Суддя ОСОБА_1 .
Справа № 644/2651/24
Провадження № 1-кп/644/564/24
УХВАЛА

Іменем України

20 листопада 2024 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілих ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.02.2024 року за №0000298, відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Скрипаї, Зміївського району, Харківської області, громадянина України, українця, з середньотехнічною освітою, одруженого, є людиною з інвалідністю 2 групи, раніше не судимого, зареєстрованого та що фактично проживав АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ч.4 ст. 296 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження м. Первомайськ, Харківської області, громадянина України, українця, з середньо спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого, що фактично проживав АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ч.4 ст. 296 КК України,

УСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває дане кримінальне провадження. Триває судовий розгляд, допитано обвинувачених, потерпілих, свідка, досліджено письмові докази сторон обвинувачення, відкладено розгляд справи за клопотанням прокурора для надання для огляду в судовому засіданні речового доказу.

Обвинуваченим обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до визначеної дати наступного судового засідання строк спливає.

Прокурором подані клопотання про його продовження на строк 60 діб.

В обґрунтування поданого клопотання щодо обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прокурором зазначено, що підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, яке є тяжким злочином, за вчинення якого можливе покарання у вигляді реального позбавлення волі строком до 7 років, на території України по теперішній час триває воєнний стан, тому у разі визнання їх винними у вчиненні даного злочину, в якому вони обвинувачуються, та при призначенні покарання судом у вигляді позбавлення волі, це може викликати загрозу їх втечі, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду, тобто ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, про що також викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії». Також, вважав, що існує ризик того, що обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 маючи можливість вільно пересуватись, зможуть незаконно впливати на потерпілих та свідка у даному кримінальному провадженні, які проживають у одному під`їзді з обвинуваченими, та у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, перебуваючи під психологічним або фізичним впливом(враховуючи характер вчиненого правопорушення) можуть змінити свої показання на користь обвинувачених, тобто існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України. Окрім того, щодо обвинуваченого ОСОБА_8 наявне ще одне кримінальне провадження від 11.03.2021 року за ч. 1 ст. 263 КК України, яке перебуває в суді, рішення по якому до теперішнього часу не прийнято, тому останній може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Обвинуваченим ОСОБА_9 подано клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисту поруку його захисника адвоката ОСОБА_7 , або щнайомих відчима ОСОБА_12 чи ОСОБА_13 , яких він поважає, та вони мають достатньо авторитету щоб впливати на нього. Просив врахувати, що він не був раніше засуджений, не чинив опір при затримання, не порушував жодного пункту ст. 177 КПК України. Просив врахувати, що його мати має сумніний стан здоров`я, потребує його підтримки та це також є фактором того, що він не порушить жодної умови суду. Проситв змінити запобіжний захід на більш м`який.

Вирішуючи питання по заявленим клопотанням судом з`ясовано думку учасників процесу.

В судовому засіданні прокурор подане клопотання про продовження строку тримання під вартою підтримав, просив врахувати також, що щодо ОСОБА_9 в провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова є кримінальне провадження за ч.1 ст. 125 КК України, де потерпілою є свідок в рамках даного провадження, що об`єктивно свідчить про наявність ризику, передбаченого як п.5, так і п.3 ч.1 ст.177 КПК України. Проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 заперечував, зазначав, що підстав для зміни запобіжного заходу немає, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може забезпечити належне виконання процесуальних обов`язків обвинуваченими.

Захисник подане клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу підтримав, проти задоволення клопотання прокурора заперечував, просив врахувати, що підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченим взагалі не було, обвинувачені раніше не судимі, кваліфікація їх дій не відповідає обставинам справи, ризики наведені прокурором не доведені, фактично по справі допитано обвинувачених, потерпілих та свідка, тому підстав вважати, що вони будуть впливати на них немає, досліджено всі письмові докази, залишилось оглянути речвоий доказ. Також посилався на те, що ОСОБА_8 є особою з інвалідністю, має постійний дохід у вигляді пенсії, справа щодо ОСОБА_8 в провадженні судів перебуває вже понад 3,5 роки, та вважати, що ця обставина є доказом можливоого вчинення іншого правопорушення є необгрунтованою.

Обвинувачений ОСОБА_8 проти клопотання прокурора заперечував, підтримав клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_9 , також просив замінити йому запобіжний захід, зазначав, що він є особою з інвалідністю, і в умовах слідчого ізолятора йому не надають належного лікування. Окрім того, категорично заперечував проти обставин правопорушення, вважав, що нічого протизаконного не вчиняв.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав подане ним клопотання, просив рвахувати, що він діяв в межах необхідної оборони, захищався, просив врахувати що він працює в умовах слідчого ізолятора, що свідчить про його відповідальність та модливість дотримуватись обов`язків поза умовами позбавлення волі. Проти клопотання прокурора заперечував, підтримав доводи захисника, просив змінити запобіжний захід на особисту поруку, цілодобовий чи нічний домашній арешт.

Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , їх представник, клопотання прокурора підтримали, в задоволенні клопотання обвинувачеого ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу просили відмовити. Представник потерпілих посилався на те, що з моменту продовження строку запобіжного заходу, будь-яких нових доводів та обставин, які можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу чи відмови в задоволенні клопотання прокурора не було надано суду.

Вислухавши доводи учасників, дослідивши матеріали провадження, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених ч.1 даної статті.

