Провадження №1-кс/367/1362/2024
УХВАЛА

Іменем України

05 жовтня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

слідчий суддя Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду клопотання слідчого СВ ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 погодженого прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Буча, Київської області, громадянина України, українця, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, раніше не судимого,

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 погодженого прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивоване наступним.

У провадженні слідчого відділення відділу поліції № 2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000815 від 04.10.2022, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Встановлено, що 03 жовтня 2024 року, приблизно о 18 год 20 хв (точний час не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік будинку за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, з корисливих мотивів, з метою збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону, маючи попередню домовленість з ОСОБА_7 про вартість, кількість, час, місце та спосіб збуту останньому наркотичного засобу, незаконно, не маючи на те спеціального дозволу, шляхом передачі із рук в руки, збув за грошові кошти в сумі 350 гривень готівкою останньому фрагмент блістеру, в якому було 4 таблетки круглої форми білого кольору, які містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), загальною масою метадону (фенадано) складає 0,088 г.

В подальшому, 03 жовтня 2024 року, о 18 год. 35 хв. ОСОБА_7 добровільно видав працівникам ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області фрагмент блістеру, в якому знаходилось 4 таблетки, круглої форми білого кольору, які містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) загальною масою метадону (фенадано) 0,088 г.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а саме у незаконному збуті наркотичних засобів.

У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Буча Київської області, українець, громадянин України, офіційно не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Згідно з вимогами ст.ст. 276-278 КПК України 04.10.2024 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Підозра ОСОБА_4 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, повністю обґрунтована і підтверджується доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження: рапортом СКП ВП № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області; показаннями свідка ОСОБА_8 , відповідно до яких встановлено, що ОСОБА_4 здійснює збут наркотичних засобів; показаннями свідка ОСОБА_9 , відповідно до яких встановлено, що ОСОБА_4 здійснює збут наркотичних засобів; показаннями свідка ОСОБА_7 , відповідно до яких встановлено, що ОСОБА_4 здійснює збут наркотичних засобів; протокол огляду грошових коштів від 03.10.2024 року; протоколом огляду від 03.10.2024 року; показаннями свідка ОСОБА_7 від. 03.10.2024 року; показаннями свідка ОСОБА_10 від 03.10.2024; показаннями свідка ОСОБА_11 від 03.10.2024; висновком експертизи за результатами проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів за №СЕ-19/111-24/57529 від 04.10.2024; протоколом обшуку від 03.10.2024 року; показаннями свідка ОСОБА_12 від 03.10.2024; показаннями свідка ОСОБА_13 від 03.10.2024; протокол затримання особи підозрюваної у вченні злочину; іншими доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження в сукупності.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, будучи раніше не судимою особою, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, ОСОБА_4 підпадає під категорію осіб, до яких можливо застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене, у ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та за вчинення якого, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років. Тобто тяжкість покарання, яка загрожує підозрюваному у разі визнання судом його винуватим, вже обґрунтовує ризик того, що з метою уникнення покарання він може вчинити спробу переховування.

При оцінці переховування від правосуддя може братися до уваги поряд з іншими обставинами і загроза відносно суворого покарання, так у параграфі рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» № 31315/96 від 25.04.2000 Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських суддів, що у свою чергу прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що підозрюваному загрожувало відносно суворе покарання.

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).

Також, підозрюваний не одружений, дітей та батьків похилого віку, що знаходяться у нього на утриманні не має, місця роботи не має тобто в останнього фактично відсутні міцні соціальні зв`язки, які могли б його утримати від переховування від органу досудового розслідування та суду.

Водночас, ОСОБА_4 , може вчинити ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки йому відомі анкетні дані свідків та адреси місць проживання останніх. Окрім того, стороною обвинувачення враховано, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а тому є достатні підстави вважати, що він шляхом підбурювання, вмовляння або залякування може впливати на показання свідків у кримінальному провадженні.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_4 , може вчинити інше кримінальне правопорушення обґрунтовується тим, що останній притягався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбачено ч. 1 ст. 309 КК України. Крім того, з 28.02.2018 на розгляді Ірпінського міського суду перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України.

