Номер провадження:1-кс/521/3622/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , ознайомившись зі заявою адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , в порядку ст. 206 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , в порядку ст. 206 КПК України.

На обґрунтування клопотання зокрема зазначено, що 23 листопада ОСОБА_3 , який рухався недалеко від дому по АДРЕСА_1 з метою купівлі харчових продуктів, було зупинено працівниками Національної поліції України.

Представники правоохоронного органу вимагали, щоб ОСОБА_3 надав їм свої військово-облікові документи. Однак, на момент зупинення у ОСОБА_3 була відсутня можливість надати відповідні документи, оскільки ОСОБА_3 був неподалік від дому, на території дачного кооперативу та не очікував такого розвитку подій. При собі ОСОБА_3 мав лише паспорт, який і надав працівникам НПТУ. Після надання паспорту працівники Національної поліції України у примусовому порядку посадили ОСОБА_3 , до поліцейського автомобіля.

За таких обставин представники НПУ, з їх слів, відвезли ОСОБА_3 до контрольно-пропускного пункту, де утримували проти волі до 11:00.

Під час руху ОСОБА_3 зміг повідомити свою дружину про його примусове переміщення та позбавлення права вільно пересуватися на території країни.

Цивільна дружина ОСОБА_4 , у момент повідомлення ОСОБА_3 про зазначені вище фактичні обставини, рухаючись автобусом із Львова, під`їжджала до населеного пункту «Світле», Комінтернівского р-ну, Одеської області, де вона проживала із ОСОБА_3 .

Дізнавшись про неаргументовані та безпідставні дії щодо свого чоловіка, ОСОБА_4 Кузик пересіла на інший автобус, що рухався у сторону контрольно-пропускного пункту, де утримували ОСОБА_3 проти волі останнього.

Коли ОСОБА_4 Кузик приїхала о 10:30 до контрольно-пропускного пункту, вона побачила декілька мікроавтобусів та осіб у військовій формі (у подальшому, не надаючи відповідних підтверджуючих документів, представлялися у словесній формі працівниками РТЦК та СП).

По прибутті, дружина ОСОБА_3 запитувала у невстановлених осіб, які представлялися працівниками РТЦК та СП, «де знаходиться її чоловік», однак на її запитання надавалася така відповідь: «його тут нема».

Однак, через пару хвилин в одному мікроавтобусі відкрилися двері із них показався ОСОБА_3 .

Таким чином, обманним шляхом невстановлені особи, що представлялися працівниками РТЦК та СП, хотіли приховати від дружини протиправне утримання її чоловіка у мікроавтобусі.

Зрозумівши, що чоловіка примусовим шляхом обмежують у праві на свободу, а подальше його знаходження може бути невідомим, ОСОБА_4 Кузик зайшла у мікроавтобус та сіла до свого чоловіка ОСОБА_3 .

Адвокат зазначив, що ключів від будинку були лише у ОСОБА_3 , також, на території їхнього приватного сектору бігають дві собаки великих розмірів, з якими ладнав лише ОСОБА_3 . Вказані аргументи ОСОБА_4 Кузик навела невстановленим особам, що представилися співробітниками РТЦК та СП, для того, щоб бути із своїм чоловіком у мікроавтобусі.

Після триваючих намагань з боку невстановлених осіб, що представлялися працівниками РТЦК та СП, виштовхати дружину ОСОБА_3 з мікроавтобуса, група осіб у військовій формі вирішала залишити ОСОБА_5 Кузик разом із її чоловіком.

Відтак, близько 11:00 мікроавтобус із ОСОБА_3 , його дружиною, особами, що також зазнали примусового обмеження свободи без вмотивованих законних підстав, а також разом із невстановленими особами, що представилися працівниками РТЦК та СП (у кількості 5 (п?яти) осіб), спочатку вирушили до Біляївської лікарні, потім без пояснень були відвезені до міської лікарні (по вул. Олексія Вадатурського (Маршала Малиновського)).

Після двох незрозумілих зупинок мікроавтобус приїхав до обласної лікарні м. Одеси, де після зупинки невстановлені особи, які представлялися співробітниками РТЦК та СП, наказали проходити військово-лікарську комісію.

Під час надання ОСОБА_3 вказівки про обов`язковість проходження медкомісії, одним із невстановлених осіб, що представлялися співробітниками РТЦК та СП, було сказано в сторону ОСОБА_3 наступне висловлювання: «якщо не пройдеш ВЛК та не підпишеш деякі документи, сядеш у в?язницю».

Через певний проміжок часу ОСОБА_3 невстановлені особи, що представлялися працівниками РТЦК та СП, забрали та відвезли до розподільчого пункту за адресою: АДРЕСА_2 , а дружину було залишено біля обласної лікарні, у невідомій їй місцевості.

ОСОБА_4 , будучи занепокоєною подальшою долею свого чоловіка 23.11.2024 року зателефонувала на «102» та викликала патрульну групу реагування НПУ для того, щоб повідомити про незаконне позбавлення свого чоловіка свободи пересування. У результаті було написано та подано заяву, якою повідомляється про незаконне утримання ОСОБА_3 на території розподільчого пункту за адресою: АДРЕСА_2 без законних на те підстав.

