печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.02.2024, у кримінальному провадженні № 0000646,

ВСТАНОВИВ:

15.08.2024 до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.02.2024, у кримінальному провадженні № 0000646.

В обґрунтуванні клопотання зазначено, що 05.01.2024 ОСОБА_3 придбала на підставі договору купівлі-продажу №5942/2024/4237449 транспортний засіб «DACIA LOGAN», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 . 01.03.2024 ОСОБА_3 зателефонував невідомий номер та повідомив, що працівникам поліції необхідно здійснити огляд її транспортного засобу, вона погодилась. Прибувши працівники поліції повідомили її, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від від 02.02.2024 надано дозвіл на проведення обшуку її автомобіля. Після обшуку автомобіль був поміщений на тимчасовий майданчик і було заборонено користуватись ним, що стало шоком для ОСОБА_3 та її сім`ї. При цьому, вона не має жодного відношення до кримінального провадження, є добросовісним набувачем вказаного транспортного засобу, самостійно виховує двох неповнолітніх синів, автомобіль потрібен їй для поїздок до школи, в дитячий садок, в лікарню та для поїздок для обслуговування домашнього господарства. ОСОБА_3 зазначила, що не має жодного наміру своїми діями призводити до знищення транспортного засобу, а хоче ним просто користуватись та використовувати в інтересах своєї сім`ї.

Власника майна у судове засідання не з`явилась, про розгляд клопотання повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі.

У судове засідання прокурор не з`явився, про розгляд клопотання повідомлений належним чином, подав до суду письмові пояснення в яких не заперечував проти задоволення клопотання в частині користування транспортним засобом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб які не з`явилися, на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить наступного висновку.

Судовим розглядом за наданими матеріалами встановлено, що Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000646 від 02.07.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 186 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 186 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 186 КК України досудове розслідування у якому здійснюється слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України.

У рамках вказаного кримінального провадження, 05.02.2022 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/5377/24-к за клопотанням прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора накладено арешт на транспортний засіб «DACIA LOGAN», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який на праві власності зареєстровано на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та на момент вчинення злочину перебував у користуванні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з забороною його використання, заборонено будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав власності на транспортні засоби (регіональним та територіальним сервісним центрам МВС України), іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо транспортного засобу «DACIA LOGAN», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , заборонено відчуження, знищення, перетворювання, як добросовісним набувачем, так іншим третім особам, що заявлять право вимоги на нього, а також вчинення будь яких нотаріальних, реєстраційних та виконавчих дій щодо майна з боку уповноважених на це службових та інших посадових осіб щодо транспортного засобу «DACIA LOGAN», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя приходить висновку про наявність в заявника права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали Печерського районного суду м. Києва від 05.02.2024 при накладенні арешту слідчий суддя керувався вимогами ст. 173 КПК України, врахував, що вказане майно в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

При накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів, слідчий суддя самостійно перевіряє відповідність ознак майна критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Зазначена правова підстава для накладення арешту на майно є самостійною правовою підставою та Закон не ставить в залежність можливість накладення арешту на таке майно з процесуальним статусом особи, у володінні якої воно перебуває. А отже, майно, яке має ознаки, визначені у ч. 2 ст. 167 КПК України, може підлягати арешту у кримінальному провадженні, в якому не повідомлено про підозру жодній особі.

При дослідженні матеріалів клопотання про скасування арешту, слідчим суддею встановлено, що транспортний засіб «DACIA LOGAN», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 , що підтверджується договором купівлі-продажу №5942/2024/4237449 транспортного засобу від 05.01.2024.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданням цього кримінального провадження, зважаючи на обставини справи, а також відсутність обставин, які б вказували, що у разі передачі автомобіля його власнику, таке майно може бути знищене чи приховане, слідчий суддя вважає, що потреба в застосуванні подальшого арешту майна в частині заборони користування його власником відпала, а тому відсутні підстави для подальшої заборони ОСОБА_3 користуватися належним їй автомобілем.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Під час судового розгляду встановлено, що сторона обвинувачення не заперечує проти скасування арешту в частині користування транспортним засобом, з метою поновлення порушених прав та інтересів ОСОБА_3 .

За викладених обставин, слідчий суддя враховує процесуальну позицію учасників кримінального провадження щодо згоди із вимогами клопотання, а відтак, виходячи з принципу змагальності, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, беручи до уваги, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000646 від 02.07.2023 триває, арешт у рамках цього кримінального провадження накладено на вищевказаний транспортний засіб як на речовий доказ, з урахуванням вимог ст. 174 КПК України, а тому відсутні підстави для скасування арешту в частині відчуження та розпорядження транспортним засобом.

Враховуючи викладене, автомобіль марки «DACIA LOGAN», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 слід передати власнику ОСОБА_3 з правом користування, без права відчуження та розпорядження даним майном.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, приходить висновку про необхідність часткового задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 532 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.02.2024, у кримінальному провадженні № 0000646- задовольнити.

Скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.02.2024 у справі № 757/5377/24-к, у кримінальному провадженні № 0000646 від 02.07.2023 на автомобіль марки «DACIA LOGAN», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , в частині користування автомобілем марки «DACIA LOGAN», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .

Передати ОСОБА_3 на відповідальне зберігання автомобіль марки «DACIA LOGAN», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 з правом користування, без права відчуження та розпорядження даним майном.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1