Справа № 519/1625/24
1-кс/519/397/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2024 м. Південне

Слідчий суддя Южного міського суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні у м. Південне, клопотання слідчого СВ ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк, Волинської області, громадянина України, українця за національністю, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , територія лунапарку «Шевченко», 4 колісний вагончик для працівників, раніше судимого:

-16.05.2016 Голосіївським районним судом м. Києва за ст.185 ч.2 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі на підставі ст.75,76 КК України з іспитовим строком на 2 роки;

-16.07.2019 Рівненським міським судом Рівненської області за ст.185 ч.1, 185 ч.2 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі на підставі ст.75,76 КК України з іспитовим строком на 1 рік,

який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

Учасники кримінального провадження, які приймали участь у розгляді клопотання:

прокурор ОСОБА_6 ,

підозрюваний: ОСОБА_5 ,

захисник: ОСОБА_7 (свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю №2509 від 09.01.2013)

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст клопотання та встановлені обставини.

1.30.10.2024 до слідчого судді Южного міського суду Одеської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 4 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 .

2.Ухвалою слідчого судді Южного міського суду Одеської області від 30.10.2024 у справі 519/1624/24 надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для приводу до Южного міського суду для участі розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

3.26.11.2024 ОСОБА_5 було затримано та доставлено до Южного міського суду Одеської області для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного.

4.Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням ВП №4 ОРУП №2 ГУ НП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000213 від 13.02.2019, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

5.Досудовим розслідуванням встановлено, що 21 листопада 2018 року, біля 16.50 години, водій ОСОБА_5 , керував технічно справним автомобілем марки «Фіат-500Х», номерний знак НОМЕР_1 , яким здійснював рух з місця стоянки автомобілю, а саме з території паркувального майданчику ТРЦ Рів`єра, що в межах Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області, з подальшим виїздом на автомобільну дорогу «Одеса-Південне», в напрямку м. Південне.

6.Так, ОСОБА_5 , перебуваючи на регульованому перехресті, на зелений сигнал світлофору здійснив виїзд від ТРЦ Рів`єра на автодорогу Одеса-Південне, де повернувши наліво у напрямку м. Південне та наближаючись до наявного регульованого пішохідного переходу, який позначений дорожніми знаками, передбаченими п. п. 5.35.1 та 5.35.2 «Пішохідний перехід» «Правил дорожнього руху» України та в місці його розташування на проїзній частині нанесена горизонтальна дорожня розмітка білого кольору, передбачена п.1.14.2. «Зебра» «Правил дорожнього руху» України, грубо порушуючи Правила дорожнього руху України, будучи неуважним, проявляючи злочинну самовпевненість, не надав дорогу та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , який переходив проїжджу частину з ліва на право, по зазначеному пішохідному переходу на зелений сигнал світлофору.

7.Після скоєної дорожньо-транспортної події, ОСОБА_5 не зупинивши керований ним автомобіль в місці наїзду на пішохода, продовжив рух, закінчивши маневр повороту на ліво та зупинився на правому узбіччі, де дочекавшись прибуття карети швидкої допомоги, якою пішохода ОСОБА_9 було госпіталізовано до лікарняного закладу, з місця події зник.

8.У результаті дорожньо-транспортної події, пішохід ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження: закрита травма правого колінного суглобу у вигляді ушкодження латерального (зовнішнього) виростку стегнової кістки, часткового ушкодження передньої хрестоподібної зв`язки, мікротріщин менісків. Вказані ушкодження спричинені дією тупих твердих предметів, якими могли бути частини кузова легкового автомобілю та дорожнє покриття в умовах ДТП (зіткнення автомобілю та пішохода) та могли бути спричинені 21.11.2018. Вказані тілесні ушкодження призвели до тривалого розладу здоров`я строком понад 21 день і за цим критерієм, відповідно до п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

9.Таким чином, водій ОСОБА_5 допустив порушення вимог пунктів 2.3. б), 2.10. а), в), д), е), 16.2 «Правил дорожнього руху» України.

10.05.06.2020 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Позиція учасників судового процесу.

11.У судовому засіданні прокурор та слідча просили клопотання задовольнити, оскільки наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які продовжують існувати і в необхідності продовження застосування запобіжного заходу покладається необхідність запобігання подальшим спробам: переховуватися від суду, оскільки розуміє тяжкість злочину, незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків та законних джерел та доходів для існування, а тому інші (менш суворі) запобіжні заходи не забезпечать виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених чинним КПК України і його належної поведінки.

