Дата документу 27.08.2024
Справа № 334/6531/24
Провадження № 1-кс/334/2155/24
УХВАЛА

про арешт майна

27 серпня 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001637, внесеному 08.08.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за частиною першою статті 309, частинами першою та другою статті 310 КК України,

встановив:

слідчому судді надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_4 , в якому слідчий просить накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме електронні ваги сірого кольору; електронні ваги білого кольору «SF-400»; ножиці «Buromax» з нашаруванням на лезах речовини сіро-зеленого кольору рослинного походження; 9 прозорих зіп-пакетів; 42 полімерних пакета темно-сірого кольору; мобільний телефон «Хіаоmі Redmi Note 11 Pro», об`єм пам`яті 64 ГБ, в корпусі чорного кольору, з чохлом-бампером чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із сім-карткою мобільного оператора «лайфселл» з номером НОМЕР_3 .

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась. Подала заяву про розгляд клопотання без її участі.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився. Повідомлявся належним чином про дату, час і місце розгляду клопотання. Причини неявки не повідомив.

Неприбуття учасників провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, що передбачено частиною першою статті 172 КПК України.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що відповідає положенням частини четвертої статті 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до положення статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди..

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, що передбачено в частині першій статті 98 КПК України.

Слідчим здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001637, внесеного 08.08.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за частиною першою статті 309, частинами першою та другою статті 310 КК України. Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснює Дніпровська окружна прокуратура міста Запоріжжя.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.08.2024 до Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшов рапорт начальника 3-го відділу (міжрайонного) УБН ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 про те, що працівниками УБН ГУНП в Запорізькій області отримана інформація відносно групи осіб, які на території міста Запоріжжя та Запорізької області здійснюють незаконне вирощування нарковмісних рослин роду коноплі.

Свідок ОСОБА_7 під час допиту пояснив, що у нього є багато знайомих, які вживають наркотичні засоби. Від своїх знайомих йому стало відомо, що в м. Запоріжжя, на території Хортицького району мешкає ОСОБА_8 , який займається вирощуванням нарковмісних речовин роду коноплі. Вирощуванням він займається за місцем свого мешкання, а саме по АДРЕСА_2 . В подальшому, частину пророщені рослини ОСОБА_9 передає ОСОБА_10 , який мешкає в Дніпровському районі м. Запоріжжя, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які мешкають в одних із дачних кооперативів біля с. Червонодніпровка Запорізької області, для подальшого вирощування вказаних рослин. Після того, як рослини вирощуються, ОСОБА_9 обробляє їх та зберігає за місцем свого мешкання. Крім того, ОСОБА_7 відомо про те, що ОСОБА_8 має у власності автомобіль «Шевролет Авео».

Свідок ОСОБА_13 під час допиту пояснив, що інколи він вживає наркотичні речовини, у зв`язку з чим в нього є багато знайомих, які вживають наркотичні засоби. Від своїх знайомих йому стало відомо, про ОСОБА_14 , який мешкає по АДРЕСА_2 , який займається вирощуванням нарковмісних рослин роду «коноплі». ОСОБА_9 замовляє насіння роду «коноплі» через інтернет-ресурси та вирощує їх за місцем свого мешкання. Після чого, частину пророщених рослин він залишає в себе вдома, а іншу частину передає своїм знайомим ОСОБА_10 , який мешкає в Дніпровському районі м. Запоріжжя, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які мешкають в одних із дачних кооперативів біля с. Червонодніпровка Запорізької області. Після того, як рослини вирощуються, ОСОБА_9 обробляє їх та зберігає за місцем свого проживання.

Відповідно до рапорту співробітника УБН ГУНП в Запорізькій області під час перевірки інформації було встановлено коло осіб, причетних до незаконної діяльності, серед яких організатором є ОСОБА_5 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Користується транспортним засобом: Chevrolet Aveo, державний номерний знак НОМЕР_4 . В злочинній діяльності використовує номер мобільного телефону НОМЕР_3 . ОСОБА_5 замовляє на інтернет-ресурсах насіння та добрива, пророщує рослини за місцем мешкання та відвозить їх для подальшого вирощування іншим особам.

