Справа № 1-кп/593/182/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" листопада 2024 р. Бережанський районний суд Тернопільської області

В складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

З участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

та його захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Бережани Тернопільської області угоду про визнання винуватості укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 з участю його захисника адвоката ОСОБА_5 від 18 листопада 2024 року та обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному 23.10.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000271відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Уритва Козівського району Тернопільської області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не депутата, раніше судимого 19.03.2024р. вироком Козівського районного суду Тернопільської області за ч.1 ст. 369 КК України, до покарання у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Козівського районного суду Тернопільської області №3/951/42/2024 від 01.02.2024р., яка набрала законної сили 12.02.2024р., ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Разом з тим, 19.10.2024р. точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_4 , який перебував за місцем свого проживання, АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел спрямований на умисне невиконання вказаної постанови суду, в частині позбавлення його права керувати транспортними засобами.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на невиконання постанови Козівського районного суду Тернопільської області №3/951/42/2024 від 01.02.2024р. в частині позбавлення його права керування транспортними засобами, ОСОБА_4 діючи умисно, будучи ознайомленим із вказаною постановою, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, усвідомлюючи протиправність своїх дій, продовжив керування транспортним засобом за наступних обставин.

Так, 19.10.2024р., близько 12 години 50 хвилин, ОСОБА_4 здійснював рух авто дорогою М-30 сполученням «Стрий Тернопіль Кропивницький Знам`янка Луганськ Ізварине», керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 2106 з державним номерним знаком НОМЕР_1 ТІ, та проїжджаючи мобільний пост облаштований на АДРЕСА_2 , був зупинений працівником сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області, за порушення п.8.4 (в) Правил дорожнього руху України.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

18.11.2024 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.309 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання яке повинен понести ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопоче про затвердження угоди про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просять затвердити угоду, наслідки даної угоди обвинуваченому зрозумілі.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено у судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, який згідно ст. 12 КК України є не тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 з однієї сторони і обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником адвокатом ОСОБА_5 з іншої сторони і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Керуючись: ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 18 листопада 2024 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 з участю його захисника адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000271 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 жовтня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1