Провадження № 1-кп/344/1199/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі прокурора: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився у місті Хрустальний (м. Красний Луч), Луганської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.7 ст.111-1, ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 будучи громадянином України вчинив державну зраду, зокрема умисно вчинив діяння, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України; перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту, добровільно зайняв посаду у незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, а також брав участь у терористичній організації та в діяльності не передбаченого законом збройного формування.

Вказані злочини вчинено за наступних обставин.

Так, політичне та військове керівництво Російської Федерації, діючи всупереч вимогам пунктів 1 та 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам частини 4 статті 2 Статуту Організації Об`єднаних Націй і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та збройний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил Російської Федерації на територію України.

22 лютого 2022 року Президент Російської Федерації направив до Ради Федерації звернення про використання збройних сил Російської Федерації за межами Російської Федерації, яке було задоволено.

24 лютого 2022 року, приблизно о 05 годині, Президент Російської Федерації оголосив про рішення розпочати повномасштабну військову агресію проти України.

24 лютого 2022 року на виконання зазначеного вище наказу військовослужбовці збройних сил Російської Федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в тимчасово окупованій Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

24 лютого 2022 року Указом Президента України Володимира Зеленського № 64/2022, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України з 05 год. 30 хв., який набув чинності з дня його опублікування 24.02.2022.

Громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до наказу УМВС України у Луганській області № 236 від 16.08.1995 призначений на посаду дільничного інспектора міліції служби дільничних інспекторів міліції Краснолуцького міського відділу.

31.01.2005 ОСОБА_7 відповідно до наказу УМВС України у Луганській області № 30 від 31.05.2005 присвоєно спеціальне звання майор міліції.

Під час роботи в органах внутрішніх справ України ОСОБА_7 склав присягу і урочисто поклявся завжди залишатися відданим народові України.

У подальшому, відповідно до наказу ГУ МВС в Луганській області № 48 від 07.02.2012 ОСОБА_7 призначений на посаду начальника 2-го міського відділення міліції Краснолуцького міського відділу ГУ МВС України у Луганській області.

04 липня 2014 на офіційному веб-сайті МВС України було розміщено звернення колегії МВС України до особового складу органів і підрозділів внутрішніх справ Донеччини та Луганщини, згідно якого всі працівники були зобов`язані прибути до м. Сватово Луганської області до 07 липня 2014 року.

На виконання вимог наказу МВС України від 12 березня 2013 року № 230, яким затверджена Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, наказом начальника ГУ МВС України у Луганській області від 22 жовтня 2014 року № 3357 було призначено службове розслідування за фактом невиходу на службу окремих співробітників міліції в тому числі і ОСОБА_7 .

Разом з тим, не пізніше 07.07.2014, точнішої дати досудовим розслідуванням не встановлено, громадянин України ОСОБА_7 , маючи спеціальне звання - майор міліції, будучи працівником правоохоронного органу України, підтримуючи збройну агресію російської федерації проти України, умисно, з метою вчинення дій на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України, усвідомлюючи, що він вчиняє державну зраду, умисно не виконав звернення колегії МВС України до особового складу органів і підрозділів внутрішніх справ Донеччини та Луганщини, згідно якого всі працівники були зобов`язані прибути до м. Сватово Луганської області до 07.07.2014, добровільно вступив на службу до незаконного збройного формування терористичної організації т.зв. «ЛНР», де в подальшому і проходив службу на різних посадах.

Громадянин України ОСОБА_7 не пізніше 07.07.2014 був призначений на посаду т.зв. «полицейского Краснолучского городского отдела внутренних дел Министерства внутренних дел Луганской Народной Республики», а в подальшому не пізніше 08.11.2023 призначений на посаду т.зв. «полицейского (сотрудника) отдела Министерства внутренних дел россии «Стахановский».

За результатами вище вказаного службового розслідування ОСОБА_7 відповідно до наказу ГУ МВС України у Луганській області № 375 о/с від 04.11.2014 був звільнений із органів внутрішніх справ України.

