Справа № 569/6807/24
УХВАЛА

31 липня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

в особі слідчого судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваної ОСОБА_5

захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання слідчого Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , яке погоджено із прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Рівне, фактично проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , громадянці України, з вищою освітою, не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням яке погоджене із прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді директораКомунального закладу «Рівненський центр соціально-психологічної допомоги» Рівненської обласної ради(далі Центру), як посадова особа, якій надано право розпоряджатися рахунками та підписувати платіжні документи у періоді з 01.01.2019 по 29.01.2024, будучи службовою особою, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, у тому числі із ОСОБА_9 , здійснила розтрату та привласнення грошових коштів обласного бюджету Рівненської обласної ради на власну користь, шляхом зловживання своїм службовим становищем, в тому числі в умовах воєнного стану.

Згідно визначеного плану, ОСОБА_9 погодився надати необхідні для працевлаштування особисті ОСОБА_10 , вчинити інші необхідні дії щодо власного докуменальногопрацевлаштування, з подальшою відмовою від отримання незаконно нарахованої та виплаченої заробітної плати на користь директора Центру ОСОБА_5 , передавши їй власну зарплатну банківську картку та пін-код доступу до неї, натомість отримавши можливість нарахування страхового трудового стажу, який згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» необхідний для призначення пенсії.

Так, в період з 01.04.2019 по 06.09.2023, ОСОБА_9 , діючи за вказівкою та з відома директора ОСОБА_5 , в порушення Положення про комунальний заклад, затвердженого рішенням Рівненської обласної ради №1023 від 25.10.2013, зі змінами, затвердженими рішеннями Рівненської обласної ради №1025 від 27.07.2018, № 271 від 19.08.2021 та № 616 від 23.12.2022, посадової інструкції «Робітника з комплексного обслуговування приміщень, ремонту будинків» від грудня 2021 року, не здійснював трудову діяльність у відділі господарського обслуговування Центру або на користь комунального закладу «Рівненський центр соціально-психологічної допомоги» Рівненської обласної ради та не відвідував робоче місце.

В подальшому, в період часу з 01.04.2019 по 03.05.2022 та з 03.05.2022 по 30.09.2023, проводилось постійне нарахування та виплата заробітної плати на картковий зарплатний банківський рахунок ОСОБА_9 , відкритий в ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 (банківська картка № НОМЕР_2 ), доступ до якого належав ОСОБА_5 .

В результаті, в період з 01.04.2019 по 03.05.2022, а також з 03.05.2022 по 30.09.2023, ОСОБА_5 , діючи умисно, з єдиним умислом, за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою та ОСОБА_9 , перебуваючи в адміністративному приміщенні Центру за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, та з 24.02.2022 в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, строк дії якого неодноразово продовжувався, зловживаючи своїм службовим становищем, що полягало у вжитті заходів від викриття спільного узгодженого протиправного плану, наданні усних протиправних вказівок підпорядкованим працівникам та особистому забезпеченні нарахування та виплати грошових коштів на банківський рахунок ОСОБА_9 у вигляді заробітної плати, шляхом підписання платіжних доручень (платіжних інструкцій), складених на підставі і відповідно до особисто підписаних табелів обліку робочого часу, що містили завідомо недостовірні відомості, за період часу з квітня 2019 року по червень 2021 року, а також на підставі табелів обліку робочого часу, які підписані підпорядкованими їй іншими відповідальними особами, які не були обізнані про злочинний умисел директора, а саме за період часу з березня 2021 року по вересень 2023 року, забезпечила зарахування грошових коштів Центру на загальну суму 268 430, 94 грн. на банківський рахунок ОСОБА_9 № НОМЕР_1 (банківська картка № НОМЕР_2 ) в АТ «Приватбанк», до якого мала повний доступ, які у подальшому обготівкувала, як особисто так і через довірених осіб, у банкоматах на території міста Рівне (в ТЦ «Злата Плаза» по вул. Соборна, 47, в ТЦ «Олімп» по вул. Шкільна, 33, в гіпермаркеті « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_3 , по вул. Гагаріна, 67, по АДРЕСА_4 ), а також використала шляхом поодиноких безготівкових розрахунків, у такий спосіб здійснила заволодіння чужим майном грошовими коштами Центру на загальну суму 268 430, 94 грн.

