Справа № 346/458/24
Провадження № 11-кп/4808/292/24
Категорія ст. 81 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши в порядку письмового апеляційного провадження справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 , на ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 08 квітня 2024 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо нього, -

в с т а н о в и в:

Оскаржуваною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого вироком Святошинського районного суду м. Києва від 25 лютого 2021 року ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді 9 років позбавлення волі із конфіскацією майна, призначеного 03 листопада 2021 року вироком Київського апеляційного суду із застосуванням ст.ст.70, 71 КК України у кримінальному провадженні за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України.

Своє рішення суд мотивував тим, що згідно вироків, на підставі ч.5 ст. 72 КК України, ОСОБА_7 зараховано в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 06.11.2017 року по 25.02.2021 року включно. Разом з тим,засуджений не довів своє виправлення поведінкою і ставленням до праці.

Засуджений ОСОБА_8 не погодився з ухвалою та оскаржив її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, що суд не взяв до уваги факт погашення всіх дисциплінарних стягнень, наявність заохочення - подяка 04.07.2023 року та 03.10.2023 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки.Крім того, наявність у нього психічно хворої дружини, яку треба терміново лікувати у психіатричному закладі та необхідність доглядати дітей.Крім того, вказує, що не всі виправні колонії можуть забезпечити засуджених робочими місцями на підприємстві.

Просить оскаржувану ухвалу, з наведених підстав, скасувати та постановити нову, якою задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Апеляційним судом встановлено, що засуджений ОСОБА_8 звільнений по кінцю строку відбування покарання, що підтверджується листом від 26 червня 2024 року начальника ДУ «Коломийська виправна колонія (№ 41)»

В судове засідання апеляційного суду засуджений не з`явився, хоча про час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином.

Прокурор просив розглянути справу у його відсутність.

Враховуючи вимоги ч.4 ст.405 КПК України, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути вказане кримінальне провадження за відсутності засудженого та прокурора.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали провадження й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Так, згідно ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-достроково звільнити особу від відбування покарання можливо за умови, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Тобто, обов`язковими показниками, за якими суд може констатувати, що людина виправилася, є чітко визначені в ч.2 ст.81 КК України, критерії: сумлінна поведінка засудженого та сумлінне ставлення до праці.

Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Вимогами ст.67 ч.2 КВК України, встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Стаття 118 КВК України передбачає залучення засуджених до позбавлення волі до суспільно корисної праці. Одним з видів суспільно корисної праці є роботи з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством.

Відповідно до ч.5 ст.118 КВК України, засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством. До цих робіт засуджені залучаються в порядку черговості, в неробочий час і не більш як на дві години на день.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_9 засуджений вироком Святошинського районного суду м. Києва від 25 лютого 2021 року ОСОБА_10 за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України та призначено покарання із застосуванням ст.70 КК України на строк 6 років 5 місяців позбавлення волі із конфіскацією майна. На підставі ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією майна

03 листопада 2021 року вироком Київського апеляційного суду вищевказаний вирок в частині призначеного ОСОБА_11 покарання скасовано та призначено на підставі ст. 71 КК України покарання у виді 9 років позбавлення волі із конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності. Разом з цим згідно ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_11 зараховано в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 06.11.2017 року по 25.02.2021 року включно.

За період відбування покарання характеризується наступним чином: має два заохочення, дисциплінарні стягнення, які погашені, виконував роботи з благоустрою згідно з графіком, тобто не з власної ініціативи, (при цьому, тільки в період з квітня по вересень 2023 року), крім того, не був працевлаштований з вересня 2022 року по лютий 2024 рік. Таким чином, засуджений став на шлях виправлення лише протягом останніх 7 місяців перед зверненням із клопотанням про УДЗ, що не давало зробити висновки про його виправлення.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що на момент розгляду клопотання підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_12 , передбачених ст.81 КК України, не було.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, а тому оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 08.04.2024 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5