В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2024 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурорів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

захисників: ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Херсона в порядку спеціального судового провадження кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 06.07.2023 під №0000698 за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Рокитне Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

- у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч. 2 ст. 28 - ч. 5 ст. 111-1 КК України, -

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Херсона, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч. 2 ст. 28 - ч. 5 ст. 111-1 КК України, -

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3

- у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч. 2 ст. 28 - ч. 5 ст. 111-1 КК України, -

в с т а н о в и в:

I. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

З метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України у першій половині вересня 2022 року (конкретне місце та час органом досудового розслідування не встановлено) керівництвом окупаційної ВЦА Херсонської області створено дільничну комісію референдуму №305 м. Херсон (далі по тексту - ДКР №305), місцем розміщення якої визначено приміщення загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №50 м. Херсон за адресою: вул. Кримська, 125, м. Херсон, сформовано склад даної ДКР та призначено її головою ОСОБА_8 , заступником голови - ОСОБА_9 , секретарем - ОСОБА_10

20.09.2022 голова окупаційної ВЦА Херсонської області підписав наказ №88-у «Про призначення референдуму Херсонської області про вихід Херсонської області зі складу України і про входження Херсонської області до складу російської федерації на правах суб`єкта російської федерації», яким затвердив відповідне положення, регламентуючи порядок проведення незаконного референдуму.

У період вересня 2022 року ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , за попередньою змовою між собою, перебуваючи на окупованій території м. Херсона, на виконання вищезазначеного злочинного наказу, з метою участі в організації та проведенні даного незаконного референдуму, умисно, в порушення ст. ст. 62, 72, 73, 132-134 Конституції України, ст. ст. 2, 3, 5, 15-20, 27 Закону України «Про всеукраїнський референдум», ст. 19 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», добровільно взяли на себе повноваження:

- т.зв. «голови ДКР №305», які полягали в наступному: організація ДКР, підготовка та проведення незаконного референдуму на території, закріпленій за ДКР, вирішення питань з матеріально-технічного забезпечення підготовки та проведення незаконного референдуму, внесення пропозицій з питань, віднесених до повноважень дільничної комісії референдуму, безперешкодне відвідування всіх приміщень виборчої комісії, ознайомлення з усіма її документами, організація подворового (поквартирного) обходу жителів м. Херсона, віднесених окупаційною владою за територіальним поділом до ДКР №305, надання членам ДКР бюлетенів для голосування у зазначеному незаконному референдумі, залучення до роботи в якості членів ДКР №305 інших осіб;

- «заступника голови ДКР №305», які полягали в наступному: допомога голові ДКР в організації її роботи, а за відсутності голови ДКР - виконання його функцій; допомога голові ДКР у підготовці та проведенні незаконного референдуму на території, закріпленій за ДКР; допомога голові ДКР у вирішенні питань з матеріально-технічного забезпечення підготовки та проведення незаконного референдуму; внесення пропозицій з питань, віднесених до повноважень виборчої комісії; безперешкодне відвідування всіх приміщень виборчої комісії, ознайомлення з усіма її документами; організація подворового (поквартирного) обходу жителів м. Херсона, віднесених окупаційною владою за територіальним поділом до ДКР №305; надання членам виборчої комісії бюлетенів для голосування у зазначеному незаконному референдумі; залучення до роботи в якості членів ДКР №305 інших осіб;

- «секретаря ДКР №305», які полягали у наступному: ведення протоколів засідань ДКР та їх підпис; за дорученням голови ДКР готування проектів рішень комісії; отриманння та узагальнення даних про роботу ДКР; за дорученням голови ДКР передача в ТКР інформації про роботу комісії; внесення пропозицій з питань, віднесених до повноважень виборчої комісії; безперешкодне відвідування усіх приміщень виборчої комісії, ознайомлення з усіма її документами тощо

відповідно.

При цьому ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у період з 23.09.2022 по 27.09.2022 як голова, заступник голови та секретар відповідно незаконного органу з проведення референдуму про вихід Херсонської області зі складу України та її входження до складу рф на правах суб`єкта рф за участю озброєних військових рф, спільно з іншими членами ДКР №305 (особи, які на теперішній час досудовим розслідуванням не встановлені) взяли активну участь в організації незаконного голосування мешканців м. Херсон, закріплених за даною ДКР, а також створення уяви у невизначеного кола осіб у легітимності проведення процедури референдуму.

