Справа № 279/4054/24
провадження №1-кп/283/226/2024
У Х В А Л А

15 листопада 2024 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.4 ст. 186, ч.3 та ч.4 ст. 189, ч.3 ст. 190 КК України,

ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 186, ч.4 ст. 189, ч.3 ст. 190 КК України,

ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 186, ч.4 ст. 189 КК України,

ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України,

ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України,

ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 189, ч.3 ст. 190, ч.1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України,

ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 186, ч.4 ст. 189 КК України,

ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 189 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Малинського районного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.4 ст. 186, ч.3 та ч.4 ст. 189, ч.3 ст. 190 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 186, ч.4 ст. 189, ч.3 ст. 190 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 186, ч.4 ст. 189 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 189, ч.3 ст. 190, ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 186, ч.4 ст. 189 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 189 КК України.

Прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, оскільки не зменшились ризики, передбачені ст. 177 КПК України. В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що на даний час справа перебуває на стадії підготовчого провадження, 16.11.2024 закінчується строк дії застосованого до ОСОБА_6 запобіжного заходу, а з часу застосування і попереднього продовження строку дії даного запобіжного заходу ризики, які стали підставою для ухвалення слідчими суддями відповідних рішень з цих питань, не зменшились і продовжують існувати на даний час.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 186 КК України. Санкція найтяжчого із них передбачає безальтернативно покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна. Вказане, певним чином мінімізує можливість застосування до нього заохочувальних приписів КК України у разі постановлення обвинувального вироку (призначення покарання більш м`якого, ніж визначене санкцією статті, звільнення від відбування покарання тощо).

Усвідомлюючи вказані факти, бажаючи уникнути негативних наслідків кримінально-правового та цивільно-правового характеру, обвинувачений може ухилятися від органу досудового розслідування та суду, що свідчить про існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Крім того, вчинення кримінальних правопорушень, інкримінованих обвинуваченому, супроводжувалось вчиненням психологічного тиску на потерпілих, заподіянням тілесних ушкоджень. Особливої уваги заслуговує той факт, що обвинувачений, з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчиненого злочину, може вчиняти спроби протиправного впливу на учасників кримінального провадження будь яким шляхом для зміни (відмови) від показів останніх, зокрема на потерпілого, якому 20.08.2023 обвинуваченим за попередньою змовою з іншими співучасниками кримінального правопорушення було висунуто вимогу передачі їм грошових коштів в сумі 5000 доларів та ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_19 спричинено легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Сторона обвинувачення вважає, що обвинувачений, з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчиненого злочину, може вчиняти спроби протиправного впливу на учасників кримінального провадження будь яким шляхом для зміни (відмови) від показів останніх, що

підтверджує існування ризику, передбаченого п.3 ч. 1 ст.177 КПК України.

Так, ОСОБА_6 офіційно не працює. Грошові кошти, отримані внаслідок злочинної діяльності, були його основним джерелом доходу. Вказаний ризик значно посилюється у зв`язку із попередніми притягненнями обвинуваченого до кримінальної відповідальності.

Зокрема, 21.06.2016 ОСОБА_6 засуджений за вчинення кримінального правопорушення однорідного складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

31.03.2021 останнього притягнуто до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185, ч. З ст. 185 КК України вчиненого спільно з ОСОБА_8 у складі організованої групи.

З огляду на характер вчиненого правопорушення, тривалість та кількість вчинення злочинів у період з травня 2023 року до 02.01.2024, їх корисливого мотиву, а також те, що діяльність групи осіб була припинена працівниками правоохоронних органів, існує також ризик вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

Вимогами клопотання прокурор просить продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 діб із визначенням застави в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 200,00 грн.

Прокурор в судовому засіданні вимоги клопотання про продовження строку тримання під вартою підтримав та просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_13 заперечив відносно клопотання прокурора та просив суд зменшити розмір застави із встановленням відповідних обов`язків згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України.

Загальна кількість обвинувачених налічує 09 осіб, та те, що ОСОБА_6 єдиний хто знаходиться під вартою тривалий час (8,5 місяців), з огляду на долучені характеристики, гарантійний лист про можливість офіційного працевлаштування ОСОБА_6 , його сімейний стан, міцність соціальних зв`язків, захисник вимогами клопотання просить змінити запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 25.07.2024 у справі №296/6545/24 (провадження №1-кс/296/2464/24) з тримання під вартою на заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240,00 гривень. У разі внесення застави, щодо обвинуваченого ОСОБА_6 покласти на обвинуваченого такі обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою, не відлучатися за межі Коростенського району без дозволу прокурора або суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи: утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у кримінальному провадженні;здати на зберігання до відповідних органів Державної міграційної служби свій паспорт для виїзду за кордон; строк дії обов`язків до 14.01.2025.

Обвинувачений ОСОБА_6 в режимі відео конференції підтримав клопотання захисника.

Суд заслухавши пояснення учасників, дослідивши клопотання прокурора та захисника зазначає наступне.

17.09.2024 ухвалою Малинського районного суду Житомирської області продовжено строк дії покладених ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 24.07.2024 у справі №296/6545/24 (провадження 1-кс/296/2464/24) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави строком на 60 діб . Строк дії ухвали до 16.11.2024.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою, суд керується загальними приписами, якими врегульовано застосування запобіжних заходів, з урахуванням додаткових відомостей щодо продовження існування ризиків, що стали підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд зазначає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Тобто ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

Справа "Істоміна проти України" Порушення п. 3 ст. 5 Конвенції вказує на обґрунтованість тримання під вартою під час досудового розслідування, визначення розміру застави.

Водночас КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. При чому ризик кримінального провадження як критерій застосування запобіжного заходу має прогностичний характер, спрямований на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26.06.1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Відповідно до ст. 5 п. «С» Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, її зв`язки з суспільством.

Зазначені стандарти доказування (переконання) суд використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, у цьому кримінальному провадженні щодо обвинуваченого ОСОБА_6 .

При вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд оцінює тяжкість інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_6 злочинів, наслідки злочинів, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 4 ст. 189, ч.4 ст. 186 КК України. Санкція найтяжчого із них передбачає безальтернативно покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

На даному етапі судового провадження жоден учасник не допитаний.

А тому, наведені прокурором ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає доведеними.

Щодо заявленого стороною захисту клопотання про зменшення обвинуваченому розміру застави підлягає частковому задоволенню.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 120 прожиткових мінімумів є співмірним і доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Стаття 182 Кримінального процесуального кодексу чітко дає критерії для визначення розміру застави особливо тяжкі злочини від 80 до 300 прожиткових мінімумів доходів громадян.

Виключно застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 150 прожиткових мінімумів здатен забезпечити запобігання ризикам переховування обвинуваченого від суду та незаконного впливу на потерпілу і свідків.

Відповідно до ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Керуючись ст. 183, 314, ч.2 ст.376 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора- задовольнити частково.

Продовжити строк застосування до ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 189 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 120 прожиткових мінімумів, що становить 363 360,00 грн триста шістдесят три тисячі триста шістдесят гривень) строком на 60 діб по 14 січня 2025 року включно.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками у кримінальному провадженні.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Житомирська установа виконання покарань №8». Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа Державної установи «Житомирська установа виконання покарань №8» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 , з-під варти та письмово Малинський районний суд Житомирської області.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_6 та направити Державній установі «Житомирська установа виконання покарань №8» для відома і виконання.

Ухвала в частині продовження тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали.

Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Суддя