Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/186/22
Провадження № 1-кп/945/277/24
Ухвала

Іменем України

23 жовтня 2024 року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заозерний, Казахстан, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом, який проходив військову службу на посаді номера обслуги 4-го кулеметного розрахунку 2-го кулеметного відділення кулеметного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

встановив:

08 лютого 2022 року до Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

У підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження проти призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечували.

Заслухавши прокурора та обвинуваченого, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з таких підстав.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Угод укладених у кримінальному провадженні до суду не надійшло. Підстав для повернення обвинувального акта прокурору, а також підстав для закриття кримінального провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового розслідування не вбачається. Кримінальне провадження підсудне Миколаївському районному суду Миколаївської області.

Судове засідання, з урахуванням принципу гласності та відкритості, належить проводити відкрито. Обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України судом не встановлені.

Склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді є таким: прокурор, обвинувачений.

Таким чином, в наявності достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

З урахуванням того, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі, суд вважає за необхідне доручити органу з питань пробації скласти та надати суду досудову доповідь щодо обвинуваченого.

Крім цього, у підготовчому судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 . Обґрунтовуючи клопотання, прокурор посилається на існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання та просив продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти клопотання, оскільки розуміє, що якщо винен, то має понести покарання.

Заслухавши сторін кримінального провадження та вирішуючи питання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом встановлено таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам, у тому числі: згідно з п. 1 ст. 177 КПК України переховуватися від суду; згідно з п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків та потерпілого; згідно з п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 3 статті 315 КПК України визначено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який має молодий вік, задовільний стан здоров`я, не має родини та утриманців, за місцем служби характеризується негативно.

ОСОБА_4 уклав контракт на проходження військової служби, однак наразі обвинувачується у самовільному залишенні військової частини, офіційно ніде не працевлаштований, не має постійного заробітку та міцних соціальних зв`язків. Зі слів ОСОБА_4 він неофіційно підробляє на будівництві.

ОСОБА_4 є раніше не судимим, однак обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби, а тому суд, поміж іншого, враховує і тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Також, суд враховує і попередню процесуальну поведінку ОСОБА_4 , який у підготовчі судові засідання неодноразово не з`являвся, у зв`язку з чим, до ОСОБА_4 був застосований примусовий привід. Примусовий привід ОСОБА_4 не був виконаний, оскільки ОСОБА_4 був відсутній за місцем проживання. Також, ОСОБА_4 з 13 лютого 2024 року був оголошений судом у розшук.

Отже, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 хоча і має зареєстроване місце проживання, де фактично, зі слів обвинуваченого, і проживає, однак на виклики до суду не з`являвся.

Сторона захисту правом збирання та подання до суду документів та інших доказів, в порядку визначеному ст. 22 КПК України, не скористались.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні суддя вважає вказаний ризик є неконкретним, не деталізованим та таким, що не підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, то суддя враховує те, що ОСОБА_4 у віці майже 54 років раніше не судимий, а отже ніщо не вказує на те, що ОСОБА_4 є схильним до вчинення кримінальних правопорушень, і що вказаний ризик існує у ОСОБА_4 .

З огляду на викладене, суд вважає, що є підстави вважати, що у обвинуваченого наявний ризик переховуватися від суду.

Зазначений вище ризик є суттєвим і йому неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою.

У зв`язку з викладеним суд вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 , з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню, відносно останнього слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

У той же час, судом враховане, що відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_4 хоча і обвинувачується у вчиненні злочину до введення на території України воєного стану, однак у судовому засіданні не встановлено таких виключних обставин, які б свідчили про можливість досягнення належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 , при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою шляхом визначення розміру застави.

За викладених обставин, суд не вбачає підстав для визначення розміру застави при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу.

Так щодо вимог сторони обвинувачення про визначення установи попереднього ув`язнення, а саме: тримання ОСОБА_4 на гауптвахті, то судом враховане таке.

Зі змісту ч. 1 ст. 196 КПК України слідує, що в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.

Частиною 4 статті 196 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою статті 197 цього Кодексу.

Отже, вказане свідчить про те, що положеннями ст. 196 КПК України не передбачено, що суд визначає місце де особа повинна утримуватись під вартою.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196, 205, 314-315, ст. 369, ч. 1 ст. 372 КПК України, суд, -

постановив:

Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 31 жовтня 2024 року на 13 годину 00 хвилин у приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

У судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого.

Доручити представнику Миколаївського районного відділу №1 філії Державної установи Центр пробації в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонських областях в строк до 23 листопада 2024 року скласти та надати суду досудову доповідь відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заозерний, Казахстан, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом, який проходив військову службу на посаді номера обслуги 4-го кулеметного розрахунку 2-го кулеметного відділення кулеметного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 .

Клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, без можливості внесення застави.

Обвинуваченого ОСОБА_4 взяти під варту в залі суду.

Строк дії даної ухвали закінчується 21 грудня 2024 року (включно).

На ухвалу, в частині обрання запобіжного заходу, може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня оголошення ухвали. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції. В іншій частині ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1