Провадження №1-кп/127/911/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

заявника ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду № 12 обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.03.2024 за № 0000104,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Прокурор вважав за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду, викликавши в судове засідання сторони обвинувачення та захисту. Подав до суду клопотання про покладення на обвинуваченого відповідних процесуальних обов`язків з метою забезпечення кримінального провадження.

Обвинувачений та його захисники проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта не заперечували. При цьому захисники обвинуваченого підтримали клопотання ОСОБА_7 , подане через відділу прийому, щодо повернення застави. Вважали, що правові підстави для задоволення клопотання прокурора про покладення на обвинуваченого відповідних обов`язків відсутні.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши обвинувальний акт, суд дійшов до висновку, що підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), тобто для затвердження угоди, повернення обвинувального акта прокурору, закриття кримінального провадження, направлення до іншого суду відсутні, а тому кримінальне провадження необхідно призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 31 КПК розгляд кримінального провадження слід здійснювати суддею одноособово.

У судове засідання необхідно викликати сторони обвинувачення та захисту.

Підстави для складання досудової доповіді згідно з приписами пункту 6 частини третьої статті 314 та статті 314-1 КПК, на думку суду, відсутні.

Відповідно до частини третьої статті 315 КПК під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Вимоги до клопотання про застосування запобіжного заходу визначені статтею 184 КПК. Зі змісту частини другої статті 184 КПК випливає, що копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання. Також пунктом 1 частини третьої статті 184 КПК регламентовано, що до клопотання додаються копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

В судовому засіданні встановлено, що примірник клопотання був вручений обвинуваченому завчасно, а також вручений його захиснику. Отже, стороною обвинувачення вищезазначені вимоги кримінально-процесуального законодавства були дотримані. Крім того, зі змісту статті 350 КПК випливає, що клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала.

Саме тому, суд вважає за необхідне вирішити клопотання прокурора по суті й надати доводам сторін кримінального провадження відповідну правову оцінку.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для задоволення чи відмови у задоволенні клопотання прокурора, суд враховує таке.

З наданих суду стороною обвинувачення документів випливає, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25.05.2024 до ОСОБА_6 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.07.2024 з альтернативою внесення застави. Відомості, які б свідчили про момент звільнення ОСОБА_6 з-під варти, суду не надані.

Суд враховує положення частини першої статті 177 та частини першої статті 178 КПК, пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997.

Порядок застосування запобіжного заходу регламентований статтею 194 глави 18 КПК, зокрема, зі змісту частини другої статті 194 КПК випливає, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог частини першої статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в своїй прецедентній практиці вказує на те, що в розумінні Конвенції є обґрунтованою підозрою. Зокрема, для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (п. 175, справа «Нечипорук і Йонкало проти України»; п. 32, справа «Fox, CampbellandHartley v. the UK»; п. 88, справа «IglarMammadov v. Azerbaijan»; п. 42 «Котій проти України»; п. 51, справа «Erdagos v. Turkey»; п. 48 «Cebotari v. Moldova»).

Разом з тим, суд враховує, що для вирішення питання щодо можливої причетності обвинуваченого до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення здійснюється саме на виконання вимог пункту 1 та 2 частини першої статті 91 КПК, якою визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

При цьому частиною першою статті 94 КПК визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд враховує, що частиною першою статті 91 КПК визначено перелік питань, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, а статтею 92 КПК визначено обов`язок доказування зазначених обставин. Разом з тим, порядок подання доказів суду та їх подальше дослідження регламентований § 3 Глави 28 КПК, тобто під час розгляду кримінального провадження по суті.

Отже, вирішення питання щодо обґрунтованості підозри обвинуваченого потребує дослідження доказів у їх сукупності. Натомість, на цей час розгляд кримінального провадження по суті не розпочатий, а тому вирішення вказаного питання на цій стадії судового процесу є передчасним і може призвести до порушення приписів, закріплених у частині шостій статті 22 КПК, якою регламентовано, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Вирішуючи питання щодо наявності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК, суд враховує, що ЄСПЛ звернув увагу на те, що ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання; він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (п. 21, справа «Подвезько проти України»).

