Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9462/24
Номер провадження 1-кс/711/2618/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваної - ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000383 від 04.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Умань, Черкаської області, українки, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, одруженої, не працевлаштованої, інваліда ІІІ групи, депутатом, учасником бойових дій не являється, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, -

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів в Черкаській області ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженого прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню №0000383, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи обізнаною про порядок бронювання військовозобов`язаних під час воєнного стану, маючи зв`язки, що надають можливість у сприянні та впливі на прийняття рішень особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, всупереч положень вищевказаного законодавства, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинила кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, в період часу з 22.09.2024 до 02.12.2024, під час особистих зустрічей із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою виконання злочинного умислу, направленого на отримання для себе неправомірної вигоди в сумі 5 000доларів США, за вплив на невстановлених на теперішній час службових осіб Служби безпеки України в м. Києві з метою працевлаштування ОСОБА_8 до лав Служби безпеки України у м. Києві та отримання ним бронювання на період мобілізації та на воєнний час, вчинила дії направленні на одержання неправомірної вигоди в сумі 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень та 600 (шістсот) доларів США від ОСОБА_8 , що поєднані з вимаганням такої вигоди.

Установлено, що 22.09.2024 ОСОБА_5 , перебуваючи на міжсходинковому майданчику 3 поверху будинку, що за адресою: АДРЕСА_3 , під час особистої зустрічі із знайомим їй раніше ОСОБА_8 , розповіла останньому, що працює у органах Служби безпеки України у м. Києві та в м. Черкаси. В ході розмови ОСОБА_5 запропонувала ОСОБА_8 працевлаштуватися на службу до органів Служби безпеки України в Івано-Франківській області, за що вона висунула вимогу надати їй неправомірну вигоду матеріального характеру в розмірі 1500-2000 доларів США, або у м. Києві, за що вона висунула вимогу надати їй неправомірну вигоду в розмірі 5000 доларів США.

Надалі, 23.09.2024 в ході листування у мобільному месенджері «Viber», ОСОБА_9 з мобільного номеру телефону НОМЕР_1 надіслала повідомлення ОСОБА_8 щодо надання їй копій документів, а саме: паспорта, ідентифікаційного коду та диплому про освіту з додатком, а також рукописної автобіографії ОСОБА_8 в 3 екземплярах в 3 файлах, в які необхідно також вкласти по 100 доларів США.

У подальшому, 27.09.2024 ОСОБА_9 , в ході листування у мобільному месенджері «Viber» з ОСОБА_8 , висунула вимогу останньому, надати їй 3 екземпляри вищевказаних документів, до який необхідно додати по 200 доларів США.

В ході особистої зустрічі, яка відбулась 22.11.2024 в м. Черкаси за місце проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , остання запропонувала працевлаштувати ОСОБА_8 на посаду відповідального за пожежний нагляд в органах Служби безпеки України та розповіла йому про переваги такої служби.

25.11.2024, в ході листування у мобільному месенджері «WhatsApp», ОСОБА_9 з мобільного номеру телефону НОМЕР_1 надіслала повідомлення ОСОБА_8 , щоб останній підготував на 26.11.2024 пакет власних документів, до якого входить копія паспорта, копія ідентифікаційного коду, копія диплому, копія службового посвідчення та грошові кошти в сумі 8 500 гривень.

Так ОСОБА_9 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди для себе, 26.11.2024, близько 20 год. 09 хв., зустрілася з ОСОБА_8 , який діяв під контролем правоохоронних органів, у квартирі за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , та під час вказаної зустрічі одержала від ОСОБА_8 папку з документами останнього, в якій знаходились копія паспорта, копія ідентифікаційного коду, копія диплому, копія службового посвідчення та грошові кошти в раніше обумовленій сумі 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень купюрами номіналом по 500 гривень кожна.

У подальшому, 27.11.2024, в ході листування у мобільному месенджері «WhatsApp», ОСОБА_9 надіслала повідомлення ОСОБА_8 про те, що його кандидатуру погоджено для працевлаштування до Служби безпеки України та висунула вимогу про надання їй 29.11.2024 автобіографію ОСОБА_8 та грошових коштів в сумі 24 500 гривень, після чого повідомила, що у січні 2025 року ОСОБА_8 викличуть.

