Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/3161/2024 У Х В А Л А
09.09.2024р. слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №4 МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
За наявності достатніх підстав, 19.07.2024 ОСОБА_6 у порядку ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, а саме у жорстокому поводженні з цивільним населенням та іншому порушенні законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчинені за попередньою змовою групою осіб.
Згідно повідомлення про підозру, 02.06.2022 близько 09 год 30 хв, ОСОБА_6 ,діючи умисно, разом з невстановленими військовослужбовцями зс рф, з метою встановлення серед місцевих мешканців колишніх учасників АТО (ООС) та фактів їх взаємодії з ЗС України, прибув за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 .
Місцевий житель села Павлівка ОСОБА_7 , перебуваючи у зазначений час біля вищевказаного домоволодіння, був одягнутий у цивільний одяг, відношення до ЗС України та інших військових формувань не мав, участі в активних бойових діях не приймав, а отже перебував під захистом «Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни» та інших законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, про що ОСОБА_6 було достеменно відомо.
У подальшому, перебуваючи біля вищевказаного місця проживання потерпілого, ОСОБА_6 , без видимих на те причин, повідомив про необхідність ОСОБА_7 негайно проїхати з ними у невідомому для потерпілого напрямку. Побоюючись за своє життя та здоров`я, підкорюючись вказівці ОСОБА_6 , проти своєї волі, потерпілий ОСОБА_7 направився зі вказаними вище неустановленими військовослужбовцями зс рф у невідомому для нього напрямку (як у подальшому йому стало відомо до с. Василівка Баштанського району Миколаївської області).
Того ж дня, у точно невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 09 год 50 хв, ОСОБА_6 разом з невстановленими в ході досудового розслідування військовослужбовцями зс рф, використовуючи автомобіль марки «ВАЗ 2110», з метою встановлення серед місцевих мешканців колишніх учасників АТО (ООС) та фактів їх взаємодії з ЗС України, направився до місця проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 .
У свою чергу, місцевий житель села Павлівка ОСОБА_8 , перебуваючи на території вищевказаного домоволодіння, був одягнутий у цивільний одяг, відношення до ЗС України та інших військових формувань не мав, участі в активних бойових діях не приймав, а отже перебував під захистом «Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни» та інших законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, про що ОСОБА_6 було достеменно відомо.
02.06.2022 близько 10 год., перебуваючи біля вищевказаного місця проживання потерпілого, невстановлений в ході досудового розслідування військовослужбовець зс рф, без видимих на те причин, повідомив ОСОБА_8 , про необхідність негайно проїхати з ними у невідомому для потерпілого напрямку. Побоюючись за своє життя та здоров`я, підкорюючись вказівці невстановленого в ході розслідування військовослужбовця зс рф, проти своєї волі, потерпілий ОСОБА_8 направився зі вказаними військовослужбовцями зс рф у невідомому для нього напрямку (як у подальшому йому стало відомо до с. Василівка Баштанського району Миколаївської області).
Прибувши за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 , повідомив ОСОБА_8 та ОСОБА_7 про необхідність прямувати до території подвір`я вказаного будинку.
У подальшому, перевіривши та встановивши особисті дані затриманих осіб, відповідно розуміючи, що перед ними перебувають особи, які у відповідності до норм міжнародного гуманітарного права є цивільними особами, захищеними Женевськими конвенціями та додатковими протоколами до них, у ОСОБА_6 та невстановлених військовослужбовців зс рф, виник умисел на нелегальне ув`язнення потерпілих, у зв`язку з чим, у подальшому, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб разом з невстановленими військовослужбовцями зс рф, наказав ОСОБА_8 та ОСОБА_7 зайти до підвального приміщення (погребу), після чого, закривши вхідні двері та потерпілих у середині на одну годину, тим самим нелегально ув`язнивши останніх, порушили вимогист. 147 Четвертої Женевської Конвенції.
Таким чином, після нелегального ув`язнення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , 02.06.2022, які провели у підвальному приміщенні (погребу) за адресою: АДРЕСА_3 близько години (з 10.00 год. до 11.00 год), їх було звільнено та доставлено невстановленими військовослужбовцями зс рф на територію Херсонської області з метою подальшого утримання та проведення допитів.
