Дата документу 21.11.2024Справа № 554/5324/24
Провадження № 1-в/554/310/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.2024 р. м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтаві заяву засудженого ОСОБА_4 про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України, щодо засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Полтави, українець, громадянин України, з середньою освітою, не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий,

-24.02.2023 Київським районним судом м. Полтава за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

в с т а н о в и в :

Засуджений ОСОБА_4 звернулася до суду з заявою про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

В обґрунтування подання посилається на те, що вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 23.05.2024 р. його засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України остаточно визначено ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять (років) 1 місяць шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком, покарання, призначеного за вироком Київського районного суду м. Полтави від 23.02.2023 р.

У зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» просить вирішити питання про його звільнення від призначеного судом покарання у зв`язку з декриміналізацією діяння.

У судове засідання засуджений ОСОБА_4 не з`явилися, повідомлявся вчасно та належним чином.

Прокурор не заперечувала проти задоволення заяви, зазначивши, що слід вважати ОСОБА_4 засудженим за вироком від 24.02.2023 Київським районним судом м. Полтава за ч. 4 ст. 185 КК України, та звільнити з установи.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали заяви ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадання чужого майна та регулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024, ст.51КУпАП викладено в новій редакції та встановлено, що максимальний розмір викраденого майна для кваліфікації дій особи як дрібне викрадання чужого майна за ч.2 ст.51КУпАП не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Встановлено, що вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 23.05.2024 р. засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України остаточно визначено ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять (років) 1 місяць шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком, покарання, призначеного за вироком Київського районного суду м. Полтави від 23.02.2023 р.

Як вбачається зі змісту вироку, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану: 01.03.2024 р. на суму 543,20 грн.(епізод 1), 01.03.2024 р. на суму 2075,47 грн. (епізод 2), 10.03.2024 р. на суму 955,95 грн. (епізод 3), 10.03.2024 р. на суму 602,90 грн. (епізод 4), 22.03.2024 р. на суму 374,17 (епізод 5), 24.03.2024 р. на суму 490.12 грн. (епізод 6), 24.03.2024 р. на суму 688.45 грн. (епізод 7), 01.04.2024 р. на суму 878.20 грн. (епізод 8), що станом на день вчинення крадіжки складає суму, яка менша, ніж два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 3028 грн.).

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі №0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи, що ОСОБА_4 по епізодах злочинної діяльності, які були кваліфіковані як крадіжка, завдав потерпілим матеріальну шкоду на суму, яка менша, ніж два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна, тобто вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караним на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність приведення вироку суду у відповідність до вимог вказаного Закону, звільнивши засудженого на підставі ч.2 ст.74 КК України від призначеного судом покарання вироком від 23.05.2024 р. за вчинення кримінально-караних на момент ухвалення вироків крадіжок.

Покарання, призначене за вироком 24.02.2023 Київським районним судом м. Полтава за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, вважати таким, що виконується самостійно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_4 про звільнення від покарання задовольнити.

На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Октябрським районним судом м. Полтави від 23.05.2024 р. за ч.4 ст.185, ч. 1 ст. 71 КК України у виді позбавлення волі строком 5 років 1 місяця у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1