Справа № 183/1362/24
№ 1-кп/183/1320/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2024 року м. Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0001304 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-29.11.2023 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Водночас, 05 вересня 2023 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходився поблизу магазину «Продукти» по АДРЕСА_3 , та в цей час у останнього виник прямий злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 так як він попередньо знав, де знаходяться ключі від вхідних дверей вказаного домоволодіння, оскільки раніше працював на даному об`єкті.

Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, направлений на умисне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, 05 вересня 2023 року, приблизно о 01 годині 10 хвилин ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що здійснити злочин самотужки він не зможе, попрохав допомоги у свого знайомого ОСОБА_5 , не посвячуючи останнього про свої злочинні наміри, при цьому ввівши останнього в оману та повідомивши про те, що йому треба забрати його власні електроінструменти, попрохав його піти разом із ним до будинку, розташованого по АДРЕСА_4 , на що останній погодився.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 не посвячуючи останнього про свої злочинні наміри, перебуваючи у вказаний час та місці, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до будівельного вагончику, який знаходився поблизу домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_4 , де взяв ключі від будинку, які знаходились на вікні будівельного вагончику, після чого зайшов разом з ОСОБА_5 через незачинену металеву хвіртку, на територію домоволодіння, тим самим незаконно потрапивши на територію за адресою: АДРЕСА_4 . Після чого ОСОБА_4 за допомогою вказаних ключів, відкрив вхідні двері будинку, проник в середину будинку, де зі спальної кімнати, таємно викрав шліфмашину кутову модель Dnipro-M GS-190, вартістю 2078 гривень 40 копійок, перфоратор чорного кольору з помаранчевими вставками модель ДНІПРО-М RH-100 номер 745-00080966, вартістю 2397 гривень 60 копійок, що належить ОСОБА_6 , після чого з ОСОБА_5 , з метою крадіжки винесли вказані речі за межі домоволодіння.

Таким чином, ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно, покинув місце вчинення злочину та розпорядився ним в подальшому на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну збиток на загальну суму 4 476 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та показав, що обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. У скоєному він щиро кається.

В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких обвинуваченим ОСОБА_4 скоєно злочин, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.

Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, приходить до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану, доведена у повному обсязі і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 4 ст. 185 КК України.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.

Суд приймає до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 є особою раніше судимою, вчинив злочин, який є тяжким.

Однак, обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності.

Крім того, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який вину свою визнав повністю, розкаявся у вчиненому, на обліку у лікарів не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, шкода відшкодована частково, потерпілий не наполягав на призначенні обвинуваченому суворого покарання.

За таких обставин, з урахуванням наявності обставини, яка пом`якшує покарання та відсутності обставин, які його обтяжують, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання без ізоляції його від суспільства, а саме у виді позбавлення волі на певний строк, та на підставі ст. 75 КК України звільнення його від відбування покарання з випробуванням, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

Крім того, судом встановлено, що після постановлення вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.11.2023 року ОСОБА_4 визнано винуватим в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, а тому остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, а саме шляхомпоглинання покарання, призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.11.2023 рокупокаранням призначеним за цим вироком.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у вигляді позбавлення волі на вказаний вище строк з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових злочинів.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання покарання, призначеного цим вироком покарання, призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2023 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

-диск CD- R VIDEX 700Mb 80 min, помаранчевого кольору, з відеозаписом з камер відеоспостереження, яка знаходиться в приміщенні ломбарду «Онікс» ОСОБА_7 » за адресою: АДРЕСА_3 від 09.09.2023 року; договір позики № 745-23011262 від 11.09.2023 року на ім`я ОСОБА_8 ; CD-R диск 52х 700МВ 80 min з відеозаписом з камер відеоспостереження від 11.09.2023 року; договір фінансового кредиту № DNZ-96.103490/0 від 09.09.2023 на ім`я ОСОБА_8 - залишити в матеріалах кримінального провадження;

-копію чеку №5 від 13.06.2022 року, гарантійний талон на шліфмашину кутову Dnipro-M GL-190S, коробка від перфоратору ДНІПРО-М RH-100 залишити за належністю потерпілому ОСОБА_6 .

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1