Справа № 487/7442/24
Провадження № 1-кс/487/4632/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва із скаргою від 26.08.2024 року, яка надійшла до суду 26.08.2024 року, на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, в якій просив: встановити факт його звернення із заявою про вчинене кримінальне правопорушення та констатацію факту невнесення слідчим ТУ ДБР до ЄРДР відомостей про вчинене кримінальне правопорушення з його заяви; постановити ухвалу, якою зобов`язати слідчого і уповноважену службову особу ТУ ДБР виконати положення і вимоги кримінального процесуального законодавства України щодо внесення відомостей до ЄРДР про вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ст. 366 КК України, протягом 24 годин внести з його заяви певні відомості, передбачені п. 2, 4, 5 ст. 214 КПК України до ЄРДР; протягом наступних 24 годин надати витяг з ЄРДР, уповноважену службову особу ТУ ДБР у м. Миколаєві надати документ, що підтверджує прийняття і реєстрацію його заяви про вчинені кримінальні правопорушення; вручити пам`ятку про права потерпілого.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначив, що 16.08.2024 вдруге подав до ТУ ДБР у м. Миколаєві заяву №6/ПІМ-1-ДБР від 09.06.2024 року про вчинення патрульними поліцейськими кримінальних злочинів у сфері службової діяльності, але відповідно до ст. 214 КПК України, відомості з цієї заяви не були внесені до ЄРДР, витяг з ЄРДР не наданий, пам`ятка про права потерпілого не вручена, у зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду з цією скаргою.

У судовому засіданні представник особи, яка подала скаргу, ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, що, згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.

Положеннями частини 1 статті 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Так, порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування визначено главою 26 КПК України (параграф 1, статті 303-308 цього Кодексу).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням (частина 1 статті 1 КК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1 КК України для здійснення цього завдання КК України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.

Кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 11 КК України).

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України). Вказане узгоджується з позицією, викладеною у згаданому Узагальненні ВССУ № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року, за якою КПК України дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що (1) обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або (2) в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України від 17 червня 2020 року №4-р(ІІ)2020, згідно пункту 5 мотивувальної частини якого зазначено, що встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту.

До елементів складу злочину відносять: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону, кожен із яких неможливо визнати елементом складу злочину без певних ознак. До ознак об`єкта злочину, крім суспільних відносин, що охороняються кримінальним законом, віднесено предмет злочину. Об`єктивну сторону характеризують: дія (бездіяльність), злочинні наслідки, причинний зв`язок між дією (бездіяльністю) та наслідками, що настали, час, місце, спосіб, обстановка, знаряддя та засоби вчинення злочину. Суб`єкт злочину: осудність, вік, з якого настає кримінальна відповідальність, посадове становище, відношення до військової служби тощо. Суб`єктивну сторону: вина, мотив, мета та емоційний стан.

Відповідно до диспозицій особливої частини КК України, карним діянням є діяння що містить ознаки складу злочину. Тому, фактична відсутність в відомостях про діяння чи бездіяльність обставин, що вказують на наявність ознак складу злочину, позбавляє слідчого (прокурора) законного права вносити зазначені відомості до ЄРДР.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Перевіркою матеріалів встановлено, що 16.08.2024 до ТУ ДБР у м. Миколаєві надійшла заява ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення за вих.№6/ПІМ-1-ДБР від 09.06.2024 року. В заяві ОСОБА_3 просив внести до ЄРДР відомості про вчинення патрульними поліцейськими взводу 2 роти 2 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Миколаївській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України. На думку ОСОБА_3 , вказані поліцейські 01.02.2024 склали і видали завідомо неправдиві офіційні документи: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №559537, схему місця дорожньо-транспортної пригоди, 4 пояснення учасників ДТП, до яких внесли завідомо неправдиві відомості про обставини ДТП, зокрема про осіб, які порушили ПДД, при цьому перекрутили фактичні обставини події, послідовність дій учасників ДТП, місце розташування транспортних засобів перед ДТП, наявні докази, що завдало ОСОБА_3 істотної шкоди та спричинило тяжкі наслідки.

Відомості з вказаної заяви не були внесені до ЄРДР.

Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі №818/1526/18 (провадження №11-1263апп18) у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Досудове розслідування розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, і не можуть слугувати механізмом для безпідставного переслідування осіб у разі незгоди з їх рішеннями або суб`єктивними припущеннями про їх злочинні дії.

За таких обставин, відсутні підстави для внесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_3 за вих.№6/ПІМ-1-ДБР від 09.06.2024 року, яка всупереч вимогам ст. 214 КПК України, не містить викладу обставин, будь-яких об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення злочинних дій за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), виходячи зі складу (об`єктивної та суб`єктивної сторін) зазначених злочинів, фактично зводиться до незгоди з процесуальними діями щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 559537 від 01.02.2024 року, згідно якого 01.02.2024 року о 12:40 год. на 100 км автодороги М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, водій ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вказаній автодорозі, зі сторони м.Одеси в бік м.Миколаєва, в районі заправочної станції «Сокар», не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху та безпечної дистанції, допустив зіткнення з зупинившимся попереду в попутному напрямку транспортним засобом «Hyundai Getz», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який продовжив рух та допустив зіткнення з рухавшимся в зустрічному напрямку транспортним засобом «DAF TE 47», номерний знак НОМЕР_3 , з напівпричепом «Kogel», номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_8 . За наслідками розгляду вказаних матеріалів постановою Центрального районного суду міста Миколаєва від 22.03.2024 року у справі № 490/981/24, залишеною без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 23.04.2024 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладенона нього адміністративне стягнення. Таким чином обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення були досліджені судом першої інстанції, та перепровірені у суді апеляційної інстанції.

Отже, посадові особи ТУ ДБР у м. Миколаєві, отримавши заяву ОСОБА_3 , дотримались вимог чинного законодавства України: зареєстрували заяву, перевірили її та встановили факт відсутності обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, зазначеного заявником.

Аналогічні скарги ОСОБА_3 щодо тих самим обставин вже були предметом неодноразового судового розгляду судами першої та апеляційної інстанції.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 214, 303-307, 370, 372, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошено 15.11.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1