Єдиний унікальний № 946/6430/24
Провадження № 1-кп/946/530/24
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

03 вересня 2024 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у місті Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000484, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ізмаїлі Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, працюючого менеджером оптової торгівлі ТОВ «Оранж Ел Пі Джі», одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі - КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

інші учасники судового провадження: потерпіла ОСОБА_6 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1.06.04.2024 о 19:33 год. водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Ford» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Григорія Сковороди з боку вул. Свято-Нікольської в напрямку вул. Шкільної в м. Ізмаїлі Одеської області, у порушення вимог підп. «б» п. 2.3., підп. «б» п. 8.4., п. 16.11. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі - ПДР), при виїзді на перехрестя з вул. Запорізьких козаків, яка по відношенню до вул. Григорія Сковороди є головною дорогою та перед яким встановлено дорожній знак 2.1 «Дати дорогу», передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, легковажно розраховував на їх відвернення, не надав перевагу у русі мотоциклу марки «ММВЗ» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , який наближався до вказаного перехрестя по вул. Запорізьких козаків по головній дорозі з боку вул. Дунайської в м. Ізмаїлі Одеської області, у результаті чого на перехресті скоїв з ним зіткнення.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди водію мотоциклу марки «ММВЗ» реєстраційний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: синець верхньої повіки лівого ока, крововилив у м`які тканини голови зліва, лінійний перелом скроневої та тім`яної кісток зліва, крововилив під тверду мозкову оболонку зліва, крововиливи під м`яку мозкову оболонку у праву та ліву лобні долі, забій правої лобної долі головного мозку; закритої травми грудної клітки: переломи ребер зліва 3 - 6-го, забій правої легені; травм кінцівок: закритий перелом дистального метаепіфіза лівої променевої кістки в типовому місці, синець на лівому передпліччі в нижній третині по задній поверхні 10х5 см, саден - на лівому колінному суглобі по зовнішній поверхні розмірами 1,5х0,8 см, на правій гомілці в верхній третині по передній поверхні переривчастого характеру розмірами 5х1 см, на правій гомілці в нижній третині по внутрішній поверхні під трьома хірургічними швами довжиною 2,5 см, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, та від яких ОСОБА_7 30.04.2024 помер у відділенні ІТ КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради.

Крім того, у результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажиру мотоциклу марки «»ММВЗ» реєстраційний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді забійної рани правої кісті, садна лівої кісті забою першого пальцю лівої стопи, які тягнуть незначні скороминучі наслідки, тривалістю не більш як шість днів та відносяться до легких тілесних ушкоджень; закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, забійної рани лобної ділянки голови, які при звичайному перебігу спричиняють короткочасний розлад здоров`я тривалість понад шість днів, але не більше трьох тижнів (21 день) та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; закритого крайового перелому зовнішньої кісточки лівої гомілки без зміщення відламків, який не викликав небезпечні для життя явища та відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я строком понад три тижні (більш ніж 21 день).

2.Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження та що спричинили смерть потерпілого.

Стаття (частина статті) КК, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

3.Кримінальний кодекс України

«Стаття 286. Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами

1. Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, -

…

2. Ті самі діяння, якщо вони спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження, -

караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.»

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

4.Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення встановлені судом шляхом дослідження доказів, обсяг яких був визначений відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК. Враховуючи, що учасники судового провадження не піддали сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, а також того, що у суду не виникли сумніви у добровільності їх позиції, суд за їх згодою визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого, процесуальних витрат та заходів забезпечення кримінального провадження. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