У подальшому ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, спрямованого на організацію та проведення незаконного референдуму на окупованій території Херсонської області, 27.09.2022 (точний час та місце органом досудового розслідування не встановлено) прийняли участь у засіданні ДКР №305 з приводу підрахунку голосів та складання відповідних протоколів. Після завершення підрахунку та оформлення протоколів засідання ДКР №305 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , маючи на меті урахування результатів незаконного голосування на території м. Херсона при формуванні загальних результатів незаконного референдуму по всій тимчасово окупованій території Херсонської області, підписали протоколи підрахунку голосів та організували їх доставку у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб разом із заповненими бюлетенями для голосування за місцем знаходження відповідної ТКР в м. Херсон (конкретне місце органом досудового розслідування не встановлено).

29.09.2022 так звана «виборча комісія Херсонської області» рішенням №05/01 за результатами підрахунку голосів визнала незаконний референдум таким, що відбувся. Відповідно до його результатів задекларовано, що 497 051 громадян (87,05% від загальної кількості виборців, які прийняли участь у голосуванні) виявили бажання за відокремлення Херсонської області від України та її входження у склад рф.

За викладених вище обставин громадяни України ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підозрюються в тому, що в період з 23.09.2022 по 27.09.2022 за попередньою змовою між собою та невстановленими досудовим розслідуванням особами, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи свою протиправну діяльність та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, шляхом взяття на себе повноважень відповідно голови, заступника голови та секретаря незаконно створеної окупаційною владою Херсонської області ДКР №305, добровільно прийняли участь в організації та проведенні на тимчасово окупованій території м. Херсон незаконного референдуму з питань про вихід Херсонської області зі складу України та про входження у склад рф на правах суб`єкта рф.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 28 - ч. 5 ст. 111-1 КК України як участь в організації та проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 28 - ч. 5 ст. 111-1 КК України як участь в організації та проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Дії обвинуваченої ОСОБА_10 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 28 - ч. 5 ст. 111-1 КК України як участь в організації та проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

ІI. Застосовані судом правові процедури.

Спеціальне судове провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia)

З урахуванням того, що судовий розгляд здійснювався за відсутності всіх обвинувачених, дотримання процедур, встановлених процесуальним законом для такого розгляду, суд вважає за необхідне мотивувати окремо.

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 - ч. 5 ст. 111-1 КК України, надійшов до Херсонського міського суду Херсонської області для розгляду по суті в порядку визначення підсудності на підставі ухвали Верховного Суду від 21.11.2023.

Ухвалою суду від 30.11.2023 було призначено підготовче судове засідання.

Судом від призначення обвинувального акту до підготовчого судового засідання та до ухвалення рішення про проведення спеціального судового розгляду за відсутності обвинувачених, було проведено судові засідання: 26.12.2023, 23.01.2024, 13.02.2024, 11.03.2024, 01.04.2024, 23.04.2024, 05.06.2024, 17.06.2024, 25.06.2024, 11.09.2024, 26.09.2024, 26.09.2024 та 27.11.2024.

Про всі зазначені вище судові засідання обвинувачені повідомлялися про судовий розгляд кримінального провадження стосовно них та мали можливість прибути до суду та скористатись своїм правом на вільний вибір захисника, користуватись своїми правами та подати до суду будь-які клопотання чи заяви. Зазначеною можливістю, наданою судом, обвинувачені не скористались.

Процедура заочного судового розгляду не є деталізованою процесуальним законом, не має тривалої історії застосування у судовій практиці, а тому суд виходив із загальних засад кримінального провадження.

До загальних засад кримінального провадження, зокрема, відноситься: законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження доказів.

При цьому зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у ст. 7 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених законом та нормами міжнародного права.

Так, змістом абз. 1 ч. 3 ст. 323 КПК України передбачено, що судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у ч. 2 ст. 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

З положень ч. 2 ст. 297-1 КПК України вбачається, що серед переліку злочинів, щодо яких може здійснюватися спеціальне досудове розслідування, наявне посилання на ст. 111-1 КК України, за якою пред`явлено обвинувачення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 135 КПК України особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком; здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

У відповідності до положень ч. 8 ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної ВР України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

На виконання зазначених положень процесуального закону, повідомлення про виклик обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до призначених судових засідань здійснювались шляхом публікації у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме у газеті «Урядовий кур`єр» та на сайті Офісу Генерального прокурора. Також, відповідні повідомлення про виклик до суду були завчасно опубліковані на офіційному веб-сайті Херсонського міського суду Херсонської області щодо всіх судових засідань, які призначались у кримінальному провадженні.

Водночас, не зважаючи на наявні у матеріалах провадження докази відсутності ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на території України, в органу досудового слідства, прокурора та суду відсутні будь-які відомості щодо адреси можливого проживання або перебування останніх за кордоном для направлення судового повідомлення про виклик в порядку ч. 7 ст. 135 КПК України.

З огляду на наявні матеріали провадження, суд не вбачає будь-яких інших можливостей, які могли б бути використані для повідомлення обвинувачених, водночас є мотивовані підстави стверджувати, що обвинувачені були обізнані щодо судового провадження ще на стадії проведення судом підготовчих дій.

ІІІ. Щодо забезпечення права на захист

Відповідно до ч. 2 ст. 47 КПК України захисник зобов`язаний прибувати для участі у виконанні процесуальних дій за участю обвинуваченого. У разі неможливості прибути в призначений строк захисник зобов`язаний завчасно повідомити про таку неможливість та її причини суд, а у разі, якщо він призначений органом (установою), уповноваженим законом на надання безоплатної правової допомоги, - також і цей орган (установу).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.49 КПК України суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо відповідно до вимог ст. 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника. У цьому провадженні участь захисника є обов`язковою з огляду на положення ч. 1 ст. 52 КПК України, оскільки висунуто обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Разом з цим, стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 здійснювалось спеціальне досудове розслідування, тому відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 52 КПК України участь захисника у цьому кримінальному провадженні є обов`язковою, але з моменту прийняття відповідного процесуального рішення.

Під час підготовчого судового засідання та проведення подальшого спеціального судового провадження даного кримінального провадження, судом у повному обсязі було забезпечено участь захисників для захисту інтересів всіх обвинувачених.

З урахуванням зазначеного, ухвалою суду від 23.04.2024 клопотання прокурора про здійснення спеціального судового розгляду було задоволено, оскільки наявними у матеріалах справи доказами належним чином доведено, що обвинувачення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у кримінальному провадженні №0000698 від 06.07.2023 висунуте щодо злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 - ч. 5 ст. 111-1 КК України, тобто того, який входить до переліку злочинів, зазначених у ч. 2 ст. 297-1 КПК України. Ухвалою суду від 05.06.2024 був призначений судовий розгляд з вирішенням питань, передбачених ч. 3 ст. 31, 314-316 КПК України.

Разом з цим, за період часу з 30.11.2023 (ухвали про призначення підготовчого судового засідання) та до виходу суду до нарадчої кімнати 27.11.2024, інформація, яка стосувалася всіх призначених судових засідань, своєчасно публікувалася та була доступною через офіційний веб-сайт суду та публікацій у ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження.

За час судового розгляду обвинувачені могли визначитися з провадженням проти них, та усвідомлюючи, що у них виник юридичний обов`язок постати перед судом, однак не змінили свою процесуальну поведінку та продовжили подальше ухилення від виконання своїх процесуальних обов`язків.

Підсумовуючи, суд констатує, що всі передбачені КПК України умови для проведення судового за спеціальною процедурою «in absentia», судом виконані та дотримані у повному обсязі.

IV. Позиція сторін кримінального провадження

Прокурор в ході судових дебатів висловив позицію, щодо повної доведеності вини обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм злочину. Просив визнати обвинувачених винними та призначити відповідне покарання в межах санкції ч. 5 ст. 111-1 КК України, застосувавши додаткове покарання у виді позбавлення права займатись діяльністю, пов`язаною з виборчим процесом, без конфіскації майна щодо обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та з конфіскацією всього майна, належного ОСОБА_8 .

Сторона захисту просила суд ухвалити вирок на підставі досліджених судом доказах. При цьому зауважили, що доказами у справі є загальнодоступні Інтернет ресурси, які підтверджують фактично загальновідомі факти, пов`язані з призначенням та проведенням референдуму в Херсонській області, а допитані свідки це працівники школи, показання яких значного доказового значення за своїм змістом не мають. Фактично свідки висловили свою суб`єктивну думку щодо подій, які мали місце в приміщенні школи АДРЕСА_4 наприкінці вересня 2022 року, що очевидно не є достатнім для твердження про те, що обсяг обвинувачення знайшов своє підтвердження під час судового розгляду. Хоча свідок ОСОБА_12 і впізнавав обвинувачених, проте не зміг чітко визначити обсяг їх повноважень та посади, які вони займали. Крім того самі свідки в тій чи іншій мірі приймали участь у підготовці до референдуму.

V. Докази, досліджені судом на підтвердження вини та обставин вчиненого кримінального правопорушення

Відповідно до ст. ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.07.2023 (справа №761/24900/23), по даному кримінальному провадженню здійснювалося спеціальне досудове розслідування.

Так вина ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні поставлених їм у провину кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 - ч. 5 ст. 111-1 КК України, за вказаних вище обставин, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються в між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй належності, достовірності та допустимості, а саме:

- протоколом огляду від 22.12.2022 з додатками у вигляді скріншотів відповідних списків, а також диском з аналогічною інформацією в електронному вигляді , за змістом якого оглянуто публікацію на Інтернет сторінці «Центр національного супротиву», зокрема на останньому розміщено публікацію з назвою «ЦНС отримав списки членів «ДВК» з підготовки псевдореферендуму» наступного змісту: « ІНФОРМАЦІЯ_4 супротиву отримав у розпорядження списки так званих членів виборчих комісій №№301-307 для проведення незаконного референдуму на території Херсонської області…» Так з долучених додатків вбачається, що в списках «УИК №302 школа №32 (15 человек) адрес: АДРЕСА_5 » наявні відомості про ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , із зазначенням посади - заступник голови. В списках «УИК №305 школа №52 (13 человек) адрес: АДРЕСА_6 » наявні відомості про ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , із зазначенням посади - заступник голови, про ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із зазначенням посади - голова, а також ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із зазначенням посади - секретар.

- протоколом огляду інформації, що знаходиться у відкритій мережі Інтернет, від 05.04.2023 з відповідними додатками в паперовому варіанті, а також з додатком у вигляді диску з електронною копією відповідних документів. Зокрема оглянуто офіційний веб сайт т.зв. «Официальный сайт Администрации Херсонской области». На даному сайті наявний «Указ главы военно-гражданской администрации Херсонской области» от 20.09.2022 №88-у «О назначенни референдума Херсонской области о выходе Херсонской области из состава Украины и вхождении Херсонской области в состав российской федерации на правах субъекта российской федерации». Крім того наявна інформація про «Положение о референдуме Херсонской области о выходе Херсонской области из состава Украины и вхождении Херсонской области в состав российской федерации на правах субъекта российской федерации».

- протоколом огляду інформації, що знаходиться у відкритій мережі Інтернет від 06.04.2024 з відповідними додатками в паперовому варіанті, а також з додатком у вигляді диску з електронною копією відповідних документів. Зокрема оглянуто офіційний веб сайт т.зв. «Официальный сайт Администрации Херсонской области». В ході огляду вказаної сторінки встановлено, що на ній міститься текст наступного документа: « ІНФОРМАЦІЯ_6 ». Зокрема наявний документ з наступною інформацією та змістом: «Решение избирательной комиссии Херсонской области от 27.09.2022 №05/01 О результатах референдума Херсонской области о выходе Херсонской области из состава Украины и о вхождении Херсонской области в состав российской федерации на правах субъекта российской федерации». Так опублікований документ містить інформацію про те, що в референдумі про вихід Херсонської області зі складу України і про входження Херсонської області в склад рф прийняло участь 571 001 учасників. На поставлене питання щодо утворення самостійного державного утворення Херсонська область і входження її до складу рф на правах суб`єкта федерації відповідь «так» надало 497 051 учасника, що становить більше 50% від загального числа учасників.

- протоколом огляду інформації, що знаходиться у відкритій мережі Інтернет від 06.04.2024 з відповідними додатками в паперовому варіанті, а також з додатком у вигляді диску з електронною копією відповідних документів. Зокрема оглянуто Телеграм-канал під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_7 ». В ході огляду вказаної сторінки встановлено, що серед іншого на ній міститься публікація від 23.09.2022 з каналу «министерство труда и социальной политики Херсонской области» про те, що 23.09.2022 історичний день, коли херсонщина, запоріжжя та ін. увійшли до складу рф.

Показаннями свідка ОСОБА_12 , який суду зазначив про те, що до окупації м. Херсона в 2022 році працював заступником директора по господарській роботі в загальноосвітній школі АДРЕСА_4 . Залишився виконувати свої функції і після окупації. На базі школи №50 було створено дві виборчі дільниці, де проводилась підготовка до проведення референдуму. В цьому процесі приймали участь ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яких він до цих подій не знав, проте був свідком того як вони давали вказівки іншим членам виборчої комісії, вирішували хто куди слідуватиме в день референдуму для подворового голосування. На його переконання вони контролювали весь процес, пов`язаний з референдумом і який мав місце на базі виборчої дільниці в школі №50. Дітей в школі на момент проведення референдуму не було, проте була присутня охорона, яка складалась з військових, які перевіряли всіх хто приходив до школи з металошукачами. Так за два дні до проведення референдуму до школи привезли кабінки для голосування та урни для бюлетенів. Процесом установки кабін керували обвинувачені. Крім того були завезені мобільні урни для голосування. Хто саме і яку посаду з них займав не знав і не цікавився, проте впевнено впізнав їх по наданим йому фотографіям з їх зображенням.

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.12.2022, за змістом якого свідок ОСОБА_12 впізнав фото із зображенням ОСОБА_9 як члена комісії так званого референдуму на виборчій дільниці №305, яка знаходилась в приміщенні школи АДРЕСА_7 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.12.2022, за змістом якого свідок ОСОБА_12 впізнав фото із зображенням ОСОБА_10 як члена комісії так званого референдуму на виборчій дільниці №305, яка знаходилась в приміщенні школи АДРЕСА_7 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.12.2022, за змістом якого свідок ОСОБА_12 впізнав фото із зображенням ОСОБА_8 як члена комісії так званого референдуму на виборчій дільниці №305, яка знаходилась в приміщенні школи АДРЕСА_7 ;

- з протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 06.04.2023 з Державної міграційної служби України отримано інформацію про те, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Рокитне Київської області, місце проживання АДРЕСА_1 . ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області.

Свідок ОСОБА_14 дав показання про те, що на час окупації м. Херсона в 2022 році працював охоронцем в школі АДРЕСА_4 . Про те, що в школі готуються до проведення референдуму він не знав, проте одного дня прийшов на чергування після 17:00 години і йому відчинили військові, а потім вийшов і ОСОБА_12 , який дозволив його запустити всередину. В холі школи не знаходився, а пішов в підвальне приміщення, де були військові. Коли прийшов на наступне чергування через пару днів, то в холі школи вже все було підготовлено для референдуму, зокрема встановлені кабіни для голосування.

Свідок ОСОБА_15 дала суду показання, що під час окупації м. Херсона залишилась працювати в школі №50 прибиральницею. Наприкінці вересня 2022 року, прийшовши на робоче місце зрозуміла, що відбувається підготовка до референдуму, активну участь в чому приймали обвинувачені, яких раніше в школі вона не бачила, проте у подальшому впізнавала по фотографіях. Вона отримала вказівку шукати столи для облаштування виборчої дільниці. В день референдуму вона на роботу не виходила, а вже по його закінченні прибирала в школі і було зрозуміло, що референдум закінчився.

VІ. Оцінка доказів. Мотиви суду щодо висунутого обвинувачення.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява №39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 у справі «Ірланд проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161, ОСОБА_25, заява №25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Аналізуючи вище перелічені докази в їх сукупності, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, а також в сукупності з показаннями свідків, суд приходить до висновку, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Під час судового розгляду не встановлено жодних фактів, які б свідчили, що обвинувачені діяли під фізичним чи психічним примусом з боку осіб, які представляли іноземну державу - рф.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та безпосередньо дослідивши кожний наданий доказ як окремо, так і їх сукупність у взаємозв`язку, суд вважає, що всі письмові докази по справі, які надані суду (стороною обвинувачення), є вагомими для того, щоб визнати обвинувачених винними у пред`явленому їм обвинуваченні, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні «Коробов проти України» від 21.10.2011.

Судом також встановлено, що дане кримінальне провадження за відсутності обвинувачених (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Судом використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинувачених, зокрема, право на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя. Також судом у повному обсязі було забезпечено змагальність процесу.

За частиною 5 ст. 111-1 КК, серед іншого, передбачена відповідальність за участь в організації та проведенні незаконних виборів та/або референдумів на тимчасово окупованій території. У складі цього правопорушення важливим для кваліфікації є місце його вчинення - тимчасово окупована територія України.

У кримінальному праві добровільним вважається діяння, яке вчинено при можливості вибрати декілька варіантів поведінки, з урахуванням сукупності обставин, які можуть виключати кримінальну протиправність за приписами статей 39, 40 КК, однак яких суди у цьому кримінальному провадженні не встановили.

Оцінюючи позицію сторони захисту суд звертає увагу на ту обставину, що саме загальнодоступні ресурси містять відомості про призначення та проведення на тимчасово окупованій території Херсонської області відповідного референдуму, а тому можна стверджувати, що зазначена обставина є загальновідомою.

Крім того, на переконання суду наявна інформація щодо посад обвинувачених в ДВК №305 в сукупності з показаннями свідків, які в першу чергу свідчать про роль останніх в організації та проведенні референдуму на ввіреній їм дільниці АДРЕСА_3 , і є тими беззаперечними доказами, які доводять наявність умислу, а відповідно і умисних дій, пов`язаних з організацією та участю в незаконно призначеному на території окупованої Херсонської області референдуму, метою якого було зміна територіальних меж України.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в інкримінованому їм злочині, кваліфікація їх дій, доведена поза розумним сумнівом у повному обсязі, оскільки доведена належним та достатнім обсягом доказів, ставити під сумнів які підстав не вбачається.

VI. Призначення покарання.

При призначенні покарання ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. При визначені виду та міри покарання обвинуваченим суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних, які раніше до кримінальної відповідальності не притягувалися, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебувають, а також характер, мотиви, обставини вчиненого злочину, відсутність обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання.

Призначаючи обвинуваченим покарання, суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно з правовими орієнтирами, визначеними у ст. ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів, іншими особами у тому числі. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України завдань закону про кримінальну відповідальність - правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам. Призначене покарання має відповідати характеру протиправного діяння, його небезпечності, даним, що всебічно характеризують особу винного, адже така співмірність є критерієм справедливості кримінальної відповідальності.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи підвищену суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченими злочину проти основ національної безпеки України, який посягає на захист в першу чергу життєво важливих інтересів суспільства та держави, на її суверенітет, територіальну цілісність, недоторканість та обороноздатність, а також на суспільні відносини, які забезпечують саме існування України як суверенної, незалежної, демократичної і правової держави, суд вважає, що обвинуваченим необхідно призначити покарання в межах санкцій ч. 5 ст. 111-1 КК України, обмежень для призначення якого з огляду на вимоги ст. 63 КК України згідно матеріалів кримінального провадження не вбачається, що відповідатиме завданням та цілям кримінального покарання, та сприятиме виправленню обвинувачених та буде достатнім для попередження вчинення ними нових злочинів.

VIІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Витрати на залучення експерта в кримінальному провадженні відсутні, як і відсутності відомості щодо визнання тих чи інших документів або предметів речовими доказами, а тому відповідні питання судом в порядку ч. 2 ст. 124 та ст. 100 КПК України не вирішувались.

Керуючись ст. ст. 297-1, 323, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28 - ч. 5 ст. 111-1 КК України та призначити покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з позбавленням права займатись діяльністю, пов`язаною із забезпеченням виборчого процесу (референдуму), в тому числі з участю у роботі дільничних, територіальних та інших комісій на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

?Строк відбування призначеного ОСОБА_8 покарання рахувати з моменту затримання в порядку приведення даного вироку до виконання.

?Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15.06.2023 залишити без змін до затримання обвинуваченого та приведення вироку до виконання.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28 - ч. 5 ст. 111-1 КК України та призначити покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з позбавленням права займатись діяльністю, пов`язаною із забезпеченням виборчого процесу (референдуму), в тому числі з участю у роботі дільничних, територіальних та інших комісій на строк 15 (п`ятнадцять) років без конфіскації майна.

?Строк відбування призначеного ОСОБА_9 покарання рахувати з моменту затримання в порядку приведення даного вироку до виконання.

?Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26.06.2023 залишити без змін до затримання обвинуваченого та приведення вироку до виконання.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28 - ч. 5 ст. 111-1 КК України та призначити покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з позбавленням права займатись діяльністю, пов`язаною із забезпеченням виборчого процесу (референдуму), в тому числі з участю у роботі дільничних, територіальних та інших комісій на строк 15 (п`ятнадцять) років без конфіскації майна.

?Строк відбування призначеного ОСОБА_10 покарання рахувати з моменту затримання в порядку приведення даного вироку до виконання.

?Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12.06.2023 залишити без змін до затримання обвинуваченої та приведення вироку до виконання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області з урахуванням обмежень.

Якщо апеляційну скаргу подано обвинуваченим, щодо якого судом ухвалено вирок за результатами спеціального судового провадження, суд поновлює строк за умови надання обвинуваченим підтвердження наявності поважних причин, передбачених ст. 138 КПК України, та надсилає апеляційну скаргу разом із матеріалами кримінального провадження до суду апеляційної інстанції, з дотриманням правил, передбачених ст. 399 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачені та захисники мають право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити захиснику обвинувачених та прокурору, а інформацію про вирок опублікувати в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті суду відповідно до вимог ст. 323 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1