Сквирський районний суд Київської області
Провадження № 1-в/376/80/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2024 р. м. Сквира

Скирський районний суд Київської області в складі головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

провідного спеціаліста Білоцерківського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» у м.Києві та Київській області ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання в.о. начальника Білоцерківського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» у м.Києві та Київській області ОСОБА_5 , про приведення судового рішення стосовно громадянина ОСОБА_6 у відповідність до вимог Закону України від 18.07.2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», -

ВСТАНОВИВ:

17.09.2024 року в.о.начальника Білоцерківського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» у м.Києві та Київській області ОСОБА_7 звернувся до суду із вказаним клопотанням, в якому посилається на те, що громадянин ОСОБА_6 перебуває на обліку в Білоцерківському районному відділі №3 філії Державної установи «Центр пробації» у м.Києві та Київській області з 17.02.2023, засуджений 09.12.2022 р. вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Вирок набрав законної сили 10.01.2023р. Згідно вироку суду ОСОБА_6 завдав матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_8 в сумі 1600,00грн (за епізодом від 15.06.2022 ), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4.ст.185 КК України.

У зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 року підвищено поріг кримінальної відповідальності за крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрату чужого майна (ст. 185, 190, 191 КК України).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб - з 01.01.2022р. в розмірі 2481 грн., з 01.07.2022р. в розмірі 2600 грн., з 01.12.2022р. в розмірі 2684,00 грн.. Відповідно до ст. 74 ч. 2 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Отже, вважає, що ОСОБА_6 підлягає звільненню від призначеного судом покарання на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року та відповідно до ч. 1 ст. 5, ч. 2 ст. 74 Кримінального кодексу України, п. 13 ч.1 ст. 537, ч.1 ст. 539 Кримінального процесуального кодексу України.

Враховуючи вище наведене, орган пробації звернувся із клопотанням до суду стосовно громадянина ОСОБА_6 для приведення судового рішення у відповідність до вимог Закону.

В судовому засіданні представник органу з питань пробації в судове засідання з`явився, клопотання підтримав. Уточнив, що звертається виключно по першому епізоду крадіжки, вчиненої ОСОБА_6 від 15.06.2022, де останній завдав матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_8 в сумі 1600,00грн . Що стосується другого епізоду- крадіжки вчиненої ОСОБА_6 , (за епізодом від 31.10.2022) , де ОСОБА_6 заподіяв шкоду потерпілій ОСОБА_9 у розмірі 3580,00грн, вважає, що покарання згідно вироку повинне залишатися без змін, оскільки крадіжка перевищує два неоподаткованих мінімуми доходів громадян, встановлених на 01.01.2022 року - 2481 грн.

Засуджений ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, оскільки перебуває в лавах ЗСУ, (в матеріалах справи довідка ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02.11.202.3)

Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, вказавши, що зазначеним вироком встановлено, що ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4ст. 185 КК України. Як убачається із вироку, діями ОСОБА_6 було заподіяно матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_8 в сумі 1600,00грн (за епізодом від 15.06.2022 ) та потерпілій ОСОБА_9 у розмірі 3580,00грн (за епізодом від 31.10.2022). Крадіжка за першим епізодом на суму 1600,00грн згідно з прийняттям Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» не є злочином, за крадіжку в такому розмірі передбачена адміністративна відповідальність, однак згідно ст.537 КПК України суд не може змінити вирок у цій частині, тобто як просить заявник не може привести вирок у відповідність до вимог Закону України від 18.07.2024 року № 3886-ІХ, оскільки до повноважень Сквирського районного суду зміна вироку , ухваленого іншим судом, не належить.

Дослідивши клопотання та додані матеріали, з`ясувавши думку прокурора, заявника, суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 09.12.2022 року, засуджений Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, за ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Зазначеним вироком встановлено, що ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4ст. 185 КК України. Як убачається із вироку, діями ОСОБА_6 було заподіяно матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_8 в сумі 1600,00грн (за епізодом від 15.06.2022 ) та потерпілій ОСОБА_9 у розмірі 3580,00грн (за епізодом від 31.10.2022).

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян за ч. 1ст. 51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Отже, два неоподаткованих мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, що відповідно станом на 15.06.2022 (дата вчинення діяння, за яке засуджений ОСОБА_6 ) становить 2481 грн., а станом на 31.10.2022 становить також 2481грн.

Таким чином, станом на день розгляду клопотання відповідальність за дії ОСОБА_6 , вчинені ним за епізодом від 15.06.2022 року, де ОСОБА_6 завдав матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_8 в сумі 1600,00грн, передбачена ст. 51 КУпАП.

Як убачається із вироку, діями ОСОБА_6 було заподіяно матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_8 в сумі 1600,00грн (за епізодом від 15.06.2022 ) та потерпілій ОСОБА_9 заподіяв шкоду у розмірі 3580,00грн (за епізодом від 31.10.2022).

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Ураховуючи те, що вартість таємно викраденого майна (за епізодом від 15.06.2022) становила 1600,00грн, тобто ця сума була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 2481 грн., то суд вважає, що, з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, посилання в судовому рішенні на скоєння обвинуваченим 15.06.2022 таємного викрадення майна, належного потерпілій ОСОБА_8 в сумі 1600,00грн, вчиненого в умовах воєнного стану, підлягає виключенню як таке, що з урахуванням вищенаведеного, не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Однак вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.12.2022 ОСОБА_6 засуджено за вчинення ним таємного викрадення чужого майна за двома епізодами: 15.06.2022 на суму 1600грн, у потерпілої ОСОБА_8 , та 31.10.2022 на суму 3580грн у потерпілої ОСОБА_9 , що перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановлених за ч. 2 ст. 51 КУпАП згідно Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024.

Згідно частини 1 статті 537КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання:1) про відстрочку виконання вироку;2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;2-1) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби;3) про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким; 4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років; 5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років; 6) про звільнення від покарання за хворобою; 7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення; 7-1) про застосування до засуджених примусового годування; 8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком; 9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку; про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України;11) про застосування покарання за наявності кількох вироків;12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді;

13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; 13-1) про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань; 13-2) про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери); 13-3) про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням; 13-4) про звільнення від відбування покарання у зв`язку з прийняттям рішення про передачу особи для обміну як військовополоненого; 14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Отже, враховуючи приписи статей 537, 539 КПК України Сквирський районний суд Київської області не наділений повноваженнями щодо зміни вироку, винесеного 09.12.2022 року Білоцерківським міськрайонний судом Київської області, щодо засудженого ОСОБА_6 в частині виключення посилання в судовому рішенні на скоєння обвинуваченим 15.06.2022 таємного викрадення майна, належного потерпілій ОСОБА_8 в сумі 1600,00грн, вчиненого в умовах воєнного стану, як таке, що підлягає виключенню так як не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Керуючись ст. 5, КК України, ст.ст.537,539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів», суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання в.о. начальника Білоцерківського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» у м.Києві та Київській області ОСОБА_5 про приведення судового рішення стосовно громадянина ОСОБА_6 у відповідність до вимог Закону України від 18.07.2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи діб, засудженим з часу отримання копії ухвали, прокурором з часу проголошення.

Суддя ОСОБА_1