Дата документу 12.09.2024Справа № 554/3293/17
Провадження № 1-кс/554/8707/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2024 року слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши матеріали скарги захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання, в порядку ст.303 КПК України,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави із скаргою на постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання, в порядку ст.303 КПК України, в якій просить визнати протиправними дії прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 , яким 16.08.2024 року прийнято рішення про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000149 від 28.03.2017 року за правовою кваліфікацією ч.2 ст.149 КК України; зобов`язати прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 винести постанову про скасування постанови про зупинення досудового розслідування від 05.06.2018 року та винести постанову про зупинення кримінального провадження №0000149 на підставі п.4 ч.1 ст.280 КПК України за наявними об`єктивними обставинами, що унеможливлюють подальше проведення досудового розслідування в умовах воєнного стану.

В обґрунтування скарги адвокат вказав, що 13.08.2024 року ним в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 подано клопотання прокурору відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 про зупинення кримінального провадження №0000149 на підставі п.4 ч.1 ст.280 КПК України за наявними об`єктивними обставинами, що унеможливлюють подальше проведення досудового розслідування в умовах воєнного стану, так як ОСОБА_4 з 2014 року проживає та зареєстрована в м.Анталія Турецької Республіки. Прокурору надано достовірні та беззаперечні докази про постійне місце реєстрації та місце знаходження ОСОБА_4 , в оригіналі та перекладі із належним посвідченням. Однак, незважаючи на викладене, 16.08.2024 року прокурором відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 прийнято рішення про відмову в задоволенні клопотання у даному кримінальному провадженні.

Вважає рішення прокурора таким, що прийнято з грубим порушення вимог КПК України.

Так, у постанові відсутнє належне обґрунтування свого рішення, як того вимагає ст.110 КПК України. Прокурор самостійно визнав надані докази недопустимими, що повністю спростовується та свідчить про ігнорування належного розслідування кримінального провадження, коли сторона захисту крім того, що повідомляє про місце перебування та надає відповідні докази, що в ОСОБА_4 мається сім`я, бізнес та офіційне місце реєстрації, а також рішення турецького суду про припинення адміністративного затримання.

Крім того, прокурор приховує інформацію, що під час адміністративного затримання ОСОБА_4 в Туреччині, представниками Інтерполу ініціаторів розшуку, а саме слідчого та прокурора належним чином повідомлено про затримання та встановлення розшукуваної ОСОБА_4 , тому прокурор безпідставно не скасував постанову про зупинення досудового розслідування від 05.06.2018 року та не вчинив жодних дій щодо відновлення досудового розслідування.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив вимоги задовольнити у повному обсязі з підстав, зазначених у скарзі.

Прокурор до суду повторно не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином. Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши адвоката, дослідивши матеріали скарги та наданого кримінального провадження №0000149, суд приходить до наступних висновків.

Законодавець в ч. 1 ст. 2 КПК України передбачив, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Частиною 4 ст.280 КПК України передбачено, що досудове розслідування зупиняється вмотивованою постановою прокурора або слідчого за погодженням з прокурором, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Копія постанови надсилається стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які мають право оскаржити її слідчому судді.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.280 КПК України, досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі оголошення в розшук підозрюваного.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні слідчих Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області перебуває кримінальне провадження №0000149 від 28.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження №0000149, ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 29.04.2021 року задоволено клопотання слідчого та обрано відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурорами Полтавської обласної прокуратури здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000149 від 28.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України.

16.08.2024 року прокурору у цьому провадженні надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 - захисника підозрюваної ОСОБА_4 .

У клопотанні адвокат просить припинити розшук підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з її встановленням. Зупинити кримінальне провадження №0000149 на підставі п.4 ч.1 ст.280 КПК України за наявними об`єктивними обставинами, що унеможливлюють подальше проведення досудового розслідування в умовах воєнного стану.

Постановою прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 16.08.2024 року у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який захищає підозрювану ОСОБА_4 , про припинення розшуку та зупинення кримінального провадження, відмовлено повністю.

Згідно постанови прокурора, у ході досудового розслідування виносились слідчими постанови про зупинення досудового розслідування, останній раз 05.06.2018 року, оскільки підозрювана оголошена у розшук. Місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_4 допустимими та достовірними доказами не встановлено (а.с.3).

Відповідно до ст. 223 КПК України слідчі(розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Відповідно до ст.93 ч.3 КПК України ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку ,передбаченому ст. 220 цього Кодексу.

Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав або відмовити, про що виноситься вмотивована постанова.

Таким чином, прокурором, відповідно до вимог ст.220 КПК України, вирішено клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , прийнята постанова від 16.08.2024 року містить обґрунтування відмови у задоволенні вимог заявника.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Із змісту абз. 2 п. 12 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» від 09.11.2012 року № 1640/0/4-12 вбачається, що, якщо підстави для задоволення скарги відсутні, слідчий суддя постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги, яка не підлягає оскарженню.

Згідно ч. 5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого. Таким чином, слідчий самостійно визначає ефективні заходи для організації проведення досудового розслідування.

Крім того, відповідно до ст.36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Суд вважає, що обґрунтовуючи відмову у задоволенні клопотання, прокурором було переконливо доведено відсутність необхідності в задоволенні клопотання адвоката у цьому кримінальному провадженні.

Оскаржувана постанова прокурора від 16.08.2024 року в цілому відповідає вимогам ст. 110 КПК України. Зокрема, в ній зазначено зміст обставин, які є підставами для прийняття оскаржуваної постанови, мотиви її прийняття та їх обґрунтування (п. 2 ч. 5 ст.10 КПК України). Постанова ґрунтується на вимогах закону, належно зібраних та допустимих доказах, які не спростовуються обставинами, викладеними в поданій скарзі.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2, 6 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Частиною 1 статті 281 КПК України передбачено, що зупинене досудове розслідування відновлюється постановою слідчого, прокурора, якщо підстави для його зупинення перестали існувати (підозрюваний видужав, його місцезнаходження встановлено, завершено проведення процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва), а також у разі потреби проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій. Копія постанови про відновлення досудового розслідування надсилається стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

За наведених вище обставин, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

Слід також зазначити, що відповідно ч. 1, ч. 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Слідчий суддя, діючи в межах КПК України, приймає лише ті рішення, прийняття яких прямо віднесено до повноважень слідчого судді.

За таких обставин, вимоги щодо визнання протиправними дій прокурора є безпідставними та їх вирішення слідчим суддею не передбачено вимогами КПК України.

Також, враховуючи обставини кримінального провадження, те що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності,вимоги скарги про зобов`язання прокурора винести постанову про зупинення досудового розслідування на підставі п.4 ч.1 ст.280 КПК України є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

За наведених вище обставин, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.2,9,94,110,280,303,304,395 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Відмовити в задоволенні скарги захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання, в порядку ст.303 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1