У період з 14:00 23.11.2024 по 25.11.2024 (час подання цієї скарги) ОСОБА_3 продовжують незаконно та безпідставно утримувати за вказаною вище адресою. За час перебування у вказаному місці до ОСОБА_3 постійно застосовується фізичне та психологічне насильство.

Станом на 25.11.2024 року ОСОБА_3 військову лікарську комісію не проходив, ніякі документи не підписував, не є військовим на даному етапі, оскільки ніякої присяги, як військовослужбовець не приймав.

Адвокат зазначити, що за час перебування на території розподільчого пункту за адресою: АДРЕСА_2 , до ОСОБА_3 неодноразово підходили співробітники розподільчого пункту та змушували пройти ВЛК зі словами « ОСОБА_6 відмову від проходження ВЛК - потім відпустимо», а також із словами «якщо обійдеш лікарів та підпишеш документи - будеш військовим водієм в Одесі».

Також, важливим фактом, який потребує врахування є те, що 23.11.2024 та 24.11.2024 не дозволялося дружині відвідувати свого чоловіка ОСОБА_3 , лише 25.11.2024 вивели на 5 (п`ять) хвилин побачитись із дружиною на вулиці.

У зв`язку з чим, просить слідчого суддю про наступне:

1. Негайно відкрити провадження у справі щодо незаконного затримання ОСОБА_3 .

2. Зобов`язати Керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 доставити ОСОБА_3 до суду для з`ясування підстав його затримання та тримання без волі.

3. Залучити під час розгляду цієї скарги захисника, адвоката ОСОБА_2 , в режимі відеоконференції.

4. Викликати Керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 для встановлення юридичних фактів, що свідчать про протиправний характер утримання та позбавлення волі ОСОБА_3 .

5. Встановити та надати належним чином завірені копії Документів, які стали підставою для затримання та угримання протягом трьох днів (на момент подання цієї скарги з 23.11.2024 по 25.11.2024) ОСОБА_3 , та інших документів, які свідчать про наявність підстав утримання ОСОБА_3 на території розподільчого пункту, який розташований по АДРЕСА_2 з 14:00 23.11.2024.

6. Встановити факт того, що невстановлені особи без підтвердження своїх повноважень позбавили волі ОСОБА_7 .

7. Дослідити в судовому засіданні обставини, що призвели до обмеження прав ОСОБА_3 на свободу і недоторканість гарантованих ст.29 Конституції України та на повагу до своєї гідності та інших прав гарантованих ст. 28 Конституції України, а також, встановити коло осіб, які причетні до цього.

8. За результатом розгляду цієї Скарги постановити Ухвалу про негайне звільнення ОСОБА_3 .

Ознайомившись зі змістом клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Слідчий суддя, згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та осіб у кримінальному провадженні.

Кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України)

Положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України визначено, зокрема, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Так, серед іншого, згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, і полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установи тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням вимогам режиму цих установ.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про попереднє ув`язнення" (зі змінами та доповненнями) підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом, рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, а також постанова прокурора, прийнята у випадках та порядку, передбачених статтею 615 КПК України.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про попереднє ув`язнення" (зі змінами та доповненнями) - установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК України та Закону України "Про попереднє ув`язнення" (зі змінами та доповненнями) вбачається, що слідчий суддя може зобов`язати орган державної влади чи службову особу додержатися прав такої особи, якщо вона тримається під вартою в слідчому ізоляторі Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, чи ізоляторі тимчасового тримання.

Із змісту поданого клопотання слідує, що ОСОБА_8 не є особою, яка тримається під вартою, в тому числі й у зв`язку з застосованим відносно нього запобіжним заходом, не є затриманим у порядку ст. 208 КПК України та не є особою, затриманою не уповноваженою службовою особою, у порядку ст. 207 КПК України, не утримається правоохоронними органами у зв`язку із розслідуваним ними кримінальним правопорушенням у межах жодного порушеного кримінального провадження.

Таким чином, у слідчого судді відсутні повноваження, визначені КПК України для з`ясування підстав позбавлення волі особи у інших випадках, не пов`язаних із досудовим розслідуванням конкретного кримінального провадження та розгляду у порядку ст. 206 КПК України скарги, поданої не в рамках кримінального провадження.

Стаття 206 КПК України не містить порядку ухвалення рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження, яке подано в порядку ст. 206 КПК України.

Проте ч. 4 ст. 304 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України, встановлено, що у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Окремо, слідчий суддя вважає необхідним роз`яснити, що у даному випадку належним способом реагування на позбавлення особи волі, про що зазначає у скарзі адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , є звернення до працівників правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Керуючись ст. 206, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за клопотанням (скаргою) адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , в порядку ст. 206 КПК України - відмовити.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її ухвалення.

Слідчий суддя ОСОБА_1