Справа № 274/8197/24
Провадження № 1-кп/0274/862/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року місто Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження (№ за ЄРДР 0000398 від 23.09.2024) про обвинувачення

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Житомира, є громадянином України, здобув середню освіту, не одружений, непрацевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в :

у вересні 2023 року у невстановлений органом дізнання день та час у ОСОБА_3 , який перебував за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел на підроблення посвідчення водія з метою подальшого його використання.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, достовірно знаючи про порядок отримання посвідчення водія на право керування транспортними засобами, який визначений Положенням про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, діючи всупереч зазначеного вище нормативно-правового акта, розуміючи, що посвідчення водія є офіційним документом, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, з метою подальшого використання, перебуваючи у вищевказаному місці у невстановлений день та час, за допомогою знакодрукуючого пристрою з комбінованим способом з використанням термотрансферного та струменевого способів друку, роздрукував бланк посвідчення водія зі своєю фотокарткою і анкетними даними, та присвоїв шляхом друку серійний номер « НОМЕР_1 », а також дату видачі посвідчення «13.09.2023», орган, що видав «ТСЦ 1842», категорії транспортних засобів, якими дозволено керування «В», тим самим вчинив підроблення посвідчення водія, з метою подальшого використання та створення видимості наявності у нього права керування транспортними засобами відповідної категорії.

В подальшому, ОСОБА_3 , маючи прямий умисел на використання завідомо підробленого документа, з метою безпідставного отримання права керувати транспортними засобами, зберігав та використав завідомо підроблене посвідчення водія НОМЕР_1 .

Так, 22.09.2024, близько 17 год. 45 хв. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Рено», д.н.з. НОМЕР_2 , був зупинений працівниками СРПП Бердичівського РВП ГУНП по АДРЕСА_2 , з приводу порушення Правил дорожнього руху.

Діючи з метою реалізації свого протиправного умислу на використання завідомо підробленого документу, а саме завідомо підробленого посвідчення водія НОМЕР_1 виданого на його ім`я, з власною фотокарткою, на вимогу працівників поліції, пред`явив останнім вказане водійське посвідчення водія, достеменно знаючи, що даний документ підроблений, таким чином використав його.

Кримінальна відповідальність за кримінальні проступки, у вчиненні яких ОСОБА_3 визнається винним, передбачена:

ч. 1 ст. 358 КК України - підроблення посвідчення водія з метою його особистого використання,

ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 надійшов до суду в порядку ст. 302 КПК України з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

До обвинувального акту долучена письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358 КК України, тобто підробленні посвідчення водія з метою його особистого використання, та ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використанні завідомо підробленого документу.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, є кримінальними проступками.

При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому, сторона обвинувачення не встановила.

Обвинувачений є особою молодого віку, непрацевлаштований, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, скарг на його поведінку від громадян не надходило, до адміністративної відповідальності не притягувався. На обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що буде справедливим та достатнім обрати ОСОБА_3 найменш суворий вид покарання з санкцій статей закону про кримінальну відповідальність, за якими він визнається винуватим, у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкціями ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України. На думку суду призначене покарання буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, його майновому стану, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Покарання за даним вироком обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити відповідно до правил, передбачених ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, визначивши остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов у кримінальному провадженню не подано.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають стягненню з ОСОБА_3 .

Долю речового доказу слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Підстав для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу, враховуючи його поведінку на досудовому розслідуванні та відсутність клопотань із цього приводу, до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись статтями 302, 368, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_3 - не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в сумі 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) гривні 06 коп. за проведення судової експертизи.

Речовий доказ у кримінальному провадженні після набрання вироком законної сили, а саме: бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданий 13.09.2023 ТСЦ 1842 на ім`я ОСОБА_3 , який відповідно до постанови дізнавача від 27.09.2024 переданий на зберігання до спеціального приміщення зберігання речових доказів Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області, - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його отримання. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1