Ухвалою про дозвіл на обшук від 20.08.2024 слідчим суддею наданий слідчим дозвіл на обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_15 та яка перебуває у користуванні ОСОБА_5 , з метою виявлення та вилучення наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, знарядь вчинення злочину (колбочок з нашаруваннями речовин, медичних шприців, вагів, пакувального матеріалу для розфасовки порошкоподібних та кристалічних речовин, речовин сіро-зеленого кольору рослинного походження, плодових тіл грибів, а також засобів мобільного зв`язку та сім-карт, що мають значення для кримінального провадження)..

22.08.2024 в період часу з 07.31 години до 09.30 години слідчим ОСОБА_3 проведений обшук за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено: два прозорих зіп-пакета, до якого упаковано речовину сіро- зеленого кольору рослинного походження; два полімерних пакета, до якого упаковано речовину сіро-зеленого кольору рослинного походження; полімерний пакет, до якого у паковано насіння; електронні ваги сірого кольору; електронні ваги білого кольору «SF-400»; ножиці «Buromax» з нашаруванням на лезах речовини сіро- зеленого кольору рослинного походження; 45 рослин, ззовні схожих на рослини роду «конопеь»; 9 прозорих зіп-пакетів; 42 полімерних пакета темно-сірого кольору; мобільний телефон «Хіаоmі Redmi Note 11 Pro», об`єм пам`яті 64 ГБ, в корпусі чорного кольору, з чохлом-бампером чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із сім-карткою мобільного оператора «лайфселл» з номером НОМЕР_3 .

23.08.2024 вилучені під час обшуку речі, а саме електронні ваги сірого кольору; електронні ваги білого кольору «SF-400»; ножиці «Buromax» з нашаруванням на лезах речовини сіро-зеленого кольору рослинного походження; 9 прозорих зіп-пакетів; 42 полімерних пакета темно-сірого кольору; мобільний телефон «Хіаоmі Redmi Note 11 Pro», об`єм пам`яті 64 ГБ, в корпусі чорного кольору, з чохлом-бампером чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із сім-карткою мобільного оператора «лайфселл» з номером НОМЕР_3 , визнані слідчим речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001637.

Слідчий суддя встановив, що в ухвалі про дозвіл на обшук від 20.08.2024 надавався дозвіл на відшукання вказаного у клопотанні майна.

Згідно з частиною сьомою статті 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право, серед іншого, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до статті 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: (1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; (2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; (3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; (4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Таким чином, відповідно до вимог статей 167, 234, 236 КПК України майно, яке вилучається слідчим, прокурором під час проведення обшуку, повинно мати певний зв`язок з розслідуваним кримінальним правопорушенням. Слідчий, прокурор під час проведення обшуку не мають права вилучати майно, яке безпосередньо не зазначено в ухвалі про дозвіл на обшук та не має жодних ознак зв`язку з розслідуваним кримінальним правопорушенням. Зокрема, обшук не може проводитися для відшукання не зазначеного в ухвалі про дозвіл на обшук майна з метою його використання як речового доказу в іншому кримінальному провадженні, оскільки це суперечить вимогам статей 167, 234, 236 КПК України.

Положеннями частини другої статті 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Згідно з частиною п`ятою статті 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого під час обшуку майна 23.08.2024 - в межах строку, передбаченого частиною п`ятою статті 171 КПК України.

Слідчий суддя встановив, що зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, визначеним частиною першою статті 98 КПК України, оскільки зберегли на собі його кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує, що правовою підставою арешту майна є збереження речового доказу, який може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для його власника.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A № 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна ОСОБА_5 , оскільки невжиття даних заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна може призвести до його втрати, перетворення або іншої передачі майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим, оскільки вказане у ньому майно є речовими доказами у кримінальному провадженні. У разі його повернення власник майна може знищіти, зіпсувати, приховати або відчужити майно, яке має важливе значення для встановлення об`єктивних обставин під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, оскільки є речовим доказом.

Керуючись статтями 132, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя

постановив:

клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на арешт на майно, вилучене 23 серпня 2024 року в результаті обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на електронні ваги сірого кольору; електронні ваги білого кольору «SF-400»; ножиці «Buromax» з нашаруванням на лезах речовини сіро-зеленого кольору рослинного походження; 9 прозорих зіп-пакетів; 42 полімерних пакета темно-сірого кольору; мобільний телефон «Хіаоmі Redmi Note 11 Pro», об`єм пам`яті 64 ГБ, в корпусі чорного кольору, з чохлом-бампером чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із сім-карткою мобільного оператора «лайфселл» з номером НОМЕР_3 ..

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Копію ухвали надіслати слідчому та власнику майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1