Громадянин України ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, перебуваючи на службі у незаконних збройних формуваннях терористичної організації т.зв. «ЛНР», а в подальшому на службі в т.зв. «Отделе Министерства внутренних дел россии «Стахановский», допомагав представникам окупаційної влади у проведенні обшуків та фільтраційних заходів з проукраїнським налаштованим населенням на тимчасово окупованій території Луганської області та близькими родичами військовослужбовців Збройних Сил України, які мешкають в тимчасово окупованих м. Хрустальний (м. Красний Луч) та м. Кадіївка (м. Стаханов) Луганської області , з метою встановлення відомостей військового характеру, щодо підрозділів Збройних Сил України, зокрема ідентифікації військовослужбовців на місцевості у зоні бойових зіткнень з збройними силами російської федерації, на території Луганської та Донецької області.

За таких обставин, ОСОБА_7 , умисно перейшов на бік ворога в умовах збройного конфлікту.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 111 КК України(в редакції Закону України про кримінальну відповідальність станом на 04.06.2014 року).

Не пізніше 08.11.2023 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, громадянин України ОСОБА_7 , підтримуючи збройну агресію російської федерації проти України, умисно, з метою вчинення дій на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України, добровільно вступив на службу до незаконного збройного формування, що здійснює свою протиправну діяльність на тимчасово окупованій рф території Луганської області, а саме до так званого «Отдела Министерства внутренних дел россии «Стахановский», на посаду т.зв. «полицейского (сотрудника)».

Таким чином, ОСОБА_7 , будучи громадянином України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, добровільно долучився до незаконного збройного формування, створеного на тимчасово окупованій території України, котре, з огляду на вище зазначені обставини, має статус незаконного правоохоронного органу російської федерації.

Громадянин України ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, в складі т.зв. «Отдела Министерства внутренних дел россии «Стахановский», з метою виконання загального плану захоплення території України виконував обов`язки працівника цього незаконно створеного озброєного підрозділу, допомагав представникам окупаційної влади у проведенні обшуків та фільтраційних заходів з проукраїнським налаштованим населенням на тимчасово окупованій території Луганської області та близькими родичами військовослужбовців Збройних Сил України, які мешкають в тимчасово окупованих АДРЕСА_1 , з метою встановлення відомостей військового характеру, щодо підрозділів Збройних Сил України, зокрема ідентифікації військовослужбовців на місцевості у зоні бойових зіткнень із збройними силами російської федерації, на території Луганської та Донецької області.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 7 ст. 111-1 КК України.

У свою чергу, в ході досудового розслідування встановлено, що у період не пізніше ніж з 07.07.2014 і по 07.11.2023 громадянин України ОСОБА_7 проходив службу на посаді т.зв. «полицейского Краснолучского городского отдела внутренних дел Министерства внутренних дел Луганской Народной Республики».

При цьому, ОСОБА_7 усвідомлював, що терористична організація «ЛНР», в діяльності якої він приймає участь, діє на території України незаконно та що її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної матеріальної шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокацій воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України, військовослужбовцями Збройних Сил України та інших військових формувань України, задіяними у відсічі збройної агресії російської федерації проти України.

Тобто, будучи громадянином України, ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, добровільно долучився та прийняв участь у терористичній організації «Луганська народна республіка», шляхом вступу до складу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та участі у функціонуванні вказаного структурного підрозділу т.зв. «МВС ЛНР».

Таким чином, ОСОБА_7 вчиненив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Не пізніше ніж 07.07.2014 і по 07.11.2023, громадянин України ОСОБА_7 , підтримуючи збройну агресію російської федерації проти України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою вчинення дій на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України, добровільно вступив та приймав участь у незаконному збройному формуванні терористичної організації «ЛНР», а саме у так званому « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на посаді т.зв. «полицейского». У подальшому, не пізніше ніж 08.11.2023, більш того часу слідству не представилося за можливе встановити, громадянин України ОСОБА_7 вступив на службу до т.зв. «Отдела Министерства внутренних дел россии «Стахановский», на посаду т.зв. «полицейского (сотрудника)», на котрій проходить службу та виконує незаконні вказівки представників окупаційної влади рф по теперішній час.

