Справа № 930/2753/24
Провадження 1-кп/930/299/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2024 року м. Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого (в режимі відеоконференції): ОСОБА_4

захисника обвинуваченого (в режимі відеоконференції): адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Немирові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000029 від 04.06.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Юрківці, Немирівського району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого:

вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 17.05.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , у порушення вимог ст. ст.17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без дозволу командування та начальників, яким підпорядкований за службою, без поважних причин, в умовах воєнного стану, 11.12.2022 року о 06:00 годин, самовільно залишив місце служби, а саме пункт дислокації військової частини НОМЕР_1 , який розташований за адресою АДРЕСА_2 та до 30.09.2024 ухилявся від несення обов`язків військової служби, проводячи час на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_1 , про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.

В пред`явленому обвинуваченню ОСОБА_4 вину визнав повністю, розкаявся, надав покази в судовому засіданні, які є послідовними та повністю підтверджують обставини вчинення правопорушення, що викладені в обвинувальному акті, а тому просить суд суворо не карати.

Суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст. 337 КПК України.

Прокурор, обвинувачений та захисник не заперечували фактичні обставини кримінального провадження і не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження, і немає сумнівів у добровільності й істинності їх позиції. Учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. У зв`язку з викладеним, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Згідно роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов»язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Аналізуючи вище зазначені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 5 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України є рецидив злочинів.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обставин правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких злочинів, наслідків які настали, особу винного, його соціальне становище, вік та стан здоров`я, який раніше судимий та до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, визнання вини, а тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази по справі відсутні.

Ухвалою слідчої судді Немирівського районного суду Вінницької області від 17.10.2024 року застосовано відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із 17:20 год. 17.10.2024 року по 17:20 год. 15.12.2024 року. Визначено місце тримання ОСОБА_4 під вартою у приміщенні гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати в строк покарання час затримання ОСОБА_4 для участі у даному кримінальному провадженні, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 17.05.2023 року, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років та 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення із 17.10.2024 року по день набрання вироком законної сили, виходячи із співвідношення, згідно якого одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Немирівський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення у порядку ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1