5.Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення та щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, спосіб, яким він здійснив дорожньо-транспортну пригоду. Так обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що 06.04.2024 приблизно о 20:00 год. він їхав з роботи втомленим та у зв`язку з тим, що була перекрита дорога, він був змушений поїхати в об`їзд по не звичному для нього шляху та на перехресті нерівнозначних доріг він не дав дороги мотоциклу, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого сталося зіткнення цього мотоцикла з автомобілем під його керуванням. Він відразу ж вискочив з автомобіля, намагався допомогти водію мотоцикла та його пасажиру, але він бачив, що у водія мотоцикла були серйозні травми, та він вирішив не чіпати його, щоб не нашкодити, і викликав швидку допомогу та поліцію. Після цього він допомагав потерпілій матеріально, купував усе необхідне для лікування, але потерпілий ОСОБА_7 помер. Він відшкодував завдані моральну та матеріальну шкоду, сплативши потерпілій кошти у сумі 10 000 доларів США. Він дуже жалкує про наслідки, що настали, оскільки йому з цим жити буде тяжко. Але просив суд не позбавляти його волі права керування транспортними засобами, оскільки у нього на утриманні перебуває тяжко хвора дружина, яка визнана інвалідом І групи та потребує стороннього догляду. На автомобілі він двічі на тиждень відвозить її до лікарні.

6.Згідно п/п. «б» п. 2.3. ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

7.Відповідно ж до п/п. «б» п. 8.4. ПДР, дорожні знаки поділяються на групи: знаки пріоритету, встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

8.З п.16.11. ПДР вбачається, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перетину проїжджих частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

9.Таким чином, досліджені обставини провадження дозволяють суду дійти висновку про те, що ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом, діючи з необережності у формі кримінальної протиправної самовпевненості, порушив підп. «б» п. 2.3., підп. «б» п. 8.4, п. 16.11. ПДР, що спричинило завдання одному потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, а також смерть другого потерпілого, та ці суспільно небезпечні наслідки у виді спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень одному потерпілому та смерті іншого потерпілого перебувають у прямому причинно-наслідкову зв`язку з порушенням обвинуваченим ОСОБА_3 . ПДР. Отже, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчинені ним кримінального правопорушення, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

10.До обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданої шкоди. Під час судового розгляду сторона захисту подала суду укладену угоду про відшкодування обвинуваченим потерпілій ОСОБА_6 матеріальної та моральної шкоди у повному обсязі, що під час судового розгляду також підтвердила сама потерпіла ОСОБА_6 .

11.Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання ОСОБА_3 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст.92 КПК підлягають доказуванню саме прокурором. У силу положень ст. 337 КПК суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

Мотиви призначення покарання

12.При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

13.Як зазначено в ч. 2 ст. 50 КК, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

14.Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

15.Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

16.Системне тлумачення цих правових норм дозволяє дійти висновку, що питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання, при цьому, з огляду на положення ст. 75 КК, законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання як виправлення засудженого, передбачивши, що при призначенні низки покарань, у тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особу може бути звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, при цьому суд має врахувати не тільки тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, але й інші обставини справи.

17.При обранні форми реалізації кримінальної відповідальності суд у визначених законом межах наділений правом вибору не лише виду та розміру покарання, а й порядку його відбування. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК, відповідно до якої якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

18.За формальною класифікацією, передбаченою ст. 12 КК, в залежності від санкції статі обвинувачений ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин.

19.Водночас, як обставина, що має враховуватися судом при призначенні покарання, ступінь тяжкості злочину є оціночною ознакою, яка визначає межі судової дискреції.

20.Суд враховує те, що склад вчиненого ОСОБА_3 злочину відносяться до кваліфікованого, тобто до складу злочину з обтяжуючими обставинами. І хоча обвинувачений ОСОБА_3 вчинив необережний тяжкий злочин, але внаслідок нього настала смерть людини.

21.Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

22.Щодо особи винного, то ОСОБА_3 раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має міцні соціальні зв`язки, одружений, його дружина є інвалідом І групи та потребує стороннього догляду, що підтверджується відповідною довідкою, за місцем роботи характеризується позитивно.

23.Згідно абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно якій ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як низькі. Органом пробації зроблений висновок про те, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства.