Окрім того,05.09.2022близько 14 год, ОСОБА_6 , будучи озброєним вогнепальною зброєю, діючи умисно, разом з іншими з невстановленими військовослужбовцями зс рф, з метою встановлення серед місцевих мешканців колишніх учасників АТО (ООС) та фактів їх взаємодії з ЗС України, перебував в с. Тамарине, Баштанського району, Миколаївської області, а саме в районі вул. Садової.
У цей час на вищевказаній вулиці у своїх особистих справах проходила місцева жителька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка була одягнута у цивільний одяг, не перебувала в статусі військовослужбовця ЗС України та інших військових формувань, участі в активних бойових діях не приймала, а отже перебувала під захистом «Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни» та інших законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, про що ОСОБА_6 було достеменно відомо.
Побачивши ОСОБА_9 , невстановлений в ході досудового розслідування військовослужбовець зс рф зупинив потерпілу та почав запитувати з приводу правдивості факту проходження військової служби в ЗС ОСОБА_10 , який являється сином ОСОБА_9 . Не отримавши відповіді, яка б влаштовувала військовослужбовців зс рф, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з іншими невстановленими військовослужбовцями зс рф, перебуваючи на АДРЕСА_4 , почали погрожувати ОСОБА_9 вивезенням до лісопосадки та розстрілом (погроза вбивством), завдавши потерпілій психологічних страждань, тим самимздійснюючи її катування, чим порушили вимоги підпункту а.2 пункту «а» та «e» ч. 2 ст. 75 ДП 1.
Після чого, ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою з іншими невстановленими військовослужбовцями зс рф, маючи умисел на подальше нелегальне ув`язнення потерпілої, наказали ОСОБА_9 , всупереч її волі, зайти на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 та пройти до приміщення гаражу, яке попередньо відчинили, тим самим нелегально ув`язнили останню, чим порушили вимоги ст. 147 Четвертої Женевської Конвенції.
На далі, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб разом з невстановленими військовослужбовцями зс рф, з метою отримання інформації щодо проходження служби в ЗС України ОСОБА_11 та іншими родичами потерпілої, почали здійснювати постріли з вогнепальної зброї біля ніг нелегально ув`язненої потерпілої, завдавши останній психологічних страждань та наносити їй численні удари по тулубу кулаками рук та прикладами автоматів, завдавши потерпілій фізичних страждань, тим самим здійснюючи її катування, чим порушили вимоги підпункту а.2 пункту «а» ч. 2 ст. 75 ДП 1.
У подальшому, один з невстановлених в ході досудового розслідування військовослужбовців зс рф, у присутності ОСОБА_6 , який діяв за попередньою змовою з іншими невстановленими військовослужбовцями зс рф та в цей момент утримував потерпілу за руку, з метою зізнання потерпілої щодо приналежності її сина ОСОБА_11 до ЗС України, почав чинити психологічний тиск на ОСОБА_9 , який полягав у здійсненні погроз зґвалтуванням всіма військовослужбовцями зс рф, які перебували на території вказаного домоволодіння.
Тим часом, ОСОБА_6 та невстановлені військовослужбовці зс рф, які перебували в приміщенні гаражу, та діяли злагоджено з метою здійснення психологічного тиску щодо ОСОБА_9 , підтримали погрози зґвалтуванням та почали сміятися, тим самим підтверджуючи висловлений спільний умисел щодо зґвалтування потерпілої, чим завдали потерпілій психологічних страждань, здійснюючи нелюдяне поводження відносно останньої, чим порушили вимоги пункту «b» ч. 2 ст. 75 ДП 1, ч. 1 ст. 76 ДП І.
При цьому, ОСОБА_9 , почувши погрози зґвалтування військовослужбовцями зс рф, беручи до уваги їх агресивну поведінку стосовно неї, в тому числі у діях ОСОБА_6 , знаходячись під психологічним тиском вище вказаних осіб та побоюючись за власне життя і здоров`я, реально сприйняла погрози зґвалтуванням.
У подальшому, не отримавши необхідної інформації ОСОБА_6 разом з невстановленими військовослужбовцями зс рф, вивели потерпілу з приміщення гаражу та почали наносити численні удари прикладом від автомату по тулубу ОСОБА_9 , при цьому також здійснюючи постріли з автомату біля ніг потерпілої, тим самим продовжували завдавати потерпілій фізичних та психологічних страждань, здійснюючи її катування, чим порушили приписи підпункту а.2 пункту «а» ч. 2 ст. 75 ДП 1.