Також, звертаючись з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 органом досудового розслідування на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження враховано вагомість наявних доказів про вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, тяжкість покарання, що загрожує у разі доведення вини останнього в суді, а саме позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків. Лише обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, у тому числі вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень.

Застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з позбавленням волі, стане причиною переховування від органів досудового розслідування, та незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.

Застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту стосовно підозрюваного ОСОБА_4 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У відповідності до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини «Харченко проти України» зазначено, що тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості. Розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Тимошенко проти України» вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Згідно з вимогами п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Вищевказане свідчить про неможливість запобігання цим ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Просить суд застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання та вказав на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_5 заперечував з приводу задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаючись на його необґрунтованість, відсутність ризиків передбачених статтю 177 КПК України. Просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки, ОСОБА_4 не збирається переховуватися від слідчого, прокурора та суду, а навпаки зацікавлений в справедливому досудовому розслідуванні.

Дослідивши матеріали клопотання та заслухавши думку учасників процесу, вважаю, клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 194 ч.1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Органом досудового розслідування здобуті дані про те, що 03 жовтня 2024 року, приблизно о 18 год 20 хв (точний час не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік будинку за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, з корисливих мотивів, з метою збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону, маючи попередню домовленість з ОСОБА_7 про вартість, кількість, час, місце та спосіб збуту останньому наркотичного засобу, незаконно, не маючи на те спеціального дозволу, шляхом передачі із рук в руки, збув за грошові кошти в сумі 350 гривень готівкою останньому фрагмент блістеру, в якому було 4 таблетки круглої форми білого кольору, які містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), загальною масою метадону (фенадано) складає 0,088 г. В подальшому, 03 жовтня 2024 року, о 18 год. 35 хв. ОСОБА_7 добровільно видав працівникам ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області фрагмент блістеру, в якому знаходилось 4 таблетки, круглої форми білого кольору, які містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) загальною масою метадону (фенадано) 0,088 г.

В клопотанні вказано, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 є згідно ч. 2 ст. 177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому звернутися з клопотанням до слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень ст. 194 ч.1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати,що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам,зазначеним у клопотанні.

В клопотанні вказано, що ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, про що свідчить тяжкість вчиненого злочину, відсутність стійких соціальних зв`язків, тобто існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України. Але вказаний ризик прокурором не доведений. Навпаки в матеріалах справи відсутні будь-які характеризуючи данні на особу, наявність неповнолітніх дітей, характеристик з місця проживання, відсутність на утриманні батьків похилого віку.

У матеріалах провадження, наданих слідчому судді, відсутні достатні дані, які свідчать про те, що ОСОБА_4 може виїхати за межі свого місця проживання. Даний ризик обґрунтовується тільки тяжкістю інкримінованого злочину.

Проте ризики передбачені п. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України прокурором не доведені. Оскільки, у матеріалах провадження, наданих слідчому судді, відсутні достатні дані, які свідчать про те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. Дані ризики обґрунтовуються тільки тяжкістю інкримінованого злочину.

Прокурором доведено існування ризику того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній притягався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбачено ч. 1 ст. 309 КК України та з 28.02.2018 на розгляді Ірпінського міського суду перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України.

Прокурором також не доведено, з урахуванням особи підозрюваного, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобігання доведеному ризику, передбаченому п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, тобто не доведені обставини, передбачені п.3 ч.1 ст. 194 КПК України.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.1 та п.2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність яких встановлена з наведеного прокурором клопотання.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

З урахуванням доведеного прокурором ризику, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбачено ч. 1 ст. 307 КПК України, особи підозрюваного, слідчий суддя вважає необхідним обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язку, передбаченого п. 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 погодженого прокурором у кримінальному провадженні -прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому покидати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:

- носити електронний засіб контролю.

Копію ухвали надіслати до слідчого відділення відділу поліції № 2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області для постановки підозрюваного на облік та здійснення за ним контролю.

Початок строку дії ухвали слідчого судді обчислювати із 05.10.2024 року до 03.12.2024 року включно.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції впродовж п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1