Справа № 277/1384/24
УХВАЛА

іменем України

"21" жовтня 2024 р. смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України без фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів, подання начальника Звягельського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_3 про звільнення від покарання щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , гр. України, українця, не одруженого, студента 2 курсу Державного університету «Житомирська політехніка», засудженого 12.04.2024 Ємільчинським районним судом Житомирської області за ч. 4 ст. 185, ст. 69 КК України до одного року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік

ВСТАНОВИВ:

До Ємільчинського районного суду Житомирської області надійшло подання Звягельського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_3 про звільнення від покарання.

В обґрунтування подання начальник Звягельського РС № 2 філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області посилається на те, що з 09.08.2024 року викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є адміністративним правопорушенням, передбаченим ст. 51 КУпАП. ОСОБА_4 вироком Ємільчинського районного суду Житомирської області від 12.04.2024 засуджений за ч.4 ст.185 КК та призначено йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнено з випробуванням строком на 1 (один) рік. Сума завданої матеріальної шкоди за даним вироком становить 869,91 грн. Таким чином, з метою вирішення питання правильності виконання вироку, із посиланням на Закон України №3886-IX від 18.07.2024 та ч.2 ст.74 КК України, вважає, що засуджений ОСОБА_4 підлягає звільненню від покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ним діяння, яке завдало матеріальної шкоди на суму меншу, ніж 2684 грн (2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених на 2023 рік).

В судове засідання засуджений ОСОБА_4 не з`явився, подав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, подання підтримує та просить його задоволити.

До суду від начальника Звягельського РС №2 філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_3 надійшла письмова заява про розгляд справи без участі представника уповноваженого органу з питань пробації. Подання підтримує в повному обсязі.

Прокурор не заперечила проти задоволення подання про звільнення засудженого від покарання, про що надала суду заяву.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Ємільчинського районного суду Житомирської області від 12.04.2024 ОСОБА_4 засуджений за ч.4 ст.185 КК та призначено йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнено з випробуванням строком на 1 (один) рік.

За вироком суду, вказана крадіжка була скоєна у 2023 році, вартість викраденого майна становить 869,91 грн.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 КУпАП.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1п.169.1ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із п.п. 169.1.1. п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 2684 грн.

Таким чином, відповідно до статті 51 КУпАП (в редакції закону станом на 09 серпня 2024 року), крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення, тобто станом на 2023 рік, не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 2684 грн., а згідно вироку суду вартість викраденого склала 869,91 грн., тобто меншою від необхідної суми для притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Частиною першою ст. 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу, що визначено положеннями ст. 74 КК України.

Пункт 13 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачає, що під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст.74 КК України.

Суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Частина 2 ст. 74 КК встановлює кримінально-правовий наслідок зворотної дії закону, що скасовує кримінальну протиправність діяння. Якщо злочин декриміналізовано після набуття законної сили вироком суду, яким особа засуджена за такий злочин із призначенням їй покарання, вона має бути негайно звільнена від призначеного судом покарання. Це, зокрема, означає, що, якщо особа відбуває призначене їй покарання - вона звільняється від його невідбутої частини.

За таких обставин, враховуючи часткову декриміналізацію, введену Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX, на підставі ч. 1 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, суд вважає подання начальника органу пробації про приведення даного вироку суду у відповідність до закону таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Звягельського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_3 задовольнити.

ОСОБА_4 , засудженого 12.04.2024 за вироком Ємільчинського районного суду Житомирської області за ч. 4 ст. 185, ст. 69 КК України до одного року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, звільнити від призначеного покарання за цим вироком у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1