Справа № 478/1074/24 Провадження № 1-кп/478/91/2024
В и р о к

І м е н е м У к р а ї н и

09 вересня 2024 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Казанка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000388 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Долбатове Погарського району Брянської області, громадянина України, з початковою загальною освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

В с т а н о в и в:

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

05.05.2024 року близько 19 год., ОСОБА_3 , який на підставі постанови Казанківського районного суду Миколаївської області від 06.03.2024 року позбавлений права керування транспортними засобами строком на 5 років, керував транспортним засобом ВАЗ 2106, номерний знак НОМЕР_1 , по АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим постановою Казанківського районного суду Миколаївської області від 24.06.2024 року визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 7 років.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Проте, ОСОБА_3 , будучи обізнаним із постановою Казанківського районного суду Миколаївської області від 24.06.2024 року, яка набрала законної сили, умисно ухилився від її виконання.

Так, 19.07.2024 року близько 00 год 40 хв., ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення вимог ч.2 ст.12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, умисно керував транспортним засобом ВАЗ 2101, номерний знак НОМЕР_2 по АДРЕСА_2 .

Таким чином, ОСОБА_3 умисно не виконує рішення суду, що набрали законної сили, та продовжує керувати транспортними засобами.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового слідства кваліфіковано за ч.1 ст.382 КК України як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

На підставі ст. 474 КПК України до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 26 серпня 2024 року між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та обвинуваченими ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 .

Даним кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не завдано.

Виходячи із змісту угоди, обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.382 КК України.

Згідно угоди, сторони погодилися на призначення ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.382 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік. Згідно положень ст.75 КК України, вважають за можливе звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, тривалість якого визначає суд з покладанням обов`язків, визначених ст. 76 КК України, перелік яких встановлює суд.

Відповідно до ч.2, ч.4, ч.5 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

У підготовчому судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою вину та підтвердив обставини вчинення злочинних дій, викладені в обвинувальному акті. Цілком розуміє свої права, визначені в п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, характер обвинувачення, вид узгодженого покарання та усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України.

На підставі пояснень обвинуваченого суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам КПК України та відсутність підстав для відмови в затвердженні укладеної угоди, викладених в ч.7 ст.474 КПК України.

При призначенні покарання, суд згідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 , в силу ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає, що узгоджене сторонами покарання цілком відповідає ступеню тяжкості та обставинам вчиненого кримінального правопорушення.

Враховуючи особу ОСОБА_3 , який вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, наявність обставини, яка пом`якшує покарання, правову позицію прокурора щодо призначення покарання із звільненням засудженого від його відбування з випробуванням, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства. Отже, в порядку передбаченому ст.75 КК України ОСОБА_3 доцільно звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку та покладенням на нього відповідних обов`язків передбачених ст.76 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

В кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст.314, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд

У х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 серпня 2024 року між прокурором у кримінальному провадженні начальником Казанківського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000388 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.382 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі положень ст.75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені п.1 і п.2 ч.1 ст.76 КК України, що на нього покладаються, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міра запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 не обиралася.

Речові докази: два відеозаписи, які містяться на оптичному диску формату DVD+R, вилучені з відеореєстратора Teksar BDC-23-М інвентарний номер від 19.07.2023 з інформацією про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху ОСОБА_3 ,- залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1