У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001758 від 22.08.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення перебаченого ч.4 ст. 187 КК України

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Ужгородського міськрайонного суду знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001758 від 22.08.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення перебаченого ч.4 ст. 187 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України. 13.09.2023 року відповідно до ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, з можливістю внесення застави у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, строком до 31.10.2023 року, який у подальшому, згідно ухвал слідчого судді від 31.10.2023 року та від 01.12.2023 року неодноразово продовжувався. Даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про особу обвинуваченого ОСОБА_4 та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Вказує, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені судом під час застосування запобіжного заходу, наразі залишаються реальними і продовжують існувати, ризики, передбачені п.п.1,3 та 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою не зможе запобігти вказаним ризикам. А тому на підставі вищенаведеного просить суд задовольнити клопотання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні проти продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечив, зазначивши, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, перебуває у цивільному шлюбі та має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Просив суд обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час, що він мав змогу працювати і утримувати сім`ю.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження по заявленому клопотанню прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Як встановлено судом, у кримінальному провадженні № 0001758 від 22.08.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення перебаченого ч.4 ст. 187 КК України, згідно ухвали суду від 13.09.2023 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 31.10.2023 року.

Згідно ухвал слідчих суддів Ужгородського міськрайонного суду вказаний запобіжний захід продовжено до 27.01.2024 року.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Крім того, згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , суд також враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів (п. 35 рішення ЄСПЛ № 12369/86 від 26.06.1991 року "Летельє проти Франції).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Одночасно, в рішенні Харченко проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом свободи особистості.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжкого злочину та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.

Також судом встановлено, що ОСОБА_4 є раніше судимий за вчинення умисного злочину, кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується вчинено під час іспитового строку.

Суд враховує, що ОСОБА_4 є неодружений, ніде не працює та відповідно не має будь якого джерела доходів. Даних про перебування ОСОБА_4 у цивільному шлюбі та наявність у нього на утриманні неповнолітніх дітей стороною захисту не надано.

При обранні відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу судом встановлено наявність достатніх підстав вважати, що перебуваючи на волі, ОСОБА_4 метою уникнення від кримінальної відповідальності, буде переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, та може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Встановлені при обранні відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ризики не зменшилися та продовжують існувати, а інші більш м`які запобіжні не зможуть запобігти вищевказаним ризикам.

З урахуванням вищенаведеного враховуючи, що судове провадження не завершено, суд дійшов висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 176-178,331, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора ОСОБА_6 про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, без постійного місця проживання, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України - на період судового розгляду кримінального провадження, по 19 травня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом п"яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ" Закарпатської УВП (№ 9)".

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1