Захисники обвинуваченого здійснили посилання на те, що під час досудового розслідування слідчий двічі звертався до слідчого судді з відповідними клопотаннями, однак суд відмовив у задоволенні таких клопотань. Разом з тим, захисники обвинуваченого цю тезу відповідними доказами не підтвердили. Тому суд позбавлений можливості за наданих суду матеріалів перевірити ці доводи сторони захисту. Натомість, суд вважає слушними доводи сторони захисту в частині того, що прокурором до клопотання не надані докази наявності відповідних ризиків. Посилання прокурора на те, що відсутність відповідних обов`язків спонукатиме обвинуваченого на вчинення протиправних дій, суд вважає безпідставним, оскільки з наданих суду матеріалів випливає, що до обвинуваченого застосований запобіжний захід у вигляді застави. Вище суд вже наводив правову мету застосування запобіжного заходу, передбачену кримінально-процесуальним законом. Тому наявність застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу покликане реалізації саме цієї мети запобіжного заходу. При цьому суд також враховує, що представник сторони обвинувачення здійснив посилання на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину. Разом з тим, як суд зазначив вище, обвинувачення особи у вчиненні відповідного злочину не може бути єдиною підставою для застосування запобіжного заходу, натомість стороною обвинувачення має бути доведена саме наявність ризиків, передбачених кримінально-процесуальним законом.

З огляду на викладене суд вважає, що на цей час правові підстави для задоволення клопотання прокурора відсутні.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення клопотання ОСОБА_7 щодо повернення внесеної нею застави, суд вважає за доцільне зауважити таке.

Як на підставу для повернення застави ОСОБА_7 здійснила посилання на те, що для внесення частини застави вона взяла на себе боргові зобов`язання, строк повернення яких спливає в кінці грудня 2024 року. При цьому заявник надала суду копії документів, які підтверджують факт внесення нею застави та відомості щодо нарахованого доходу, однак не містять доказів твердження про наявність боргових зобов`язань. Тому суд вважає, що правові підстави для повернення застави з цих підстав на цей час відсутні.

Оцінюючи доводи захисника в частині того, що на цей час строк дії запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого сплинув, а тому застава має бути повернута заставодавцю, суд вважає за доцільне зауважити таке.

Як на підставу для повернення застави заявник, як суд зазначив вище, здійснила посилання на те, що строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу сплинув. На підтвердження цієї обставини заявник надала до клопотання копію вступної та резолютивної частини ухвали слідчого судді від 25.05.2024. Зі змісту наданої копії ухвали випливає, що слідчий суддя встановив строк саме тримання під вартою. Натомість до обвинуваченого був застосований альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 1059800 грн. і у разі внесення застави на обвинуваченого мали бути покладені відповідні обов`язки. Приписи статті 182 КПК не містять застережень щодо строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді застави. При цьому приписами статті 194 КПК регламентований порядок застосування запобіжного заходу. Зі змісту частини п`ятої статті 194 КПК випливає, що у разі якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором. Аналіз наведених норм кримінально-процесуального закону свідчить про відсутність правових підстав ототожнення покладення на обвинуваченого додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК, із застосуванням до обвинуваченого відповідного запобіжного заходу. Саме тому суд вважає, що посилання на припинення дії застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави, як на підставу для повернення заявнику внесеної неї за обвинуваченого застави, не ґрунтується на приписах кримінально-процесуального закону.

З огляду на викладене суд вважає, що у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про повернення їй внесеної нею за обвинуваченого частини застави на цей час слід відмовити.

Керуючись статтями 314-316 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд Вінницьким міським судом Вінницької області (суддею одноособово) на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.03.2024 за № 0000104, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області, яке відбудеться 04.12.2024 року о 16:00 годині.

У судове засідання викликати: сторони обвинувачення та захисту.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: