Справа № 296/8567/24
УХВАЛА

Іменем України

23 вересня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність СУ ГУНП в Житомирській області, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які слідство зобов`язане вчинити у визначений цим строк та зобов`язання вчинити певні дії в межах кримінального провадження №0000085 від 18.03.2013 за ч.1 ст.356, ч.4 ст.358, ч.1.4 ст.190, ч.1 ст.129, ч. 3 ст.365, ч.2 ст.367 ч.2 ст.191 КК України,-

встановив:

16.09.2024 до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність СУ ГУНП в Житомирській області, яка на думку скаржника полягає у невжитті всіх необхідних заходів щодо найшвидшого завершення розслідування, пред`явлення підозри винним особам та передачі обвинувального акту до суду в межах кримінального провадження №0000085 від 18.03.2013 за ч.1 ст.356, ч.4 ст.358, ч.1.4 ст.190, ч.1 ст.129, ч. 3 ст.365, ч.2 ст.367 ч.2 ст.191 КК України.

В обгрунтування скарги вказує, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000085 від 18.03.2013 за ч.1 ст.356, ч.4 ст.358, ч.1.4 ст.190, ч.1 ст.129, ч. 3 ст.365, ч.2 ст.367 ч.2 ст.191 КК України, за фактом шахрайських дій учасників ТОВ "Агроком", яке налічує близько 60 томів, щодо незаконного заволодіння майном ОСОБА_2 .

Кримінальне провадження триває 11 років, проте підозри не пред`явлені, обвинувальні акти до суду не направлені, скаржник просить слідчого суддю зобов`язати службових осіб СУ ГУНП в Житомирській області, вжити всіх необхідних заходів щодо найшвидшого завершення розслідування, пред`явлення підозри винним особам та передачі обвинувального акту до суду.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Так, можливість особи звернутися до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів є її невід`ємним правом. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК України).

Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Так за приписами п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

- бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Зазначені у ч.1 ст.303 КПК України положення щодо можливості оскарження конкретних дій, бездіяльності слідчого, прокурора не дають жодних підстав для різного (неоднозначного) їх тлумачення.

Наведений у даній статті перелік рішень, дій або бездіяльності, що може бути предметом оскарження, відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 26 березня 2019 року у справі за №807/1456/17, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Скаржник вказує, що має право оскарження на підставі п.1 ч.1 ст.303 КПК України.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

З 01 січня 2024 року набрав чинності Закон України №3509-IX від 08 грудня 2023 року "Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо посилення самостійності Спеціалізованої антикорупційної прокуратури",Даним Законом визначено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Положення частини першої статті 219 КПК в редакції Закону України "Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо посилення самостійності Спеціалізованої антикорупційної прокуратури" застосовуються до всіх кримінальних проваджень, досудове розслідування або судовий розгляд яких не завершено до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо посилення самостійності Спеціалізованої антикорупційної прокуратури".

Таким чином, з 01 січня 2024 року, у кримінальних провадженнях, в яких жодній особі не повідомлено про підозру ("фактові" кримінальні провадження), строки досудового розслідування не обчислюються.

Скаржник вказує, що підозри у кримінальному провадженні №0000085 від 18.03.2013 нікому не пред`явлено.

За приписами ж п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій (окрім невнесення відомостей в ЕРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу) , які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Отже, наразі, як станом на день подачі скарги так і на момент її розгляду, чинний КПК України не містить вимог, які б зобов`язували слідство у якийсь певний строк пред`явити підозру, чи направити до суду обвинувальний акт.

Щодо вимог про зобов`язання СУ ГУНП в Житомирській області вжити всіх заходів щодо завершення розслідування, пред`явлення підозри винним та передачі обвинувального акту до суду .

Як зазначає Верховний суд, право обрати ту чи іншу форму закінчення досудового розслідування належить до виключних повноважень прокурора в кримінальному провадженні (ВС ККС № 757/17760/22-К від 18.07.2023 р.)

А тому у слідчого судді відсутні повноваження зобов`язувати орган досудового розслідування визначати форму завершення досудового розслідування кримінального провадження №0000085 від 18.03.2013.

Фактично, скаржник вважає, що органи досудового розслідування не дотрималися розумних строків під час досудового розслідування кримінального провадження №0000085 від 18.03.2013

Проте, зверненню до сдідчого судді з такою скаргою має передувати звернення до прокурора, а вже потім до слідчого судді ( п.9-1 ч.1 ст.303 КПК України)

Отже, враховуючи викладене, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги ОСОБА_2 на бездіяльність СУ ГУНП в Житомирській області та зобов`язання їх вчиняти певні дії .

Роз`яснити скаржнику, що він має право звернутися до прокурора зі скаргою на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування кримінального провадження №0000085 від 18.03.2013, а в разі незадоволення скарги прокурором до слідчого судді в порядку п.9-1 ч.1 ст.303 КПК України)Керуючись п.4 ч.2 ст.307 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність СУ ГУНП в Житомирській області - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1