Перебуваючи на посаді т.зв. «полицейского Краснолучского городского отдела внутренних дел Министерства внутренних дел Луганской Народной Республики» та в подальшому на посаді т.зв. «полицейского (сотрудника) отдела Министерства внутренних дел россии «Стахановский» громадянин України ОСОБА_7 допомагав та допомагає представникам окупаційної влади у проведенні обшуків та фільтраційних заходів з проукраїнським налаштованим населенням на тимчасово окупованій території Луганської області та близькими родичами військовослужбовців Збройних Сил України, які мешкають в тимчасово окупованих АДРЕСА_1 , з метою встановлення відомостей військового характеру щодо підрозділів Збройних Сил України, зокрема ідентифікації військовослужбовців на місцевості у зоні бойових зіткнень з збройними силами російської федерації, на території Луганської та Донецької області, а також вчиняв інші дії, направлені на забезпечення функціонування спершу т.зв. «МВС ЛНР» (мовою оригіналу - «МВД ЛНР»), а з 08.11.2023 окупаційних органів та окупаційного режиму рф на території Луганської області, завданням яких було вчинення дій, спрямованих на заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, про що достеменно відомо ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_7 , вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 260 КК України.

Відповідно до положень ч.5 ст.374 КПК України, у разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (in absentia), суд окремо обґрунтовує, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

Відповідно до ч.2 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Приймаючи рішення щодо проведення спеціального досудового розслідування та проведення розгляду за процедурою in absentia, слідчий суддя виходив із того, що інкриміновані обвинуваченому злочини та його поведінка підпадали під вимоги, зазначені у ч.2 ст.297-1 КПК України. Положення закону щодо здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження не визнані неконституційними і є такими, що узгоджуються зі стандартами, визначеними у Резолюції (75) 11 Комітету Міністрів Ради Європи щодо критеріїв, які регламентують провадження, що здійснюється за відсутності обвинуваченого. Так відповідно до рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи важливою умовою застосування спеціального досудового розслідування та спеціального судового розгляду є те, щоб під час спеціального досудового розслідування або спеціального судового провадження було забезпечено процесуальні права та гарантії осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, зокрема, право обвинуваченого бути поінформованим належним чином про дату слухання справи та про своє право на законне чи інше представництво в суді.

З огляду на положення КПК України та Резолюції (75) 11 Комітету Міністрів Ради Європи, суд зазначає про таке:

З 24.02.2022 року АТ «Укрпошта» припинено приймання всіх видів міжнародних поштових відправлень призначенням до російської федерації, а також поштових відправлень до тимчасово окупованої території.

Відповідно до ч.4 ст.548 КПК України оригінал запиту про міжнародно-правову допомогу надсилається за кордон поштою, то в умовах припинення АТ «Укрпошта» приймання всіх видів поштових відправлень призначенням до російської федерації та поштових відправлень до тимчасово окупованої території, виконати вимоги КПК України та міжнародних договорів щодо вжиття необхідних заходів з метою отримання правової допомоги у кримінальному провадженні на території російської федерації та тимчасово окупованої території немає можливості.

Повістки про виклик ОСОБА_7 , повідомлення йому про підозру, повідомлення про початок здійснення спеціального досудового розслідування надсилались та публікувались відповідно до вимог КПК України шляхом публікування на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та на стадії судового розгляду - на офіційному веб-сайті Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, а також у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - у газеті «Урядовий кур`єр» в рубриці «Оголошення», а копію процесуальних документів, що підлягали врученню ОСОБА_7 на виконання вимог ч.2 ст.297-5 КПК України направлялись захиснику. Будь-які клопотання від обвинуваченого на адресу суду не надходили.

Дорученням Західного регіонального центру з надання безоплатної вторинної правничої допомоги адвоката ОСОБА_6 уповноважено у межах процесуальних прав і обов`язків, визначених ст.ст.46,47 КПК України, забезпечити безоплатну вторинну правничу допомогу відповідно ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30.07.2024 року, надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно обвинуваченого.

З огляду на зазначене, орган досудового розслідування вживав всіх можливих передбачених КПК України заходів для виклику та розшуку ОСОБА_7 , щоб забезпечити останньому можливість безпосередньо та через обраного захисника реалізовувати права підозрюваного на стадії досудового розслідування.

Після постановлення ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30.07.2024 року (справа №344/14011/24), якою надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_7 , відповідно до вимог ч.4 ст.46 КПК України, ст.42 КПК України, п.8 ч.2 ст.51 КПК України та ч.2 ст.297-5 КПК України реалізацію прав підозрюваного (обвинуваченого) здійснював його захисник, який отримував необхідні процесуальні документи, знайомився з матеріалами кримінального провадження.

