґрунтовано припускатись, виходячи з контексту). Простої підозри про те, що державні органи користувались своєю владою для іншої мети, ніж та, що передбачена Конвенцією, недостатньо, щоб довести порушення статті 18 Конвенції.

Обставини, на які посилається суб`єкт звернення, щодо неналежного виконання прокурором функцій, покладених на нього кримінально-процесуальним законодавством, може свідчити про наявність в діях останніх ознак дисциплінарного проступку чи кримінального правопорушення, проте не доводить його упередженості.

На переконання суду, посилання захисника ОСОБА_5 не містять абсолютних підстав для відводу прокурора у розумінні ст. 77 КПК України.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що доводи адвоката про існування упередженості прокурора ОСОБА_3 під час процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0000089 від 18.01.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ч. 2 ст. 114-2 КК України не знайшли свого підтвердження. Факти порушення прокурором засад кримінального провадження, зокрема, такі як верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, змагальність сторін та диспозитивність не підтверджені.

Отже, заява про відвід не містить жодних підстав для його задоволення, а фактично зводиться до того, що заявник висловлює свою незгоду, щодо розгляду кримінального провадження.

Доводи захисника є лише його припущенням та відповідно не є підставою для відводу прокурора в розумінні ст. 75-76 КПК України, тому у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 77, 80, 81, 83, 309 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про відвід прокурору ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження № 0000089 відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 січня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ч. 2 ст. 114-2 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1