12.Підозрюваний проти задоволення клопотання заперечував, пояснив, що жодним чином не ухилявся від слідства, сам повідомив адресу, де перебуває та за якою його було затримано в день розгляду клопотання; зазначив, що не знав, що перебував у розшуці, а до органів слідства з`явився самостійно; також зазначив, що потребує постійного лікування, яке буде неможливо проходити у разі тримання під вартою.

13.Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, натомість захисник просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме у виді домашнього арешту. В обґрунтування захисник зазначив, що згідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України є нетяжким злочином і санкція якого не передбачає покарання у виді позбавлення волі; підозрюваний має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем роботи, раніше судимий, але злочин вчинив не у період іспитового строку; визнає провину, відшкодовував шкоду, завдану злочином; підозрюваний потребує належного постійного огляду та нагляду лікаря; жодний ризик, передбачений ст. 177 КПК України прокурором не доведений.

Мотивувальна частина, застосовані судом правові норми.

14.Суд вважає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

15.Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, а ризик переховування від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

16.Обираючи відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею було враховано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

17.Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимог Конвенції заарештована особа має право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов затримання, а, рішення суду про продовження строку тримання під вартою, не може базуватись на первісних підставах, що слугували для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання заявника під вартою; і суд має з`ясувати можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою (рішення ЄСПЛ у справі "Третьяков проти України").

18.У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

19.Суд враховує, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

20.Згідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України є нетяжким злочином і санкція якого передбачає покарання у виді обмеженням волі на строк до трьох років. Тобто, санкція статті не передбачає покарання у виді позбавлення волі.

21.Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як 1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, підозрюваний не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує.

22.Водночас, при розгляді клопотання не було встановлено наявності фактів, що підозрюваний не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує, для застосування положення п. 1 ч. 2 ст. 183 КПК України та запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

23.Як вбачається з матеріалів справи, підозрюваний раніше судимий, вину у вчиненому правопорушенні визнає, має постійне місце проживання.

24.З урахуванням викладеного суд вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 183 КПК України.

25.Крім того, у суду відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та їх належну поведінку. Однак, залишається достатньо підстав вважати, що підозрюваним у разі незастосування запобіжного заходу, зможе вплинути на свідків чи ухилитись від суду.

26.За таких обставин, суд, що з урахуванням ризику переховування від суду та перешкоджання судовому розгляду, у тому числі й впливу на свідків, доходить до висновку про наявність підстав для застосування запобіжного заходу підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою - домашній арешт.

27.Частиною 1 та 2 ст. 181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Тому, підозрюваному слід обрати запобіжний захід із тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання, утримуватися від будь-якого спілкування з свідками.

28.Виходячи з положень ст.ст.176, 178, 331 КПК України, ст.ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи матеріали кримінального провадження, особу підозрюваному, суд вважає за необхідне застосувати у відношенні підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби з 22:00 год. по 06:00 год. строком до 24 січня 2025 року.

29.Керуючись ст. ст. 181, 201, 202, 203, 372, 395 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

1.У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.

2.Клопотання захисника ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0000213 від 13.02.2019 відносно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, задовольнити.

3.Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, з обмеженням права покидати без дозволу слідчого, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, прокурора чи суду місце постійного проживання: АДРЕСА_2 , територія лунапарку «Шевченко», 4 колісний вагончик для працівників, в нічний час доби з 22:00 год. по 06:00 год.

4.Звільнити ОСОБА_5 з-під варти в порядку, передбаченому ст.202 КПК України.

5.Покласти на підозрюваногоОСОБА_5 такі обов`язки:

1.Прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом;

2.Утриматись від спілкування з свідками у кримінальному провадженні, з приводу обставин даного провадження;

3.Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) та/або інші документи, що дають право на виїзд з України, у разі наявності таких;

4.Повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання.

6.Встановити строк дії ухвали суду до 24 січня 2025 року. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

7.Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків. Порушення умов домашнього арешту має наслідком застосування більш суворішого запобіжного заходу.

8.Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби, передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного для вчинення дій, передбачених ч.4 ст.181 КПК України.

9.Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на прокурора Доброславської окружної прокуратури ОСОБА_6 .

10.Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

11.Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали суду виготовлено 29.11.2024.

Слідчий суддя Южного міського суду

Одеської області ОСОБА_1