Крім цього, згідно з ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16.09.2024 року відносно ОСОБА_7 здійснювалось спеціальне судове провадження. У судовому засіданні приймала участь захисник ОСОБА_6 , яка була захисником на стадії досудового розслідування і обізнана з матеріалами кримінального провадження від початку здійснення спеціального досудового розслідування.

Важливо звернути увагу, що судом також вживалися заходи про виклик обвинуваченого для забезпечення доступу до правосуддя, у зв`язку із чим на кожне судове засідання останній викликався у порядку ст.323 КПК України. Повістки про виклик опубліковані у газеті «Урядовий кур`єр», а також на офіційному сайті Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

Захисник обвинуваченого здійснювала активні дії, спрямовані на захист обвинуваченого: приймала участь у дослідженні доказів, звертала увагу суду на роль обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні, виступала у дебатах та заперечувала запропоновану прокурором міру покарання.

Враховуючи наведене, з урахуванням здійснення у даному кримінальному провадженні спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження, суд вважає, що стороною обвинувачення вжито достатніх заходів щодо дотримання прав підозрюваного та обвинуваченого ОСОБА_7 на захист та доступ до правосуддя,.

У свою чергу суд звертає увагу на те, що всі наведені вжиті заходи вказують на те, що обвинувачений був проінформований належним чином про дати слухання справи, а також, що його права на належне представництво у суді дотримані.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечувала щодо розгляду даного кримінального провадження в порядку спеціального судового провадження. А також просила призначити останньому за правилами ч.1,3 ст.70 КК України мінімальне можливе покарання, в межах інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень.

За таких обставин, відповідно до вимог ст.323 КПК України, суд вважає що є всі правові підстави проводити розгляд даного кримінального провадження за правилами спеціального судового провадження.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого, як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст.2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 повністю доводиться сукупністю зібраних в кримінальному провадженні та досліджених в судовому засіданні доказів, зокрема:

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 вказав, що добре знає обвинуваченого ОСОБА_7 оскільки той тривалий час працював з ним у Краснолуцькому міському відділі ГУМВС України в Луганській області. За два тижні до захоплення міста Краснолуцьк військами російської федерації всі працівники поліції отримали вказівку покинути територію міста Краснолуцьк, однак обвинувачений ОСОБА_7 добровільно залишився, а згодом добровільно долучився до незаконних збройних формувань, створених на тимчасово окупованій території. Під час ознайомлення з наявним в матеріалах кримінального провадження протоколом огляду вебсторінки, підтвердив, що на фотознімках зафіксовано саме обвинуваченого ОСОБА_7 .

Окрім показань свідка, вина обвинуваченого у вчиненні інкрімінованих кримінальних правопорушень, доводиться наступними письмовими доказами по справі, які були предметом дослідження в ході судового розгляду кримінального провадження.

витягами з єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР), відповідно до яких за фактом вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111 (в редакції Закону України про кримінальну відповідальність станом на 04.06.2014 року), ч.7 ст.111-1, ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України внесені відомості до ЄРДР (а.п.85-86; а.п.125-126, 130-131 том 1), які постановою прокурора про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 17.07.2024 року об`єднано в одне кримінальне провадження та присвоєно № 0000069 (а.п.132-134, том 1);

рапортом заступника начальника ВМЗК Івано-Франківського управління ДВБ НПУ майора поліції з додатками (а.п.93-100, том 1), підтверджується вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.7 ст.111-1 КК України;

рапортом старшого слідчого П`ятого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Івано-Франківську) ТУ ДБР розташованого у місті Львові (а.п.124, том 1) та рапортом старшого слідчого П`ятого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Івано-Франківську) ТУ ДБР розташованого у місті Львові (а.п.129, том 1) підтверджується вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч.2 ст. 260 КК України;

довідкою про проходження ОСОБА_7 служби в органах внутрішніх справ у період з 15.081995 року по 04.11.2014 року на посадах атестованого складу, якою встановлено, що за час служби ОСОБА_7 відповідно до наказу №30 від 31.01.2005 року присвоєно звання «Майор міліції»(а.п. 140, том 1);

витягом з наказу № 375 о/с від 04.11.2014 року (а.п.141, том 1) встановлено, що ОСОБА_7 звільнено з органів внутрішніх справ у запас ЗС України (з постановленням на військовий облік) за п. 64 «є» (за порушення дисципліни);

