Справа № 598/2616/24
провадження № 1-кп/598/245/2024
ВИРОК

іменем України

"04" грудня 2024 р. Збаразький районний суд

Тернопільської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі Тернопільської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000183 від 09 жовтня 2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, вдівця, не працюючого, пенсіонера, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, -

встановив:

07 серпня 2024 року постановою Збаразького районного суду Тернопільській області у справі № 598/1761/24, яка набрала законної сили 20 серпня 2024 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що зазначеною постановою суду його притягнуто до адміністративної відповідальності та призначено покарання у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, усвідомлюючи, що протягом вищезгаданого строку він позбавлений права керування транспортними засобами, діючи умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.1 ст.129-1 Конституції України та ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, з метою невиконання зазначеної постанови суду, маючи реальну можливість її виконати, 20 вересня 2024 року, приблизно 11:45 год, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2101» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Незалежності в місті Збаражі Збаразької ТГ Тернопільського району Тернопільської області, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, та був зупинений працівниками патрульної поліції, які винесли постанову про накладання на нього адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3090114 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП; постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3090220 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП; постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА№ 3090815 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП; протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №133051 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП; протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №133070 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №133066 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 є винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, як за ознаками умисного невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю і пояснив, що дійсно він у квітні 2024 року перебуваючи у м.Збаражі Тернопільської області поблизу території (полів) штучних технічних водойм для фільтрації та відстоювання технологічних транспортно-мийних вод, знайшов пакет, в якому у тканині були патрони, він їх не здав правоохоронним органам, а поклав у свою сумку і переховав на цих полях. 02 травня 2024 року, приблизно 15 години 00 хвилин, він забрав ці патрони, що зберігалися в його наплічній сумці і прийшов на маршрутну зупинку в місті Збаражі по вулиці Грушевського, поблизу Збаразького райавтодору, де його зупинили працівники поліції у зв`язку із розпиванням пива у забороненому законом місці. Потім він видав поліції пакет із 53 бойовими патронами. Дозволу на зберігання зброї та бойових патронів у нього немає.

У вчиненому ОСОБА_4 щиро розкаюється та просить суворо його не карати.

Обвинувачений ОСОБА_4 , визнавши свою винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

При призначенні обвинуваченому покарання, відповідно до вимог ст.ст.50, 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, майновий стан, і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, суд враховує і ряд пом`якшуючих покарання винного обставин як те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, кримінальне правопорушення вчинив вперше і вперше притягається до кримінальної відповідальності, повністю визнав вину у скоєному кримінальному правопорушенні, щиро кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, а тому суд, приходить до переконання про можливість виправлення ОСОБА_4 , без відбування покарання, в зв`язку з чим слід звільнити його згідно ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням. При цьому, суд вважає за необхідне встановити ОСОБА_4 іспитовий строк терміном на 1 рік та покласти на нього наступні обов`язки, що передбачені ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.368-371, 374, 375 КПК України, суд,-

засудив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням та визначенням іспитового строку 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Даний повний вирок суду складений, підписаний і проголошений суддею 04 грудня 2024 року.

Суддя ОСОБА_5