УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на нерухоме майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001385 від 07.12.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України

ВСТАНОВИЛА

В провадження слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на нерухоме майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001385 від 07.12.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001385 від 07.12.2023 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень.

03.07.2024 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

03.07.2024 ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

04.07.2024 ОСОБА_6 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Як зазначає слідчий у клопотанні, у ході досудового розслідування установлено, що відповідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухому майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, за підозрюваним ОСОБА_6 зареєстроване нерухоме майно, а саме: двокімнатна квартира, що за адресою: АДРЕСА_1 , яке на підставі договору купівлі-продажу, ВАМ №689068 р.№3732, 23.07.2003, приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу, ОСОБА_7 та нежитлове складське приміщення, загальною площею 55.0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу, ВКМ № 883719, ВКМ № 883720 р. № 744, 17.09.2009, приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_8 .

Враховуючи наведене, є достатні підстави вважати, що вказане нерухоме майно підозрюваного ОСОБА_6 , яке належить останньому на праві особистої власності може бути прихованим чи відчуженим іншим особам, з метою уникнення від конфіскації майна як виду покарання.

У судове засідання слідчий не з`явився, в той же час на електронну адресу суду надійшла заява з додатками за підписом старшого слідчого спеціальної поліції відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості Слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , у якій останній просив розглядати клопотання за його відсутності, зазначив, що клопотання підтримує з підстав викладених у ньому та просить задовольнити в повному обсязі.

Володілець майна, на яке слідчий просить накласти арешт, у судове засідання не викликався, з огляду на положення ч.2 ст. 172 КПК України, також суддя враховує, що майно щодо якого вирішується питання про арешт майна не є тимчасово вилученим.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку слідчого, дослідивши додані до нього матеріали, документи, що долучено в судовому засіданні, слідча суддя приходить до наступного висновку про наявність підстав для його часткового задоволення, виходячи із наступного.

Слідчою суддею встановлено, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001385 від 07.12.2023 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень.

04.07.2024 ОСОБА_6 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

При вирішенні клопотання слідчого про арешт майна слідча суддя враховує, що санкція ч.ч. 2,3 ст. 307 КК України, за якою зокрема ОСОБА_6 повідомлено про підозру, передбачає покарання у виді конфіскації майна, а тому, з метою забезпечення виконання вироку суду в частині можливої конфіскації майна, та зважаючи на наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно може бути перетворено або відчужене, клопотання слідчого підлягає задоволенню з підстав, визначених п.3 ч.2 ст. 170 КПК України

Доказів настання невиправданих негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, у межах даного клопотання слідчого, слідчою суддею не встановлено.

Відповідно до наявних у розпорядженні слідчої судді документів, зокрема інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухому майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 07.09.2024 року у власності підозрюваного ОСОБА_6 перебуває нежитлове складське приміщення, загальною площею 55.0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , водночас відомості щодо належності іншого майна питання щодо арешту якого ініційовано слідчим станом на 07.09.2024 не підтверджено.

Враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, викладене вище обґрунтування, слідча суддя дійшла висновку про часткове задоволення клопотання та накладення арешту на майно, відомості щодо належності якого підтверджені слідчим, шляхом заборони розпорядження вказаним майном, у тому числі заборонивши відповідним службам Міністерства юстиції України провидити реєстрацію, перереєстрацію, чи будь які інші дії щодо зміни власника вказаного об`єкту нерухомості, з урахуванням приписів ст. 173 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 309, 395 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме на:

-нежитлове складське приміщення, загальною площею 55.0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , (реєстраційний номер майна:25225534), що належать на праві власності підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом заборони розпорядження вказаним майном, у тому числі заборонивши відповідним службам Міністерсва юстиції України провидити реєстрацію, перереєстрацію, чи будь які інші дії щодо зміни власника вказаного об`єкту нерухомості.

В іншій частині клопотання залишити без задоволення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідча суддя ОСОБА_1