Справа №: 398/2906/24
провадження №: 1-кп/398/365/24
УХВАЛА

Іменем України

"12" вересня 2024 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000265 від 24.02.2024 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новоселівка (колишня назва Комінтерн) Олександрійського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого трактористом-машиністом сільськогосподарського виробництва у ТОВ «Новоселівка-Агро», неодруженого, який на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000265 від 24.02.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Ухвалою суду від 05.06.2024 у вказаному провадженні було призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні 11.06.2024 року обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

12.09.2024 року від прокурора на адресу суду надійшло клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що ризики, які мали місце при обранні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують iснувати, на даний час, не вичерпались i будуть продовжувати мати місце у подальшому. Можливість їx настання напряму залежить від застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою, зокрема, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, застава, оскiльки останні об`єктивно не зможуть запобігти їх настанню та забезпечити виконання обвинуваченим обов`язкiв, визначених нормами КПК Украни. Крiм того, просить суд звернути увагу на вiдношення ОСОБА_4 до пред`явленого обвинувачення, оскільки останній вину не визнав, та наполягає на тому, що за кермом транспортного засобу була інша особа. Вiдповiдно до практики ЄСПЛ, у кримінальному провадженнi, наявнi наслідки у виглядi смертi одного з потерпілих та отримання середнього ступеня тяжкостi тiлесних ушкоджень іншим потерпiлим, що є реальною ознакою справжнього суспiльного iнтересу, який незважаючи на презумпцiю невинуватостi, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого. При цьому, необхiдно оцiнити суворість можливого покарання ОСОБА_4 , та визнати за реальну небезпеку можливість його ухилення від суду при більш м`якому запобiжному заходi аніж тримання під вартою. Зважаючи на ставлянння обвинуваченого до пред`явленого обвинувачення, та принцип безпосереднього дослідження судом доказів, зокрема допит свідків, потерпілих, тому вплив на вказаних осіб, які проживають з обвинуваченим в одній місцевості, знають один одного, є досить імовірним. Враховуючи, що злочином, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , спричинено загибель потерпілого, розмір застави не визначати.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Під час судового розгляду суд, за наявності клопотань сторони обвинувачення або захисту зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Як слідує з матеріалів провадження, строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою закінчується 20.09.2024 року, до спливу якого судове провадження завершеним бути не може.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просить його задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_7 підтримав клопотання прокурора.

Потерпіла ОСОБА_8 просила у задоволені клопотання прокурора відмовити.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце роботи, проживання, і матір похилого віку, яка потребує його допомоги.

Вислухавши позиції учасників процесу, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого з метою уникнення покарання за кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується особа.

Згідно зі ст. ст. 7,8,9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, суворість передбаченого покарання, врахування тяжкості злочину, ступеню суспільної небезпечності особи та інтересів суспільства є суттєвими елементами при прогнозуванні та оцінці ймовірної майбутньої поведінки особи.

Заявлені стороною обвинувачення ризики, суд оцінює у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, яке призвело до смертi одного з потерпілих та отримання середнього ступеня тяжкостi тiлесних ушкоджень іншим потерпiлим, за вчинення якого, йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Він раніше не судимий, до обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, працював трактористом-машиністом сільськогосподарського виробництва у ТОВ «Новоселівка-Агро», при цьому не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має.

Суд вважає, що усвідомлюючи ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення та суворість можливого покарання, існує ризик, того, що він може ухилятись від суду, тобто без перешкод залишити своє місце проживання. Останньому відомо у вчиненні якого злочину він обвинувачується, він обізнаний з мірою покарання, яка може бути застосована до нього у випадку доведення його вини у вчиненні злочину, що на думку суду саме по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду. Існування ризику, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду додатково підвищується військовою агресією РФ проти України, та дією на всій території України воєнного стану, і у разі обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, в умовах діючого на теперішній час в Україні воєнного стану, стане неможливо здійснювати належний контроль правоохоронних органів за поведінкою обвинуваченого.

Крім того, враховуючи, позицію обвинуваченого щодо пред`явленого обвинувачення, який стверджує, що за кермом транспортного засобу була інша особа, а саме потерпілий ОСОБА_7 , що буде предметом судового розгляду, тому ризик можливого впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, які проживають в одній місцевості з обвинуваченим є досить вірогідним.

Такі обставини, на переконання суду, у своїй сукупності дають достатні підстави для висновку, що застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід, відповідає чинним підставам, меті його застосування та кореспондується із суспільним інтересом, отже, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати його належну поведінку, а відтак у задоволенні відповідного клопотання сторони захисту слід відмовити.

За викладених обставин, суд доходить висновку, що згідно ст. 197 КПК України, дію обраного запобіжного заходу слід продовжити на 60 днів.

Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, який спричинив загибель людини, тому згідно п.2 ч. 4 ст.183 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд вважає недоцільним обирати альтернативний запобіжний захід у відношенні обвинуваченого у вигляді застави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 184, 194, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Кіровоградської обласної прокуратури-прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор» строком на 60 днів, починаючи з 12.09.2024 року до 10.11.2024 року, включно.

Копію ухвали направити до Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня його проголошення.

Повний тексту ухвали проголошено 12.09.2024 року о 16 год 30 хв.

Головуючий ОСОБА_1