Доводи сторони захисту про невірну кваліфікацію будуть предметом оцінки суду під час прийняття остаточного рішення.

Ухвалами слідчих суддів Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23.02.2024 року обвинуваченим було обрано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», розмір застави не визначався, строк дії запобіжного заходу був продовжений, ухвали про продовження строк тримання під вартою оскаржувались в апеляційному порядку та були залишені без змін.

Судом враховується, що питання зміни запобіжного заходу на особисту поруку та визначення поручителями ОСОБА_13 та ОСОБА_12 було предметом розгляду в судовому засіданні 26.09.2024 року, в присутності цих осіб, та підстав для задоволення клопотання суд не встановив. Нових обставин в подано клопотанні обвинуваченим ОСОБА_9 не наведено.

Оцінюючи доводи учасників, суд вважає, що підозра є обґрунтованою до ступеню необхідного для даної стадії процесу. Розгляд справи триває, допитано обвинувачених, допитано потерпілих, свідка, досліджено письмові докази, відкладено розгляд справи для огляду речових доказів.

Суд враховує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. Не зважаючи на те, що процесуальний закон і не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. При цьому «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів» (рішення ЄСПЛ від 26.07.2001 у справі «Ілійков проти Болгарії» (заява № 33977/96), але у той же час питанню суворості покарання не може надаватися надмірне (вирішальне) значення, оскільки потреба ізоляції не підлягає оцінюванню з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість кримінальних правопорушень (рішення ЄСПЛ від 01.06.2006 у справі «Мамедова проти Росії» (Mamedova v. Russia), заява № 7064/05), та повинна враховуватися у сукупності зі всіма іншими обставинами, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує застосування такого запобіжного заходу.

Суд погоджується із стороною обвинувачення, що наразі, продовжує існувати ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України щодо обох обвинувачених, а саме можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, що на думку суду обґрунтовано може викликати загрозу втечі обвинувачених.

Суд вважає, що не зважаючи на проведений допит потерпілих та свідка ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України щодо впливу на них з боку обвинувачених залишається актуальним, оскільки в ході допиту обвинувачених, свідка та потерпілих наявні розбіжності щодо обставин самого правопорушення, триває дослідження доказів по справі, оглянуто відеозапис, долучено та досліджено письмові докази, судом буде в подальшому огляадатись речовий доказ, окрім того, обвинувачені мають намір доповнювати судовий розгляд, що не виключає потребу в повторному допиті потерпілих та свідка, яка також є потерпілою в рамках іншого провадження, що перебуває в іншому складі Орджонікідзевського районного суду м. Харкова.

Також, суд вважає, що продовжує існувати ризик передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України щодо обох обвинувачених, оскільки в провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова перебуває ще одне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.2 ст. 125 КК України, а в провадженні Зміївського міського суду Харківської області щодо обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст. 263 КК України, що свідчить саме про імовірність вчинення обвинуваченими іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Суд враховує, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який одружений, має постійне місце реєстрації та проживання, середньо-технічну освіту, є людиною з інвалідністю 2 групи, раніше не судимий, але щодо нього в провадженні іншого суду перебуває ще одне кримінальне провадження, він є ветераном військової служби в Афганістані, має право власності на квартиру за місцем реєстрації, має захворювання, та не має можливості отримувати належну медичну допомогу в умовах ізолятора, отримує пенсію.

Суд враховує дані про особу ОСОБА_9 , який не одружений, не судимий, з середньо-спеціальною освітою, не працює, мешкав в Харкові без реєстрації.

Суд враховує, що ухвалою апеляційної інстанції від 13.08.2024 року було залишено без змін ухвалу суду від 31.07.2024 року щодо доцільності продовження строку дій запобіжного заходу, а ухвалою апеляційної інстанції від 17.09.2024 року було залишено без змін ухвалу суду від 05.06.2024 року щодо доцільності продовження строку дій запобіжного заходу, та відповідними процесуальним рішенням встановлено відсутність підстав, які б спростовували тих вагомих ризиків, які обґрунтовують подальше тримання під вартою, а також те, що менш суворі запобіжні заходи не будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні і зміна або застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених та виключити ризики, пов`язані із звільненням їх з під варти.

Тобто, з моменту продовження строку тримання під вартою суду було надано матеріали, які характеризують особу обвинувачених, дійсно підтверджено, що обвинувачений ОСОБА_8 є власником квартири, в якій і зареєстрований, є особою з інвалідністю 2 групи, за даними інформації отриманої з Харківської міської медичної частини №27 від 06.11.2024 року має задовільний стан здоров`я, перебуає на обліку лікарі медчастини, отримує амбулаторний курс медикаментозного лікування, стаціонарного лікування, в тому чсилі за межами установи, не потребує. Що стосується обвинуваченого ОСОБА_9 будь-яких доводів що не були предметом оцінки суду не наведено.

З урахуванням досліджених судом обставин, підстав для зміни запобіжного заходу суд не вбачає. Закінчити розгляд справи не є можливим до встановленого 2-місячного строку з причин, що не залежать від суду, тому обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до положень п.2 ч. 4 ст.183 КПК України розмір застави не визначається.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 331, 391 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 щодо зміни запобіжного заходу залишити без задоволення.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 18.01.2025 року. Продовжити строк дії запобіжного заходу обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 18.01.2025 року.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 20.11.2024 року.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, прокурором, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання та судовий розгляд у суді першої інстанції.

Головуючий: суддя ОСОБА_1