Справа №:755/9167/24
Провадження №: 1-кс/755/3083/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" вересня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001753 від 23.05.2024 року, про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

25 вересня 2024 року слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві звернулась до суду із клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання погоджено з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 у невстановлений час, але не пізніше 10.04.2024 року, розробив злочинний план з метою власного протиправного збагачення, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами громадян під приводом продажу товарів для військових, використовуючи факт діючого військового стану на території України, ОСОБА_4 , розуміючи потреби громадян, родичі яких перебувають в лавах Збройних сил України, військовослужбовців та небайдужих громадян, що займаються волонтерською діяльністю, знаходив у соціальній мережі «Facebook», а саме у волонтерських групах, направлених на підтримку Збройних сил України, осіб, що викладали оголошення щодо наміру придбати товари, що можуть допомогти військовослужбовцям, які здійснюють захист територіальної цілісності України, а саме тепловізори, системи РЕБ, дрони, аптечки, турнікети, засоби індивідуального захисту та інше, або збирав грошові кошти під виглядом благодійного збору на допомогу військовослужбовцям, у подальшому нехтуючи їх цільовим призначенням та розпоряджаючись коштами на власні потреби.

Знаходячи осіб, що виклали оголошення чи іншим чином повідомили про намір придбання товарів необхідних для допомоги військовослужбовцям, ОСОБА_4 у відповідному месенжері надсилав повідомлення автору, де повідомляв, що володіє зазначеним товаром та може надіслати його після здійснення певної передоплати. Так, для створення враження особи, якій можна довіряти, ОСОБА_4 запевняв співрозмовників в тому, що він являється колишнім військовослужбовцем та задля підтвердження цієї інформації надсилав фото посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_1 , виданого В/Ч НОМЕР_2 , а також повідомляв завідомо неправдиву інформацію, що він займається волонтерською діяльністю, та може посприяти у придбанні запитуваного товару. Потерпілі, в свою чергу, будучи впевненими у добропорядності та чесності ОСОБА_4 , не здогадуючись про його дійсні наміри, погоджувалися на озвучені умови та надсилали зазначену ОСОБА_4 суму грошових коштів у якості передоплати, на надані ним банківські реквізити.

У подальшому, ОСОБА_4 , маючи на меті виграти певний час, та з метою підтвердити дійсність своїх намірів, після здійсненої передоплати за товари, створював товарно-транспортну накладну через особистий кабінет у застосунку «Нова пошта», дані якої надсилав потерпілим на підтвердження дійсності його намірів, крім того, будучи байдужим та безпринципним до наслідків своїх дій, ОСОБА_4 через відділення ТОВ "Нова пошта" здійснював поштові відправлення, у яких містились предмети, що не відповідають заявленим, вартість яких є малозначною (м`які іграшки, пластикові стакани, сірники, пусті коробки та ін. ), а в подальшому, після отримання такого відправлення адресатом, переставав виходити на зв`язок з покупцем, взятих на себе зобов`язань не виконував, а отримані таким чином грошові кошти ОСОБА_4 використовував на власні потреби.

30 липня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 07.08.2024 року відносно ОСОБА_4 змінено запобіжний захід з домашнього арешту на запобіжний захід у виді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 30 вересня 2024 року включно.

Крім того, у клопотанні зазначено про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та про неможливість запобіганням указаним ризикам, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши доводи прокурора, який підтримав клопотання про продовження строку тримання під вартою та зазначив обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, доводи захисника, який заперечив проти задоволення клопотання та просив про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, підозрюваного, який підтримав думку захисника, слідчий суддя приходить до наступного.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити ці правопорушення.

Зазначене прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Також ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Як вбачається із клопотання та було встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нетяжких злочинів, не має офіційного джерела доходу, крім того до нього вже було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту та покладено відповідно обов`язки, які підозрюваний порушив, зокрема, продовжив учиняти кримінальні правопорушення, а тому суд вважає, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, ризик переховуватись від органів досудового розслідування та суду, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, і запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, в умовах воєнного стану, не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Крім цього, з моменту застосування судом відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до теперішнього часу не з`явилися будь-які нові фактичні дані, які б свідчили, що запобіжний захід, не пов`язаний з триманням його під вартою, зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, а за станом здоров`я підозрюваний не може перебувати під вартою.

Отже, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання слідчого та продовжити підозрюваному ОСОБА_4 строк тримання під вартою у межах строку досудового розслідування.

Крім того, відповідно до ст. 183 КПК України слід також визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та у разі внесення застави, покласти на нього обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-179, 193, 194 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

Клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, у межах строку досудового розслідування, а саме до 29 жовтня 2024 року.

Визначити розмір застави ОСОБА_4 , достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у виді 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не відлучатись за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування із потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Визначити строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 ухвалою суду обов`язків - 60 днів з моменту внесення підозрюваним, заставодавцем застави у розмірі, визначеному судом.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: