Справа № 521/5646/23
Номер провадження:1-кп/521/1256/23
УХВАЛА

03 жовтня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

під час судового засідання в режимі відеоконференції у кримінальному провадженні №521/5646/23 відносно:

ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Херсоні, громадянки України, до затримання проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Малиновського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України, при викладених в обвинувальному акті обставинах.

У судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю ризиків вчинення нею дій, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачена може вдатись до спроб переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення або незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні. Окрім цього, прокурор вважав за доцільне не визначити розмір застави як альтернативного запобіжного заходу.

Захисник обвинуваченої, заперечував проти задоволення заявленого прокурором клопотання, вважав за можливе застосувати до обвинуваченої запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачена також заперечувала проти задоволення клопотання прокурора.

Дослідивши клопотання прокурора та вислухавши думку учасників судового засідання, суд вважає, що вказане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Строк тримання обвинуваченої ОСОБА_4 під вартою, встановлений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 10.08.2023, спливає 08.10.2023. Закінчити судовий розгляд з постановленням судового рішення до вказаної дати не уявляється можливим з об`єктивних причини.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Частиною 6 статті 176 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

В обґрунтування вказаних ризиків прокурор зазначив, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання покладених на обвинувачену ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконно впливати на свідків у цьому ж провадженні.

Оцінюючи ризики, на які посилається прокурор у своєму клопотанні, суд вважає доведеними ризик переховування обвинуваченої від органів досудового розслідування та суду, оскільки остання обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покарання за який передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченої переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачена може втекти.

На наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (запобігання спробі незаконно впливати на свідків у цьому ж провадженні), вказує те, що у кримінальному провадженні у суді ще не допитано свідків, покази цих свідків мають суттєве значення у кримінальному проваджені, тому перебуваючи під більш м`яким запобіжним заходом, обвинувачена безперешкодно зможе впливати на вищезазначених свідків, з метою зміни ними показів та ухилення від кримінальної відповідальності.

Крім того, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Будь-яких підстав для зміни чи скасування обраного до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час розгляду клопотання прокурора судом не встановлено.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України слід врахувати наступні обставини: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні; ступінь та характер суспільної небезпеки від вчинення злочину, а також вік та стан здоров`я обвинуваченої.

Оцінюючи доводи, викладені у позиції сторони захисту, суд вважає, що ці доводи не є переконливими над доводами прокурора, та вважає, що стороною захисту не надано достатніх даних, які б свідчили про неможливість застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, на думку суду, немає.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, а також обставини обвинувачення у вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає необхідним не визначати розміру застави достатньої для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 314-315, 334, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії обраного відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на дві місяці (60 днів), тобто до 01.12.2023 включно.

Розмір застави, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченою ОСОБА_4 її процесуальних обов`язків, не визначати.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченій, її захиснику та направити до Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1