Таким чином, після нелегального ув`язнення ОСОБА_9 , 05.09.2022, яка провела у приміщенні гаражу та на подвір`ї домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 близько години (з 14:00 год. до 15:00 год.), її було звільнено та доставлено невстановленими військовослужбовцями зс рф до місця постійного мешкання потерпілої.
В подальшому, ОСОБА_6 разом з невстановленими військовослужбовцями зс рф, завели потерпілу ОСОБА_9 за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_4 , де продовжили допитувати з приводу проходження військової служби в ЗС України її сина ОСОБА_11 , а також членів її сім`ї.
У зв`язку з цим, потерпіла ОСОБА_9 , у подальшому, побоюючись за своє життя та здоров`я, а також за здоров`я своїх близьких, разом зі своєю родиною була змушена виїхати з с. Тамарине для проживання до іншого населеного пункту.
Окрім того, 04.10.2022 близько 11 год, ОСОБА_6 , будучи озброєним вогнепальною зброєю, діючи умисно, разом з іншими невстановленими військовослужбовцями зс рф, з завчасно визначеною метою нелегально ув`язнити ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , прибув до місця проживання останнього, за адресою: АДРЕСА_3 .
Оскільки, останній був відсутній за місцем свого мешкання, ОСОБА_6 поїхав по території населеного пункту з метою пошуку ОСОБА_12 . Через деякий час ОСОБА_12 , дізнавшись що його розшукують військовослужбовці зс рф, з метою уникнення фізичного впливу з їх боку, самостійно підійшов до автомобіля марки «ВАЗ 2101», який знаходився по вул. Шевченка та в якому перебував ОСОБА_6 і один невстановлений в ході досудового розслідування військовослужбовець зс рф.
ОСОБА_12 на той час перебував у цивільному одязі, військовослужбовцем ЗС України та інших військових формувань не був, участі в активних бойових діях не приймав, а отже перебував під захистом «Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни» та інших законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Окрім того ОСОБА_12 був неповнолітньою особою, про що ОСОБА_6 було достеменно відомо. Потім, ОСОБА_6 , повідомив останньому про необхідність негайно сісти в автомобіль з метою проїхати у невідомому для потерпілого напрямку (як у подальшому стало відомо до будинку АДРЕСА_3 , де на той момент проживав ОСОБА_6 з невстановленими військовослужбовцями зс рф) - тим самим нелегально ув`язнивши останнього, порушили вимогист. 147 Четвертої Женевської Конвенції.
Перебуваючи за вищевказаною адресою, близько 11 год 15 хв, ОСОБА_6 , діючи умисно, продовжуючи нелегальне ув`язнення потерпілого, ОСОБА_13 покинути салон автомобіля та зайти до вищевказаного домоволодіння за АДРЕСА_5 (як у подальшому стало відомо з метою прибирання приміщення домоволодіння потерпілим),
Перебуваючи на території домоволодіння вказаного будинку, в якому на той момент перебували невстановлені військовослужбовці зс рф, ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою з останніми, розуміючи, що перед ними перебуває незаконно утримувана ними неповнолітня особа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, підійшов до ОСОБА_12 та почав безпідставно наносити поодинокі удари долонею руки по голові та кулаком руки по тулубу ОСОБА_12 , завдаючи потерпілому фізичних страждань, здійснюючи нелюдяне поводження відносно останнього, чим порушули вимоги пункту «b» ч. 2 ст. 75 ДП 1.
Після закінчення прибирання в будинку, ОСОБА_6 відпустив ОСОБА_12 , однак діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленими військовослужбовцями зс рф, пригрозив останньому вбивством у разі надходження інформації щодо його участі в будь яких конфліктних інцидентах, тим самим завдавши потерпілому психологічних страждань, здійснюючи нелюдяне поводження відносно останнього, чим порушили вимоги пункту «b» ч. 2 ст. 75 ДП 1.
Таким чином, після нелегального ув`язнення ОСОБА_12 , 04.10.2022, який провів у салоні автомобіля та приміщенні домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 близько 2 годин (з 11:00 год. до 13:00 год.), його було звільнено.
Згідно інформації оперативного підрозділу та інших матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 перебував на посаді командира відділення 2 розвідувального взводу 1 розвідувальної роти 205-ї окремої мотострілецької козачої бригади зс рф, у званні молодшого сержанта.
Дотепер ОСОБА_6 не з`явився за викликами та жодним чином не повідомив про причини неявки, у зв`язку з чим у органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що підозрюваний навмисно переховується від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності.