протоколом огляду від 11.07.2024 року з долученим до нього диском з відеозаписами та скриншотами, складеним оперуповноваженим 1 сектору 5 відділу 5 управління Департаменту військової контррозвідки СБ України (а.п.144-193, том 1), відповідно до якого предметом огляду є сторінки мережі Internet, на яких розміщено інформацію та відомості протиправної діяльності працівника правоохоронного органу Луганської області ОСОБА_7 за посиланнями: « ІНФОРМАЦІЯ_3 », « ІНФОРМАЦІЯ_4 », « ІНФОРМАЦІЯ_3 », « ІНФОРМАЦІЯ_5 », « ІНФОРМАЦІЯ_6 », а саме шляхом введення посилання ІНФОРМАЦІЯ_3 відкрито сторінку Internet сайту (далі мовою оригіналу)«ІНФОРМАЦІЯ_7» та за вказаним посиланням автоматично відкрито клауд-месенджер застосунку Telegram зі сторінкою/каналом/групою « ІНФОРМАЦІЯ_7 », при огляді зазначеної сторінки відображено публікацію, що датована ІНФОРМАЦІЯ_13 о 18:28 год. із відеозаписом тривалістю 01хв. 49 сек. та дописом «ІНФОРМАЦІЯ_14», автором вказаного відеозапису є «ІНФОРМАЦІЯ_7». За автоматичним посиланням ІНФОРМАЦІЯ_8 за назвою «« ІНФОРМАЦІЯ_9 » наявним у публікації за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 на сторінці/каналі/групі містяться ідентичний вищезгаданий відеозапис опублікований 15:45 год. ІНФОРМАЦІЯ_13. При цьому, публікація за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_15 містить допис «ІНФОРМАЦІЯ_16.». За вищевказаним посиланням наявна публікація від о 15:44 год. ІНФОРМАЦІЯ_13 із 7-ма фотознімками із згаданого заходу прийняття так званої «присяги», при огляді відеозапису встановлено, що у період з 00 хв. 16 сек. по 00 хв. 17 сек. та з 01 хв. 42 сек. по 01 хв. 47 сек. серед інших осіб зафіксовано чоловіка, який знаходиться у приміщенні адміністративної будівлі, одягненого у форму так званого «МВД ЛНР» чорного кольору з шевроном « ІНФОРМАЦІЯ_10 », при цьому зазначений чоловік має звання «майор», за рисами обличчя та статурою при ідентифікації вказаної особи встановлено, що зафіксований на відеозаписі чоловік за зовнішніми ознаками схожий на ОСОБА_7 . Вказаний чоловік, за зовнішніми ознаками схожий на ОСОБА_7 зафіксований на сцені під час колективного фотографування серед інших осіб, які приймали так звану «присягу» у період часу з 01 хв. 42 сек по 01 хв. 47 сек. На зазначеному відеозаписі зафіксовано прийняття присяги т. зв. працівника органів внутрішніх справ російської федерації особовим складом відділу МВС російської федерації « ОСОБА_9 » а також інших представників т. зв. «МДВД ЛНР», російських окупаційних військ та інших представників незаконних збройних формувань т. зв. «ЛНР», які проводять згаданих захід у зв`язку з прийнятим законодавством рф. Окрім цього, шляхом введення посилання ІНФОРМАЦІЯ_3 відкрито сторінку мережі Internet « ІНФОРМАЦІЯ_7 » та за вказаним посиланням автоматично відкрито клауд-месенджер застосунку Telegram зі сторінкою/каналом/групою «ІНФОРМАЦІЯ_7», детальним оглядом зазначеної сторінки у клауд-месенджері Telegram відобразилась публікація датована 18:29 год. ІНФОРМАЦІЯ_13 із фотознімками. Кількість фотознімків - 7, автором вказаних фотознімків є «ІНФОРМАЦІЯ_7». При огляді посилання ІНФОРМАЦІЯ_5 за назвою « ІНФОРМАЦІЯ_9 » (наявним у публікації за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено, що на сторінці/каналі/групі містяться ідентичні опубліковані вищезгадані фотознімки у кількості 7 шт., опубліковані 15:44 год. ІНФОРМАЦІЯ_13. При цьому, публікація за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_8 містить допис « ІНФОРМАЦІЯ_11 ». Разом з тим, за автоматичним посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6 за назвою « ОСОБА_10 » наявним у публікації за адресоюІНФОРМАЦІЯ_8) на сторінці/каналі/групі містяться ідентичні опубліковані вищезгадані фотознімки у кількості 7 шт., опубліковані 14:58 год. ІНФОРМАЦІЯ_13. При цьому, публікація за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_18 містить допис «ІНФОРМАЦІЯ_17. Детальним оглядом вищевказаних фотознімків встановлено, що на них зафіксовано серед інших осіб чоловіка, який знаходиться у приміщенні адміністративної будівлі, у форму так званого «МВД ЛНР» чорного кольору з шевроном «ПОЛИЦИЯ РОССИИ МВД», при цьому зазначений чоловік має звання «майор», за рисами обличчя та статурою при ідентифікації вказаної особи встановлено (він схожий) на ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Електронна інформація, завантажена з вільного доступу у мережі Internet, яка збережена на оптичному диску на якому зафіксовані факти, що підтверджують викладені в обвинувальному акті відомості та вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111 (в редакції Закону України про кримінальну відповідальність станом на 27.04.2014 року), ч.7 ст.111-1, ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України. Відомості, що зазначені на диску з відеозаписами та долучених до протоколу скриншотах повністю відповідають відомостям, які містяться у протоколі огляду.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинах знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.1 ст.111 (в редакції Закону України про кримінальну відповідальність станом на 04.06.2014 року), ч.7 ст.111-1, ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України, як державна зрада, тобто діяння вчинену громадянином України умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України: переході на бік ворога в умовах збройного конфлікту; за ч.7 ст.111-1 КК України, як добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території; зач.1 ст.258-3 КК України, як участь у терористичній організації та за ч.2 ст.260 КК України, як участь в діяльності не передбачених законом збройних формувань.

