Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.10.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/633/24 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.09.2024.

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУ НП в Закарпатській області про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави та продовжено цей строк до 05.11.2024, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 255 КК України, в кримінальному провадженні № 0000884, відомості про яке 06.12.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 06.12.2023, у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на створення злочинної організації, керівництво такою організацією, участь у злочинній організації, а також організація заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), в умовах воєнного стану, шляхом незаконних операцій, з використанням електронно-обчислювальної техніки, у складі злочинної організації.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 зрозумів, що самому виконати всі дії, направлені на його реалізацію, йому не вдасться через необхідність вчинення значної кількості різноманітних дій, встановив зв`язки з особами, які вчиняють злочини шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, в результаті чого дізнався про способи та методи заволодіння чужим майном, а також залучив до участі у злочинній організації ряд осіб, зокрема: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, які мали виконувати визначені ролі, спрямовані в цілому на реалізацію вказаного злочинного плану, відомого усім учасникам злочинної організації та розподілив ролі між ними.

З метою забезпечення стабільного функціонування злочинної діяльності злочинної організації, між всіма її учасниками були визначені конкретні функції, зокрема ОСОБА_10 , добровільно вступивши до складу злочинної організації, створеної ОСОБА_8 ,

-2-

як її співорганізатор та керівник злочинної організації виконував наступні функції: виступав співорганізатором злочинної організації та здійснював загальне керівництво даною злочинною організацією; здійснював підбір приміщення де працювали так звані оператори «колл-центру»; підшукав та залучив до складу злочинної організації учасників; контролював роботу на офісах так званих операторів «колл-центру»; відповідав за матеріально технічне забезпечення офісу так званих операторів «колл-центру», забезпечував комп`ютерною технікою та всім іншим, що необхідне для його функціонування; проводив співбесіди з особами які працювати так званими операторами «колл-центру», інструктував так званих операторів «колл-центру» з приводу шахрайської діяльності якою займалась злочинна організація, приймав їх на роботу а також на власний розсуд звільняв їх; приймав активну участь на всіх стадіях вчинюваних злочинною організацією злочинів.

У період з грудня 2023 року по червень 2024 року, під керівництвом ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , шляхом обману, незаконно заволоділи майном потерпілих, з використанням електронно-обчислювальної техніки за наступних обставин.

17.04.2024 в денний час доби, знаходячись на території України у приміщенні «колл-центру» за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_22 , будучи учасником злочинної організації, реалізуючи спільний протиправний умисел злочинної організації, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи мету незаконного збагачення виконував роль так званого «оператора» «колл-центру», за допомогою програми Zoiper 5 (програма для здійснення дзвінків у мережі Інтернет) зателефонував на мобільний номер телефону, що належить потерпілій громадянці Угорщини ДОРОТТЯ ОСОБА_27 ( ОСОБА_28 ), використовуючи пристрої та прилади, які забезпечують SIP, IP-телефонією та VoIP, продовжуючи реалізовувати спільний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману, представившись працівником банку, запевнив потерпілу про те, що з її банківського рахунку невідомі особи незаконно намагаються здійснити перерахунок грошових коштів, чим створив у потерпілої враження законності своїх дій та таким чином увійшов до неї в довіру.

В той же час, потерпіла ДОРОТТЯ ОСОБА_27 ( ОСОБА_28 ), будучи введеною в оману, не здогадуючись про протиправні наміри учасників злочинної організації, вважаючи та будучи впевненою, що здійснює санкціоновану взаємодію з працівником банку, за вказівками ОСОБА_22 , який виконував роль так званого «оператора» «колл-центру» та створював у потерпілої уяву про процес здійснення банківських операцій, після чого переконав останню встановити програму «AnyDesk» (програма для віддаленого доступу) та підтвердити віддалений доступ до пристрою потерпілої так званому «представнику банку» з метою оперативного припинення незаконних транзакцій.