02.08.2024 слідчим винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_6 у розшук, проведення якого доручено працівникам ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області.
Поряд із цим наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Захисник вирішення питання поклав на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором та/або оголошений у міжнародний розшук. У випадку, якщо слідчий суддя прийме рішення про тримання під вартою особи, оголошеної в міжнародний розшук, після затримання такої особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного має розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Отже, у разі оголошення особи у міжнародний розшук, КПК України встановлює процедуру, за якою спочатку може бути розглянуте за відсутності підозрюваного клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. А наступним етапом - після затримання підозрюваного (не пізніш як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження) - слідчий суддя розглядає за його участю клопотання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід. Використані формулювання свідчать про те, що в умовах переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та оголошення у зв`язку з цим його у міжнародний розшук, КПК України розрізняє процедури обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою від процедури застосування такого обраного запобіжного заходу.
На відміну від процедури застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при вирішенні питання про його обрання не досліджується можливість застосування менш суворого запобіжного заходу, оскільки тримання під вартою - це єдиний запобіжний захід, передбачений в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України. Питання про більш м`який запобіжний захід відносно підозрюваного стає предметом дослідження при застосуванні запобіжного заходу після його затримання і доставлення до слідчого судді. За такої нормативної регламентації при вирішенні питання про обрання щодо особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчому судді належить дослідити такі обставини: чи повідомлено особі про підозру у встановленому законом порядку; чи наявна обґрунтована підозра; чи наявні ризики кримінального провадження; чи оголошена особа в міжнародний розшук (або перебуває на тимчасово окупованій території України).
Таким чином, слідчий суддя досліджує ці обставини в світлі конкретних обставин цієї справи.
Так з матеріалів кримінального провадження вбачається, що 19.07.2024 ОСОБА_6 у порядку ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, а саме у жорстокому поводженні з цивільним населенням та іншому порушенні законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчинені за попередньою змовою групою осіб.
Згідно інформації оперативного підрозділу та інших матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 перебував на посаді командира відділення 2 розвідувального взводу 1 розвідувальної роти 205-ї окремої мотострілецької козачої бригади зс рф, у званні молодшого сержанта.
Дотепер ОСОБА_6 не з`явився за викликами та жодним чином не повідомив про причини неявки, у зв`язку з чим у органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що підозрюваний навмисно переховується від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності.
02.08.2024 слідчим винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_6 у розшук, проведення якого доручено працівникам ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області.
Щодо обґрунтованості підозри, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.
Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.
У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Так, ОСОБА_6 повідомлено про підозру в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжких та за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років.
Така під озра є обґрунтованою та підтверджується: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 ; протоколом жодаткового допиту ОСОБА_9 ; довідкою з відділу кримінального аналізу; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з ОСОБА_9 ; протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_15 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 ; протоколом огляду місця події; протоколом огляду місця події; повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_6 ; повідомленням в/ч НОМЕР_3 ; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_12 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з потерпілим ОСОБА_12 ; протоколом слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_20 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_21 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_22 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_22 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_23 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_23 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з потерпілим ОСОБА_8 ; протоколом проведення слідчого експерименту з ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_24 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_24 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з потерпілим ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_25 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_25 ; протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_9 ; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_12 ; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 ; повідомленням в/ч НОМЕР_3 ; повідомленням про підозру ОСОБА_6 ; матеріалами кримінального провадження у сукупності.
З урахуванням тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному, характеру вчиненого кримінального правопорушення, пов`язаного із жорстоким поводженням з цивільним населенням та іншим порушенням законів та звичаїв війни; зважаючи на те, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території України або на території держави-агресора, де продовжує займатись злочинною діяльністю; фактично вже вживає заходів, направлених на ухилення від явки до слідчого, прокурора та суду, у зв`язку з чим оголошений у розшук; зважаючи на те, що останньому відомі свідки його протиправних дій та інші фігуранти злочинної діяльності, окрім того останній в ході вчинення злочину набув зв`язків із представниками окупаційної влади, представниками зс рф та спецслужб рф, за такого слід погодитись із доводами прокурора про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, які в умовах оголошеного воєнного стану в Україні є більш ніж вагомим.
Таким чином запобігти вказаним ризикам шляхом обрання іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не вбачається за можливе.
Керуючись ст. 183, 196 КПК України, -

Щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Після затримання і не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця кримінального провадження, розглянути за його участю питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід у встановленому законом порядку.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1