Так ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди для себе, 02.11.2024, близько 20год. 51 хв., під час зустрічі з ОСОБА_8 , який діяв під контролем правоохоронних органів, у квартирі за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , одержала від ОСОБА_8 раніше обумовлену суму неправомірної вигоди - 600 (шістсот) доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 02.12.2024 становить 24 950 грн. 82 коп. (двадцять чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят гривень вісімдесят дві копійки) за здійснення впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме на невстановлених на теперішній час службових осіб Служби безпеки України в м. Києві, з метою працевлаштування ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до лав Служби безпеки України у м. Києві та отримання ним бронювання на період мобілізації та на воєнний час, після чого ОСОБА_5 затримана у порядку ст.208 КПК України на місці вчинення кримінального правопорушення, її протиправна діяльність була припинена, а зазначені грошові кошти в сумі 600 доларів США вилучені.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, тобто в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави та обіцянці здійснити вплив за надання такої вигоди, поєднаному з вимаганням такої вигоди.

Прокурор та слідчий вказують, що метою застосування запобіжного заходу до підозрюваної ОСОБА_5 , згідно із ст.177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити вищевказані дії, що зазначені в п.п.1-4 ст.177 КПК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення даного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- заявою ОСОБА_10 від 25.09.2024, про вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 07.10.2024;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 29.11.2024;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 03.12.2024;

- протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 від 02.12.2024;

- протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України

Обставинами, які дають підстави зробити висновки про наявність вищевказаних ризиків є:

1.У разі визнання ОСОБА_5 винною у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється остання, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років із конфіскацією майна, що може стати підставою та мотивом для її переховування від органів досудового розслідування та суду. Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний та соціальний стан особи.

2.Підозрювана ОСОБА_5 перебуваючи на волі, може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_5 в 2015 році притягувалась до кримінальної відповідальності за ч.1, ч.2 ст.190, ч.1 ст.353 КК України за аналогічні злочини та вчиняє не вперше протиправні дії, спрямовані на отримання грошових коштів.

3.Перебуваючи на волі підозрювана може незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, а саме на свідка ОСОБА_8 та інших свідків, які на даний час слідством встановлюються, з метою схилити їх до дачі неправдивих показань, щоб зменшити або уникнути взагалі відповідальності за скоєний злочин.

4.В ході досудового розслідування на цей час не встановлено всіх осіб, причетних до вчинення злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 , а тому перебуваючи на волі вона матиме можливість спілкуватись з такими особами, чим буде перешкоджати встановленню всіх обставин даного злочину.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також те, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування, негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду, шляхом незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше за схожістю кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у органу досудового розслідування виникла необхідність у обранні відносно підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Прокурор та слідчий вказують, що підстави для застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою відсутні, оскільки встановлено обставини, які виправдовують тримання під вартою підозрюваної, підтверджують наявність зазначених ризиків, а більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_5 її кримінально-процесуальних обов`язків та запобігти вищевикладеним обґрунтованим ризикам.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 підтримали клопотання в повному обсязі та просили застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Підозрювана ОСОБА_5 та її захисник - адвокат ОСОБА_6 заперечили щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи та з урахуванням характеризуючі даних про особу підозрюваної, яка є особою з інвалідністю ІІІ групи, яка їй була встановлена в зв`язку з операцією на серці, а саме заміною клапана, з урахуванням того, що ОСОБА_5 не несе в собі суспільної небезпечності, є особою поважного віку, саме 53 роки, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, не має наміру переховуватися від суду та слідства, просили застосувати більш м`який запобіжних захід, зокрема у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Заслухавши доводи прокурора ОСОБА_3 та слідчого ОСОБА_4 , пояснення і заперечення підозрюваної ОСОБА_5 та її захисника - адвоката ОСОБА_6 , дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

За змістом ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з вимогами ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з нормами ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно з вимогами п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2КК України, а саме в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, та обіцянці здійснити вплив за надання такої вигоди, поєднаному з вимаганням такої вигоди.

Санкція ч.3 ст.369-2 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, тобто, відповідно до ст.12 КК України, вказаний злочин є тяжким.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Надаючи оцінку обґрунтованості підозри, слідчий суддя звертає увагу, що «обґрунтована підозра» у вчинені кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. (рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»)

Таким чином, слідчий суддя звертає увагу, що на даному етапі кримінального провадження слідчий суддя, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні інкримінованого злочину. На підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, слідчий суддя повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

При цьому, тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення у справі «Ердагоз проти Туреччини», рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства»).