При цьому, ОСОБА_22 , за допомогою програмного забезпечення «AnyDesk» отримав доступ до технічного пристрою потерпілого, передав інформацію ОСОБА_23 , яка усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи також мету особистого збагачення, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу злочинної організації, направленого на заволодіння коштами потерпілої ДОРОТТЯ ОСОБА_27 ( ОСОБА_28 ), з використанням електронно-обчислювальної техніки, пристроїв та приладів, які забезпечують роботу з всесвітньою інформаційною системою загального доступу Інтернет, шляхом проведення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, здійснила переказ грошових коштів в сумі 9850000 форинтів, із рахунку потерпілої на рахунок № НОМЕР_1 підставної особи.

-3-

Заволодіння вказаними грошовими коштами потерпілої відбувалось під контролем так званого «адміністратора» «колл-центру» ОСОБА_12 , який реалізуючи спільний протиправний умисел злочинної організації, отримав попередньо від ОСОБА_9 рахунок відкритий в Угорській Республіці на підставну особу та який він повідомив ОСОБА_23 , а вона в свою чергу з використанням електронно-обчислювальної техніки перерахувала на вказаний рахунок грошові кошти потерпілої ДОРОТТЯ ОСОБА_27 ( ОСОБА_28 ).

У подальшому, грошові кошти в сумі 9850000 форинтів, перераховані ОСОБА_23 , були переведені невстановленою особою у готівковий вигляд на території Угорщини. Після чого, на території Угорщини невстановлена особа будучи учасником злочинної організації, реалізуючи спільний протиправний умисел злочинної організації, переведені від шахрайських дій грошові кошти отримала та ввезла їх на територію України для передачі співорганізатору злочинної організації ОСОБА_9 , які були розподілені керівником злочинної організації ОСОБА_8 між її учасниками.

Діями учасників злочинної організації потерпілій громадянці ОСОБА_29 ( ОСОБА_28 ), спричинено майнової шкоди на загальну суму 9850 000 форинтів (що згідно курсу НБУ становить 922733,91 грн).

В аналогічний спосіб злочинна організація незаконно заволоділи грошовими коштами ще шістнадцяти потерпілих, зокрема: громадянин Угорщини ОСОБА_30 ( ОСОБА_31 ) в сумі 10947020 форинтів (1021491,69 грн), ОСОБА_32 (Hoflinger Belane) - 2970000 форинтів (277137,55 грн), ОСОБА_33 (Pappne Hruscsak Erzsebet) - 4980000 форинтів (464244,76 грн), Адам Тот Меніхерт (Toth Menihert Adamne) - 4980 000 форинтів (464244,76 грн), ОСОБА_34 (Koo Istvan) - 3970000 форинтів (369580,80 грн), ОСОБА_35 (Pankotai Miklos) - 1000000 форинтів (93093,40 грн), Золтан Польц (Polcz Zoltanne) - 28462000 форинтів (2649624,37 грн), ОСОБА_36 (Konradne Fodor Zsuzsanna) - 3645000 форинтів (335796,14 грн), Сабо Іштван Йожеф (Szabo Istvan Jozsef) - 14900000 форинтів (1372664,63 грн), ОСОБА_37 (Baranyine Erdei Marta) - 3900000 форинтів (359765,32 грн), ОСОБА_38 (Szabo Jozsef) - 11479000 форинтів (1055200,63 грн), ОСОБА_39 (Bihalne Juhasz Nora) - 1850000 форинтів (169894,665 грн), ОСОБА_40 (Molnar Marianna) - 6000000 форинтів (551267,916 грн), ОСОБА_41 (Kiss Anna) - 2987621 форинтів (274496,60 грн), ОСОБА_42 (Votisky Peter) - 23500000 форинтів (2159132,67 грн), ОСОБА_43 (Csaszine Deak Dorottya) - 7980400 форинтів (722123,18 грн).

03.06.2024 ОСОБА_10 затримано у порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190, ч. 1, 2 ст. 255 КК України.

04.06.2024 слідчим суддею відносно підозрюваного ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 60 діб, а саме до 30.07.2024.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.07.2024 строк дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_10 продовжено до 11.09.2024.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.07.2024 досудове розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 03.12.2024.

Клопотання мотивовано тим, що завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою неможливо внаслідок особливої складності провадження та необхідності проведення низки слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на збір доказів з метою повного, всебічного і неупередженого з`ясування всіх обставин вчинених особливо тяжких злочинів,

-4-

з урахуванням зібраних доказів визначитись з остаточною правовою кваліфікацією дій підозрюваних і у випадку наявності законних підстав вирішити питання щодо повідомлення останнім про зміну раніше повідомленої підозри виклавши повідомлення про підозру в кінцевій редакції; - вчинити процесуальні дії, пов`язані із закінченням досудового розслідування, передбачені ст. 290 КПК України; - скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування. Необхідність продовження ОСОБА_10 запобіжного заходу також обумовлюється і тим, що під час досудового розслідування встановлені та підтверджені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, експерта, потерпілих, спеціаліста у кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити речі і документи, що мають істотне значення для встановлення всіх обставин вчинених кримінальних правопорушень; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. З урахуванням наведеного слідчий просив продовжити підозрюваному ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, на строк 60 днів.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя вказала на те, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190, ч. 1, 2 ст. 255 КК України, які відносяться до категорії особливо тяжких. Також слідчим суддею враховано і те, що у даному кримінальному провадженні проведено значний обсяг процесуальних та слідчих дій, проте, закінчити досудове розслідування не є можливим, що обумовлено винятковою складністю справи, кількістю потерпілих, які знаходяться за межами території України та є громадянами Угорщини. Приймаючи до уваги також і те, що у даному кримінальному провадженні органу досудового розслідування потрібно виконати ще ряд слідчих та процесуальних дій, а заявлені прокурором ризики, передбачені п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати та не втратили своєї актуальності, у зв`язку з чим застосування більш м`яких запобіжних заходів фактично буде недостатніми для запобігання даним ризикам, а тому слідчий суддя прийшла до висновку, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 необхідно продовжити в межах строку досудового розслідування, а саме до 05.11.2024 без визначення відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України розміру застави.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у клопотанні про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрати щодо ОСОБА_10 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний період доби для можливості утримувати родину.

Судове провадження розглядається за відсутності підозрюваного ОСОБА_10 , при цьому враховується, що підозрюваний належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від нього не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін і про розгляд апеляційної скарги без його участі не заперечував його захисник-адвокат ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника-адвоката ОСОБА_6 , який підтримав подану в інтересах підозрюваного апеляційну скаргу, промову прокурора на заперечення доводів апеляційної скарги сторони захисту, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

-5-

За приписами ст. 29 Конституції України та ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід врахувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідно до ст. 183 КПК України є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання про продовження строку застосування щодо підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, дотримано.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУ НП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування внесені 06.12.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000884, за ознаками кримінальних правопорушень, ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України.

03.06.2024 ОСОБА_10 затримано у порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190, ч. 1, 2 ст. 255 КК України.

04.06.2024 слідчим суддею відносно підозрюваного ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 60 діб, а саме до 30.07.2024.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.07.2024 строк дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_10 продовжено до 11.09.2024.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.07.2024 досудове розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 03.12.2024.

За приписами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

-6-

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, запобіжний захід у виді тримання під вартою обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Згідно ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України, слідчим суддею визнана і така підтверджується наявними в провадженні доказами. З таким висновком слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

Крім того, слідчий суддя також дослідила доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, до закінчення дії попереднього судового рішення, а саме ухвали слідчого судді від 15.07.2024, якою підозрюваному ОСОБА_10 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави та, з урахуванням необхідності виконання ряду процесуальних дій, а також з урахуванням існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано дійшла висновку про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_10 під вартою, оскільки ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час не змінилися, та не зменшилися.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУ НП в Закарпатській області про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_10 до 05.11.2024, оскільки таке продовження, на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів суспільства, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою та не суперечить вимогам ст. 199 КПК України.

Колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_10 , оскільки прокурор в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути

-7-

виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Також апеляційний суд враховує, що у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Ухвала слідчого судді в частині продовження строків тримання під вартою відповідає вказаним вимогам.

З урахуванням конкретних обставин, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції», порушень норм міжнародного права та кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Колегія суддів уважає такі висновки слідчого судді правильними, оскільки тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень та ймовірне покарання, яке очікує підозрюваного в разі доведення його винуватості, давали підстави слідчому судді для продовження щодо підозрюваного раніше обраного запобіжного заходу.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя перевірила та надала оцінку тим обставинам, з якими закон пов`язує порядок обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Викладені в апеляційній скарзі доводи на захист підозрюваного, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки слідчого судді про те, що ОСОБА_10 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України. До того ж обставини, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, були відомі слідчому судді під час розгляду клопотання і такі враховані при прийнятті рішення про продовження підозрюваному строку дії запобіжного заходу та не спростовують по суті законне та обґрунтоване рішення слідчого судді.

-8-

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від суду, впливати на свідків чи інших учасників кримінального правопорушення, вчиняти інші кримінальні правопорушення, або порушувати процесуальні обов`язки, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає рішення слідчого судді про продовження підозрюваному ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_6 у цій частині безпідставними і такі відхиляє.

Разом з тим, апеляційний суд констатує, що слідчий суддя в ухвалі від 09.09.2024 не навела мотиви щодо неможливості визначення ОСОБА_10 розміру застави.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього ж Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 КК України.

Зміст вказаної норми не є імперативним, а тому, приймаючи до уваги вимоги ст. 178, ч. 1 ст. 183 КПК України, зокрема, наявність у підозрюваного ОСОБА_10 постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, малолітньої дитини на утриманні, позитивної характеристики, відсутність судимостей та, розглянувши можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2022 у справі «Харченко проти України), колегія суддів уважає за можливе визначити підозрюваному ОСОБА_10 розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб виключити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно вимог ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Щодо визначення розміру застави, апеляційний суд констатує, що даний випадок є виключним і застава в розмірах встановлених ч. 5 ст. 182 КПК України не здатна забезпечити виконання особою покладених на неї обов`язків.

-9-

Приймаючи до уваги характер і обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_10 , його роль, як одного з організаторів, враховуючи особу підозрюваного, зокрема: його вік, майновий стан, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується по місцю проживання, має постійне місце проживання, малолітню дитину на утриманні та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також з огляду на відсутність прямої заборони не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні, колегія суддів уважає, що застава - 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_10 у разі внесення такої застави, що буде достатнім стримуючи фактором, який зможе запобігти таким ризикам.

Також суд апеляційної інстанції враховує позицією сторони захисту про наявність можливості внесення застави за підозрюваного ОСОБА_10 .

На переконання колегії суддів, такий розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

При таких обставинах, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України колегія суддів уважає, що апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_6 підлягає задоволенню частково, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням апеляційним судом нової.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення та стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 412, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційнускаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.09.2024, щодо ОСОБА_7 скасувати.

Клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУ НП в Закарпатській області задовольнити частково.

Продовжити відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 255 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою ОСОБА_7 , встановити до 05.11.2024 включно.

-10-

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_10 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 500 (п`ятсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1514000 (один мільйон п`ятсот чотирнадцять тисяч) грн.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_10 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_10 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожного вимогою та визначеною ними періодичністю; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає (м. Мукачево Закарпатської області), без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця проживання та роботи; утримуватись від спілкування зі свідками та іншими учасниками у кримінальному провадженні щодо обставин вказаного кримінального провадження; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді