Справа № 569/9756/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського міського суду Рівненської області кримінальне провадження №0001171 від 05.04.2024 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Обарів, Рівненського району, Рівненської області, громадянки України, українки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , заміжньої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючої продавцем продовольчих товарів, раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 357 КК України та ч. 4 ст. 185 КК України,

розгляд кримінального провадження відбувся за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

04 травня 2024 року, близько 09 год 30 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи на продуктовому ринку за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на викрадення офіційних документів, діючи з корисливих мотивів, з метою використання коштів з карткового рахунку, шляхом привласнення знайденого, викрала належну ОСОБА_6 банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», п. п. 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України, є офіційним документом.

04 травня 2024 року, в період часу з 09 год. 49 хв. до 10 год. 01 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи в магазині «Spirit&food», що за адресою: вул. Гетьмана Полуботка, 35 в м. Рівне, використовуючи знайдену нею належну потерпілому ОСОБА_6 банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою власного матеріального збагачення, діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, який в подальшому продовжено, переконавшись, що на раніше знайденій нею карті АТ КБ «Приватбанк», яка відкрита на ім`я потерпілого ОСОБА_6 наявна система з безконтактною технологією оплати, що забезпечує швидкі розрахунки без вводу PIN-коду, здійснила оплату товару з використанням цієї банківської картки шляхом проведення дванадцяти транзакцій на суму 5 531 грн. 30 коп., як оплату за придбаний товар, чим завдала останньому майнової шкоди у вищевказаному розмірі.

Своїми умисними діями, які виразились у викраденні офіційного документа, вчиненому з корисливих мотивів, а також у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими в умовах воєнного стану, обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.185, ч. 1 ст. 357 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнала повністю, дала показання, що 04 травня 2024 року, близько 09 год 30 хв., перебуваючи на продуктовому ринку за адресою: АДРЕСА_2 , викрала належну ОСОБА_6 банківську картку АТ КБ «Приватбанк», після чого у той же день, в період часу з 09 год. 49 хв. до 10 год. 01 хв., в магазині «Spirit&food», що за адресою: АДРЕСА_3 , використовуючи знайдену належну потерпілому банківську картку АТ КБ «Приватбанк», на якій наявна система з безконтактною технологією оплати, без вводу PIN-коду, здійснила оплату товару з використанням цієї банківської картки шляхом проведення дванадцяти транзакцій на суму 5 531 грн. 30 коп. Шкоду завдану відшкодувала у повному обсязі. У вчиненому щиро розкаялась, просила суворо не карати, врахувати, що у неї на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей. Шкодує про вчинене.

Потерпілий ОСОБА_6 для розгляду справи не з`явився. Згідно його письмової заяви, просив розглядати кримінальне провадження без його участі, не заперечує про проведення судового розгляду за спрощеною процедурою, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, вказав, що зміст цих обставин та їх наслідки йому зрозумілі, просив призначити обвинуваченій покарання на розсуд суду.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути кримінальне провадження без участі потерпілого.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники судового розгляду не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд встановив, що дії обвинуваченої ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 357 КК України викрадення офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів, та за ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

У рішенні «Ізмайлов проти Росії» ЄСПЛ вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року за №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд враховує положення статті 65 КК України, зокрема ступінь тяжкості вчинених останньою інкримінованих кримінальних правопорушень, що відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 357 КК України відноситься до кримінальних проступків, а кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст. 185 КК України, є тяжким злочином; обставини вчинення кримінальних правопорушень; обставини, які пом`якшують покарання, яким є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, негативне ставлення обвинуваченої до вчиненого, добровільне відшкодування завданої шкоди; обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено; особу винної, яка раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що на утриманні обвинуваченої перебуває двоє неповнолітніх дітей, донька ОСОБА_7 2007 року народження та син ОСОБА_8 2016 року народження.

Згідно досудової доповіді щодо обвинуваченої ОСОБА_3 складеної провідним інспектором Рівненського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області від 26.08.2024, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що обвинуваченій слід призначити покарання за ч.1 ст. 357 КК України у виді штрафу, в межах санкції цієї статті.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 за ч.4 ст. 185 КК України, суд враховує обставини вчинених ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, вищевказані дані, які характеризують її особу, її матеріальний стан, що остання працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також наявність кількох обставин, які пом`якшують відповідальність та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_3 діянь, якими суд визнає, щире розкаяння та активне сприяння розкриттю злочинів, добровільне відшкодування потерпілому завданої шкоди, та приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_3 слід призначити покарання за ч.4 ст. 185 КК України, на підставі ст. 69 КК України, та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини статті обвинувачення та визначеного ст. 53 КК України у виді штрафу, та за правилами ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити обвинуваченій ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу , що буде достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід не застосувати.

Долю речових доказів, слід вирішити відповідно до ст. 100 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Керуючись статтями 368, 370, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 357 КК України та ч.4 ст. 185 КК України, та призначити покарання:

-за ч.1 ст. 357 КК України штраф у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

-за ч.4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України штраф у розмірі 550 (п`ятсот п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 9 350 (дев`ять тисяч триста п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання - штраф у розмірі 550 (п`ятсот п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 9 350 (дев`ять тисяч триста п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід не обирати.

Речові докази довідка виписка по картці/рахунку № НОМЕР_1 що належить ОСОБА_6 ; DVD-R диск з записом камер відеоспостереження з приміщення магазину «Spirit&food», що за адресою: АДРЕСА_3 ; CD-R з інформацією про рух коштів картки № НОМЕР_1 «Приватбанк» - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1