Згідно з ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, одне з яких відповідно до ст.12 КК України є тяжким, а всі інші особливо тяжкими злочинами; дані про особу обвинуваченого, який є раніше не судимий.

Обставин, які відповідно до ч.1 ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставиною, яка відповідно до ч.1 ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського судуз прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування строком на 15 (п`ятнадцять) років та з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, думку захисника, який просив призначити ОСОБА_7 найбільш м`яке покарання, дані про особу винного, який раніше не судимий, характер та вид вчинених обвинуваченим злочинів, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, наявність обставини, яка обтяжує покарання, суд, виходячи з принципу індивідуалізації покарання вважає, що обвинуваченому слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі та додаткові покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування строком на 15 (п`ятнадцять) років та конфіскацією усього майна, що є у його власності в межах санкцій ч.1 ст.111 (в редакції Закону України про кримінальну відповідальність станом на 04.06.2014 року), ч.7 ст.111-1, ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України.

На підставі ч.1 ст.70 КК України обвинуваченому ОСОБА_7 слід призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Окрім того, засуджена за тяжкий чи особливо тяжкий злочин особа, яка має військове, спеціальне звання, ранг, чин або кваліфікаційний клас, може бути позбавлена за вироком суду цього звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу (ст. 54 КК України).

Враховуючи, що ОСОБА_7 має спеціальне звання - майор міліції і засуджуються за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, суд вважає за необхідне позбавити його цього звання.

Саме таке покарання буде відповідати не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, як ним, так і іншими особами.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у судовому провадженні не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 323, 368, 370, 373, 374, 381, 382, 394, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.111, ч.7 ст.111-1, ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст.111 КК України у виді позбавлення волі на строк 14 (чотирнадцять) років;

за ч.7 ст. 111-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування строком на 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією усього майна, що є у його власності;

за ч.1 ст. 258-3 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією майна;

за ч.2 ст. 260 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з конфіскацією майна.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією майна та позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування строком на 15 (п`ятнадцять) років.

На підставі ст.54 КК України позбавити ОСОБА_7 спеціального звання - майор міліції.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту його фактичного затримання для виконання даного вироку.

Копію вироку вручити прокурору та надіслати захиснику для вручення обвинуваченому в день його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати його копію в суді.

Інформацію про вирок опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери, а саме у газеті «Урядовий кур`єр» та на веб-сайті Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий-суддя ОСОБА_1