У даному кримінальному провадженні зв`язок ОСОБА_5 з обставинами та подіями розслідуваного кримінального правопорушення, на переконання слідчого судді, існує, а сукупність наданих доказів дають достатні підстави слідчому судді дійти до висновку про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України та обґрунтованість врученої підозри, що є однією із складових для обрання запобіжного заходу, який забезпечить дієвість кримінального провадження та належну процесуальну поведінку підозрюваної, а також убезпечить існуючі ризики на даній стадії кримінального провадження.

Разом з цим, слідчий суддя враховує, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (пп. «а» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для застосування підозрюваному, обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (рішення Європейського суду з прав людини від 26.02.2015 «Баришевський проти України», 12.03.2013 у справі «Волосюк проти України», 25.03.1999 «Пелісьє і Сассі проти Франції»).

У справі «Ілійков проти Болгарії», Європейський суд з прав людини вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи клопотання слідчого/прокурора, суд враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Клоот проти Бельгії» зазначено, що ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка особи дає підстави для очікувань, що вона не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні матеріали клопотання, з огляду на вагомість наданих доказів та їх взаємозв`язок, надані пояснення підозрюваної ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження №0000383 від 04.10.2024 є необхідність у застосуванні відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється продовжити злочинну діяльність у якій підозрюється,перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

За таких обставин, враховуючи наявність обгрунтованої підозри, наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а також характеризуючі дані про особу підозрюваної ОСОБА_5 , яка офіційно не працевлаштована, злочин у якому підозрюється має корисливий мотив, раніше притягувалася до кримінальної відповідальності за корисливі злочини за подібних обставин, дають достатні підстави для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_5 , а також дієвості кримінального провадження на даній стадії досудового розслідування та, на переконання слідчого судді, не буде порушувати баланс інтересів щодо прав особистої свободи останньої та завдань кримінального провадження.

Належних даних, що за станом здоров`я підозрювана ОСОБА_5 не може утримуватися під вартою в умовах слідчого ізолятора, слідчому судді не надано.

Враховуючи вимоги ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.3 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи розмір застави слідчий суддя враховує, що її розмір спрямований на забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного з метою виконання покладених на нього обов`язків, недопущення продовження злочинної діяльності, вчинення нових кримінальних правопорушень чи вчинення дій, спрямованих на перешкоджанню встановленні усіх обставин у кримінальному провадженні, при цьому розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

У своєму рішенні у справі «Гафа проти Молдови» ЄСПЛ зазначив, що гарантія, передбачена статтею 5 § 3 Конвенції (право на свободу) покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому, розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб утримати його від втечі.

Отже, визначаючи розмір застави слідчий суддя враховує, що її розмір спрямований на забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного з метою виконання покладених на нього обов`язків, недопущення продовження злочинної діяльності, вчинення нових кримінальних правопорушень чи вчинення дій, спрямованих на перешкоджанню встановленні усіх обставин у кримінальному провадженні, при цьому розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Визначаючи розмір застави слідчий суддя бере до уваги відомості про особу підозрюваної ОСОБА_5 , існуючі ризики у кримінальному провадженні, а також обставини і тяжкість кримінальних правопорушень у яких вона підозрюється.

За таких обставин, з урахуванням тяжкості та обставин кримінального провадження, кримінального правопорушення, корисливий умисел діяння у якому підозрюється ОСОБА_5 , ступеню наявних ризиків у цьому кримінальному провадженні, а також даних про особу підозрюваної, її соціального та майнового стану, задля досягнення дієвості кримінального провадження та недопущення негативного впливу підозрюваної на хід досудового розслідування, слідчий суддя вбачає за доцільне застосовувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, з покладенням обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України, які, на переконання слідчого судді, здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_5 та виконання покладених на неї процесуальних обов`язків на даній стадії досудового розслідування.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 31.01.2025 року включно.

Визначити підозрюваній ОСОБА_5 , заставу в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що вона або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, вказаному в ухвалі.

У разі внесення застави, звільнити підозрювану ОСОБА_5 , з-під варти.

У випадку внесення застави підозрюваною або заставодавцем, покласти на підозрювану ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

- вчасно прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися із м. Черкаси без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утриматися від спілкування в будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет тощо) зі свідками, заявником у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрювана, будучи належним чином повідомленою, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 06.12.2024 року о 09:30 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1