Справа № 493/180/24
Провадження № 1-в/493/43/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської областіу складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

законного представника ОСОБА_4

засудженої ОСОБА_5 ,

розглянувши подання начальника Подільського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_6 про приведення судового рішення у відповідність до закону,

ВСТАНОВИВ:

До Балтського районного суду Одеської області надійшло вищевказане подання, в якому ставиться питання про приведення вироку Балтського районного суду Одеської області від 11.03.2024 року, яким засуджена ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 15, ст. 185 ч. 4 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнена від відбування покарання згідно ст. 75 КК України на 1 рік, у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, п. 13 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні просила в задоволенні подання відмовити, оскільки подання подано з порушенням вимог КПК України.

Представник органу пробації в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд подання у її відсутності, подання підтримала в повному обсязі.

Законний представник в судовому засіданні просила залишити умовний термін.

Засуджена поклалась на розсуд суду.

Вивчивши матеріали подання, суд дійшов наступних висновків.

Згідно із п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. ч. 2 і 3 ст. 74 КК України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. п. 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до ч. 3 ст. 57, ч. 1 ст. 58, ч. 1 ст. 62 КК України), 11, 13, 13-2 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» № 3886-IX від 18 липня 2024 року, відповідно до якого у новій редакції викладено ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна».

Відповідно до ч. 1 ст. 51 КУпАП настає адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Ч. 2 ст. 51 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за дію, передбачену ч. 1 цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Ч. 1 ст. 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Ст. ст. 537, 539 КПК України визначений вичерпний перелік питань, які має право вирішувати суд під час виконання вироків, але норми даних статей не містять норми про приведення вироку у відповідність до вимог закону, про що зазначено у поданні.

Таким чином, нормами діючого КПК України не передбачено процесуальної дії, як «приведення судового рішення у відповідність до закону», тобто подання має містити чітке формулювання щодо процесуального рішення, яке має прийняти суд.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Виходячи із вищевикладеного та враховуючи те, що подання подано з порушенням вимог КПК України, а суд розглядає справи з дотриманням принципу диспозитивності лише щодо тих питань, які віднесені на його розгляд, тому у задоволенні подання слід відмовити.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 26, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання начальника Подільського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_6 про приведення судового рішення у відповідність до закону відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи діб.

СУДДЯ