Провадження № 11-сс/4808/220/24
Категорія ст.303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши в порядку письмового апеляційного провадження матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 червня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 червня 2024 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність поліції, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 червня 2024 року як незаконну, а скаргу задовольнити. Зокрема посилається на те, що слідчий суддя відмовив у задоволенні його скарги фактично мотивуючи тільки тим, що поліція не внесла відомості до ЄРДР, оскільки перенаправила його скаргу в інший орган.

ОСОБА_6 та прокурор в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, про поважні причини неприбуття не повідомили, заяв про розгляд провадження за їх участю та про відкладення розгляду до суду апеляційної інстанції не надходило.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України колегія суддів вважає можливим проведення судового розгляду за відсутності ОСОБА_6 та прокурора.

У відповідності до положень ч. 4 ст. 107 та ч. 1 ст. 406 КПК України апеляційний розгляд проведено в письмовому провадженні за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, особиста участь учасника судового розгляду під час провадження в суді апеляційної інстанції не має такого ж вирішального значення, як в суді першої інстанції. Крім того, учасник судового розгляду може відмовитися від свого права брати участь або бути заслуханим в апеляційному провадженні, або прямо, або своєю поведінкою (Кашлев проти Естонії, Хернандес Ройо проти Іспанії).

Обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами перевірки законності і обґрунтованості рішень, дій чи бездіяльності слідчого має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Слідчий суддя в повній мірі дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні, поряд з іншим, можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 27.05.2024 року звернувся до начальника Івано-Франківського РУП із заявою про вчинене кримінальне правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 382 КК України.

Зокрема, в заяві ОСОБА_6 вказував на те, що прокурор ОСОБА_7 та слідчий ОСОБА_8 не виконали рішення суду від 08.05.2024 року в справі №344/7534/24 без поважних причин, у зв`язку з чим не відбувся розгляд справи.

За змістом листа-повідомлення від Івано-Франківського РУП ГУНП Івано-Франківській області від 06.05.2024 року заяву ОСОБА_6 за №16004 від 27.05.2024 року скеровано в ТУ ДБР, розташоване в м. Львові, для перевірки та прийняття рішення згідно чинного законодавства.

Листом ТУ ДБР, розташованого в м. Львові від 11.06.2024 року за №12-51-27279вих-24 ОСОБА_6 повідомлено про те, що у його заяві вказано на можливі незаконні дії працівників поліції, однак у заяві не наведено достатніх відомостей про обставини, які б свідчили про конкретні факти вчинення слідчим кримінальних правопорушень, передбачених КК України. Відтак, з наданих відомостей підстав для вжиття заходів, передбачених ст. 214 КПК України, не вбачається. Водночас, копію листа скеровано Івано-Франківському управлінню ДВБ НП України для розгляду та перевірки в межах компетенції відомостей щодо можливих неправомірних дій працівників Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, а також з інших питань, звернення ОСОБА_6 , які надійшли з Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області.

ОСОБА_6 , в порядку ст. 303 КПК України, оскаржив бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та просив зобов`язати відповідальних осіб Івано-Франківського РУП внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за ст. 382 КК України, згідно його заяви ЄО-16004 та розпочати досудове слідство. Просив витребувати з поліції матеріали перевірки його заяви, надати можливість ознайомлення з матеріалами справи.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 . Своє рішення слідчий мотивував тим, що встановлені в ході розгляду скарги справи обставини вказують про те, що дії уповноважених осіб Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області щодо скерування наведеної вище заяви про вчинення кримінального правопорушення компетентній особі не свідчать про вчинення свідомих дій щодо нереєстрації заяви у ЄРДР. Більше того, наведені вище обставини вказують на те, що така заява розглянута і скерована для розгляду та перевірки до органу досудового розслідування, наділеного повноваженнями її реєстрації у ЄРДР. При цьому заявник наділений можливістю оскаржити дії компетентного органу, зокрема щодо невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, у разі непогодження з такими. Виходячи з наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про те, що у даному випадку не знайшли свого підтвердження доводи скаржника щодо протиправної бездіяльності службових осіб поліції, а відтак відсутні підстави для задоволення скарги.

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

За вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Разом з тим, ч.1 ст. 214 КПК України не передбачено обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Згідно з ч.1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Детальний аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають тільки ті повідомлення про кримінальне правопорушення, які містять дані про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та дають можливість здійснити попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Колегія суддів вважає, що повідомлення про злочин повинно мати посилання на реальні події, не містити характер припущення та не порушувати право інших осіб на захист своїх інтересів від безпідставного звинувачення у вчиненні злочину до якого вони явно не причетні. При цьому, особа яка стверджує про вчинення правопорушення повинна бути в установленому законом порядку повідомлена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про злочин.

Разом з тим, у своїй заяві про вчинення правопорушення ОСОБА_6 не зазначає з достатньою повнотою обставини, за яких було вчинено правопорушення, що унеможливлює внесення відомостей до ЄРДР про що прямо вказано у відповідному листі ТУ ДБР, розташованого у м. Львові.

Так, ч.1 ст.382 КК України передбачено кримінальну відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

Разом з тим, у своїй заяві про вчинене правопорушення ОСОБА_6 не зазначає зміст судового рішення, яке полягало до виконання, не вказує, які саме дії на виконання вказаного рішення та в який строк повинні були вчинити прокурор ОСОБА_7 та слідчий ОСОБА_8 , та за яких обставин не виконали рішення суду.

Колегія суддів, виходячи із принципу правової визначеності, який є складовою верховенства права, вважає, що не підлягають реєстрації заяви про вчинене кримінальне правопорушення, які містять посилання на обставини, що явно не відповідають дійсності, які носять вірогідний характер та засновані на припущеннях, або які не містять достатньої інформації щодо обставин вчиненого правопорушення, яка дозволяє конкретизувати об`єктивну сторону вчиненого правопорушення та встановити відповідну правову кваліфікацію.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.

Детальний аналіз змісту заяви ОСОБА_6 свідчить про відсутність даних, які дозволяли виявити наявність ознак кримінальних правопорушень та прийти до висновку про необхідність внесення відомостей до ЄРДР за вказаною ним правовою кваліфікацією.

З огляду на наведене, слідчий суддя прийняв законне рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 , а тому апеляційна скарга є необґрунтованою, і апеляційний суд не вбачає підстав для її задоволення та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 червня 2024 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5