За аналогічних обставин, в період з 01.04.2019 по 03.05.2022, а також з 03.05.2022 по 30.09.2023, (точний час органом досудового розслідування не встановлено), перебуваючи у вищевказаному місці, ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою заволодіння грошовими коштами Центру, які виплачувались на банківський рахунок ОСОБА_9 , зловживаючи своїм службовим становищем, забезпечувала здійснення загальнообовязкових державних відрахувань на користь працівника Центру ОСОБА_9 (ІНН НОМЕР_3 ) за вказані періоди його працевлаштування, а саме податку на доходи фізічних осіб у розмірі 60 021, 83 грн. та військового збору у розмірі 5 001, 88 грн., який отримав можливість нарахування страхового трудового стажу, згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», необхідного для призначення пенсії, в такий спосіб здійснила розтрату чужого майна грошових коштів на загальну суму 65 023, 71 грн.

В результаті умисних дій ОСОБА_5 за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою та ОСОБА_9 щодо заволодіння чужим майном грошовими коштами Центру у розмірі 268 430, 94 грн. та розтрати чужого майна грошових коштів Центру у розмірі 65 023, 71 грн., місцевому бюджету Рівненської обласної ради завдано майнової шкоди у загальному розмірі 333 454, 65 грн.

Також, в період часу з 01.04.2019 по 01.07.2021 (точний час органом досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_5 , діючи умисно, з єдиним умислом та з корисливих мотивів, перебуваючи у службовому кабінеті в приміщенні комунального закладу «Рівненський центр соціально-психологічної допомоги» Рівненської обласної ради, що за адресою: АДРЕСА_2 , здійснювала підписання особистим підписом завідомо не правдивих офіційних документів табелів обліку використання робочого часу Центру за період часу з квітня 2019 року по червень 2021 року із завідомо недостовірними відомостями про виконання у цей час роботи ОСОБА_9 за посадою робітника з комплексного обслуговування та ремонту будинків Центру, що стало підставою для нарахування та виплати на його картковий банківський рахунок заробітної плати, чим здійснила видачу службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 4 ст. 191 КК України розтрата чужого майна та заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб та в умовах воєнного стану.

ч. 1 ст. 366 КК України - видача службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення вина підозрюваної ОСОБА_5 підтверджується сукупністю зібраних по даному кримінальному провадженні доказів, іншими матеріалами, що містяться у кримінальному провадженні №0000193 від 23.01.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191та ч. 1 ст. 366 КК України.

Таким чином, обґрунтованість підозри щодо вчинення підозрюваним ОСОБА_5 вищевказаних кримінальних правопорушень підтверджується наявними в матеріалах провадження доказами, що є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, знищувати та приховувати або спотворити речі, документи які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Виклад обставин щодо наявності одного або декількох ризиків:

Ризик переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду продовжує існувати, є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні корупційного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Також, ОСОБА_5 може вільно здійснювати виїзди закордон, що зокрема нею здійснено такі виїзди на передодні повідомлення про підозру, а саме 20.08.2024здійснила виїзд за межі України та 28.07.2024 в`їзд на територію України.

При цьому, при встановленні даного ризику слід врахувати існування інших факторів, які можуть свідчити про наявність у ОСОБА_5 можливості переховуватися від органу слідства та суду, зокрема, про відсутність перешкод для ОСОБА_5 здійснювати вільне пересування територією України, покинути територію України свідчить також і наявність у останнього паспорту громадянина України для виїзду за кордон, що дає підстави для висновку про існування ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Оцінюючи можливість впливу на потерпілих, свідків слід виходити із передбаченої Кримінальним процесуальним кодексом України процедури отримання свідчень від осіб, які є потерпілими, у кримінальному провадженні, а саме на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини перша та друга статті 23, стаття 224 Кримінального процесуального кодексу України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 Кримінального процесуального кодексу України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина четверта статті 95 Кримінального процесуального кодексу України).

Разом із цим, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, а отже і з протоколами допитів встановлених досудовим розслідуванням потерпілих, свідків, підозрюваний знатиме як їх персональні дані, так і зміст наданих ними показань на стадії досудового розслідування.

Вказане дає підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони підозрюваного на потерпілих з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань.

Ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_5 дій, направлених на знищення, спотворення та приховання документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, продовжує існувати та підтверджується тим, на теперішній час у ході проведених слідчих дій, зокрема, не встановлено місце знаходження бухгалтерської документації КЗ «Рівненській центр соціально-психологічної допомоги» РОР, а також будь яких наказів щодо прийняття або ж звільнення з посади ОСОБА_5 , а тому у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що співучасниками злочину здійснюються заходи щодо переховування вказаних речей та документів.

Враховуючи те, що існує обґрунтована підозра щодо участі ОСОБА_5 у реалізації злочинного плану, направленого на заволодіння державним майном в великих розмірах, наведені обставини свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний має можливість доступу до інформації та документів, які мають доказове значення, та з метою приховування своєї злочинної діяльності, може самостійно знищити, сховати або спотворити речові докази та/або оригінали документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів:

Враховуючи викладені обставини, застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та не забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , виконання нею процесуальних рішень та унеможливить спроби останню перешкоджати кримінальному провадженню.

Ураховуючи викладене, а також те, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів про вчинення останнім кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що йому загрожує, особу підозрюваного, характер кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому є всі підстави застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Виходячи із встановлених обставин, ОСОБА_5 не є особою, яка без застосування додаткових обмежувальних заходів буде виконувати покладені судом на неї обов`язки, тому до неї не може бути застосовано такий запобіжний захід як особисте зобов`язання. Відсутність поручителів унеможливлює застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

Так, цілодобовий домашній арешт не зможе уберегти від ризику впливати на потерпілих, свідків та знищувати, приховувати або спотворити речі, документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушень.

Наявність обґрунтованої підозри у сукупності з ризиками кримінального провадження та потребами судового розгляду досягти завдань кримінального провадження свідчить про необхідність обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене та те, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть гарантувати виконання покладених на ОСОБА_5 процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просили обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід - тримання під вартою із визначенням застави у розмірі, 114 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 332 880 грн.

Підозрюваної ОСОБА_5 та її захисник заперечили з приводу задоволення клопотання. Просили обрати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши пояснення слідчого, підозрюваної, захисника, думку прокурора, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом вставлено, що в провадженні слідчого Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000193 від 23 січня 2024 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України.

29.07.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України, однак достатніх доказів про існування ризиків, про які зазначає у клопотанні слідчий не надано та не доведено.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Аналізуючи ризик переховування від органів досудового розслідування та суду в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

Водночас, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчим суддею повинно бути проведено аналіз всіх ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України з урахуванням особливостей даного кримінального провадження та особи підозрюваного, як того вимагають норми чинного законодавства України та міжнародного законодавства, зокрема практика ЄСПЛ, яка відповідно до ч.5 ст.9 КПК України застосовується у кримінальному процесуальному законодавстві України (Рішення у справі «Смирнова проти Росії», скарги №46133/99 та 48183/99, від 08.06.1995 у справі «Ягчі і Саргін проти Туреччини», Рішення у справі «Вренчев проти Сербії» від 23.09.2008).

Враховуючи вище викладене, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , у виді тримання під вартою є недоцільним.

Слідчий суддя бере до уваги, що підозрювана ОСОБА_5 , раніше не судима, має постійне місце проживання.

У відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, суд вважає, щодо підозрюваної ОСОБА_5 , слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , домашній арешт у певний період доби.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрювану ОСОБА_5 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на неї такі обов`язки: прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ,представниками потерпілого, іншими можливими підозрюваними особами у даному провадженні,а також з будь-якими іншим особами, щодо обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру у цьому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 395 КПК України, слідчий суддя,

У х в а л и в:

В задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Рівне, фактично проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , громадянці України, з вищою освітою, не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України- запобіжний захід у вигляді домашнього арешту терміном на 60 днів, а саме до 29 вересня 2024 року.

Заборонити ОСОБА_5 , залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу 20 год. по 08 год., окрім випадків оголошення «Повітряна тривога» (чи інше) та необхідності слідування та перебування в пунктах укриття .

Встановити строк дії ухвали до 29 вересня 2024 року.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: - прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ,представниками потерпілого, іншими можливими підозрюваними особами у даному провадженні,а також з будь-якими іншим особами, щодо обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру у цьому кримінальному провадженні.

Термін дії обов`язків, визначених в ухвалі встановити до 29 вересня 2024 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на органи Національної поліції за місцем проживання підозрюваної та слідчого, що здійснює досудове розслідування вказаного кримінального провадження.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_23