Справа № 303/4199/20
Провадження 1-кс/303/1264/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2024 року м.Мукачево

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Мукачеві скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 від 08.10.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000254 від 05.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 від 08.10.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000254 від 05.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України.

Скаржниця вважає, що дізнавач ОСОБА_4 відмовляючи їй у визнанні потерпілою в даному кримінальному провадженні, не навів належних та допустимих доказів (фактів), які підтверджують зроблений нею висновок про те, що їй не завдано шкоди, а тому висновок дізнавача є передчасним.

Так як відмова дізнавача ОСОБА_4 у задоволенні поданого клопотання є незаконною та необґрунтованою, прийнятою без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, суперечить вимогам ст. 55 КПК України, є такою, що порушує її, ОСОБА_3 , права та законні інтереси, остання просить дане рішення дізнавача скасувати.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, скаргу підтримує у повному обсязі та просить таку задовольнити.

У судове засідання дізнавач ОСОБА_4 не з?явилася, подала заяву про розгляд скарги без її участі у зв`язку із службовою необхідністю, скаргу не підтримує, рішення по скарзі залишала на розсуд суду.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

З матеріалів скарги вбачається, що ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 27.08.2024 року скасовано постанову дізнавача СД Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні №0000254 від 05.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України, зобов`язано дізнавача повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 про визнання її потерпілою від 01.05.2024 року.

Постановою від 08.10.2024 дізнавач СД Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 відмовила у визнанні ОСОБА_3 потерпілою в кримінальному провадженні №0000254 від 05.04.2024.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

У ч. 2 ст. 55 КПК України визначається момент виникнення в особи статусу потерпілого як учасника кримінального провадження: права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Частина 5 ст. 55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Пункт 2 ч. 5 ст. 110 КПК України визначає, що мотивувальна частина постанови дізнавача повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Тобто, дізнавач приймаючи постанову повинен надати аналіз та вказати мотиви її прийняття виходячи з дослідження всіх наявних в матеріалах кримінального провадження даних щодо можливого спричинення заявнику шкоди.

Так, в мотивувальній частині оскаржуваної ОСОБА_3 постанови дізнавача ОСОБА_4 від 08.10.2024, остання посилається на те, що в ході досудового розслідування не здобуто даних, які б свідчили про завдання ОСОБА_3 шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення, що виключає можливість надання їй статусу потерпілої у вказаному кримінальному провадженні.

При цьому, з даної постанови не можливо встановити чи вживав дізнавач заходів для перевірки наведених ОСОБА_3 у клопотанні про визнання потерпілим доводів щодо матеріальних збитків, а також шкоди немайнового характеру заподіяної скаржниці кримінальним правопорушенням, а також чи вживав дізнавач будь-яких слідчих чи процесуальних дій з приводу даних обставин.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що дізнавач у відповідності до положень ч. 5 ст. 55 КПК України тільки за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що особі не заподіяно шкоду може відмовити у визнанні особи потерпілою. Однак оскаржувана постанова не містить будь-яких відомостей, які б свідчили на підставі яких конкретно очевидних та достатніх підстав дізнавач прийшов до висновку про не заподіяння скаржниці шкоди, в тому числі моральної.

Всупереч положенням ст.110 КПК України, оскаржувана постанова дізнавача від 08.10.2024 не містить відомостей про зміст обставин, які стали підставами для прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Цитування у постанові положень кримінального процесуального закону не можна ототожнити з відомостями про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотивами прийняття постанови, їх обґрунтуванням.

Дізнавачем зроблено загальний висновок про відсутність даних про заподіяння шкоди, без посилання на матеріали досудового розслідування, слідчі дії, які були проведені та дають підстави вважати, що ОСОБА_3 не було завдано шкоди.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до переконання, що постанову дізнавача СД Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 від 08.10.2024, слід скасувати як передчасну.

Відповідно до ч. 4 ст. 40-1 КПК України дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Слідчий суддя, виходячи з ч. 4 ст. 40-1 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) дізнавачу щодо проведення конкретних слідчих/процесуальних дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції дізнання (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України).

За таких обставин, вимоги скарги в частині зобов`язання дізнавача повторно розглянути клопотання про визнання потерпілим від 01.05.2024 року задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 40, 55, 110, 303-304, 306, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати постанову дізнавача СД Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 від 08.10.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000254 від 05.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Мукачівського

міськрайонного суду ОСОБА_1