24.З урахуванням вказаних обставин, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , його молодого віку, того, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, активно сприяв його розкриттю, добровільно відшкодував завдані збитки, з урахуванням глибокого переживання обвинуваченим наслідків, що настали від вчиненого ним кримінального правопорушення, низьких ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, того, що у обвинуваченого відсутні обставини, які обтяжують покарання, наявності на його утриманні дружини, яка є інвалідом І групи та потребує стороннього догляду, а також думки потерпілої ОСОБА_6 , яка просила суд не позбавляти волі обвинуваченого, суд у відповідності до вимог КК та передбачених ним санкцій вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе з призначенням йому основного покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, та зі звільненням його на підставі ст. 75 КК від відбування основного покарання з випробуванням з покладанням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК. Суд дійшов висновку, що призначення такого основного покарання зі звільненням від його відбування та додаткового покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання нових кримінальних правопорушень, таке основне покарання зі звільненням від його відбування та таке додаткове покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

25.При цьому судом враховані висновки Верховного Суду щодо дискреційних повноважень суду щодо визначення виду та міри покарання (постанови Верховного Суду від 19.02.2019 у справі №337/3654/16-к, від 28.05.2020 у справі №753/13972/17 та від 06.08.2020 у справі №759/13520/18).

26.Враховуючи суспільно-небезпечні наслідки, що настали внаслідок кримінально протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_3 у виді спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень одній особі та смерті іншої, що настали внаслідок грубого порушення ПДР через особливу неуважність, що безпосередньо впливає на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також те, що суд звільняє ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, а не призначає реальне покарання у виді позбавлення волі, на думку суду, обвинуваченому має бути призначене додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, яке сприятиме його виправленню та запобігання нових кримінальних правопорушень не тільки обвинуваченим, а й іншими особами. Крім того, використання обвинуваченим транспортного засобу для доставки хворої дружини до лікарні та необхідність в майбутньому таке використання транспортного засобу, не може бути перешкодою в призначенні цього виду покарання, оскільки, з урахуванням тяжкості і характеру вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, а також принципів співмірності та справедливості покарання, його все ж слід тимчасово відсторонити від керування транспортними засобами. Так, Конституційний Суд України в абз. 5 п/п. 4.1. п.4. Рішення від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004 зазначив, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

27.Судом встановлено, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався, ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.07.2024 був застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту, строку дії якого на теперішній час сплив. Від прокурора клопотань про застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не надходило.

28.В силу ч. 2 ст. 124 КПК з обвинуваченого ОСОБА_3 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення двох судових авто-технічніх експертиз № СЕ-19/116-24/88-60-ІТ та № СЕ-19/116-24/8878-ІТ від 20.05.2023 та від 21.05.2024 у сумі по 3 407,76 грн кожна, судової транспортно-трасологічної експертизи № СЕ-19/116-24/8859-ІТ від 05.06.2024 в сумі 15 145,60 грн, а також судової фото-технічної та авто-технічної експертизи №КСЕ-19/116-24/11993 від 21.06.2024 в сумі 3 407,76 грн, а всього підлягає стягненню 25 368,88 грн.

29.Питання про арешт майна та про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до положень ч. 4 ст. 174, ч. 9 ст. 100 КПК.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 375, ч. 15 ст. 615 КПК, суд -

ухвалив:

1. ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.

2.У відповідності до ст. 75 КК ОСОБА_3 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в два роки не вчинить систематично (три та більше) правопорушень, що потягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

3.В силу ст. 76 КК покласти на ОСОБА_3 обов`язки, що передбачені ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

4.Згідно ч. 1 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України, іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 03 вересня 2024 року.

5.Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз у загальній сумі 25 368,88 грн (двадцять п`ять тисяч триста шістдесят вісім гривень 88 коп.).

6.З набранням вироком законної сили скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.04.2024 арешт, та:

- автомобіль марки «Ford Focus» реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернути власнику ОСОБА_3 , поновивши право розпорядження;

- мотоцикл марки «ММВЗ 311212» реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким фактично користувався ОСОБА_7 , - повернути потерпілій - ОСОБА_6 , поновивши право розпорядження.

7.Накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.06.2024 арешт на відеозапис за 06.04.2024 з камер відеоспостереження, який розташований на фасаді будинку АДРЕСА_1 , залишити без змін, та залишити їх в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

8.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

9.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

10.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

11.Під час судового провадження судом застосовувалися Правила організації ефективного кримінального судочинства, які введені в дію рішенням Ради суддів України № 14 від 28.02.2020, з якими можна ознайомитись на сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за посиланням: https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, у розділі «Громадянам», вкладка «Проект «Суд, громадяни, суспільство, держава: співпраця заради змін», а також у секретаря судового засідання.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1