Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/2017/2024 Справа № 641/6775/24
УХВАЛА
30 вересня 2024 року м. Харків
Слідчий суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
законного представника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Луганської області м. Перевальськ, громадянина України, учня ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-
Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.09.2024 приблизно о 02 годині ОСОБА_8 , перебував за адресою: АДРЕСА_3 , в приміщенні станції технічного обслуговування автомобілів, де останній працює та тимчасово мешкає, де розпивав алкогольні напої разом з малознайомими йому неповнолітнім ОСОБА_7 , неповнолітнім ОСОБА_9 та неповнолітнім ОСОБА_10 в ході розпиття алкогольних напоїв між ОСОБА_8 та неповнолітнім ОСОБА_7 виник конфлікт, який переріс в бійку, в ході якої у неповнолітнього ОСОБА_7 , у період дії воєнного стану, оголошеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та введеного в дію Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», виник злочинний намір спрямований на відкрите заволодіння належними ОСОБА_8 грошовими коштами, які перебували в кишені штанів останнього.
Реалізуючи свій злочинний намір спрямований на відкрите заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 , поєднаного із застосуванням насильства що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, неповнолітній ОСОБА_7 , діючи в умовах воєнного стану, умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, наніс ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, переламів двох ребер, перелому лівої кісті, саден, синців голови та тулубу та скориставшись тим, що ОСОБА_8 впав на підлогу та не може чинити опір, діючи відкрито для потерпілого та сторонніх осіб, дістав з кишені штанів, що були вдягнені на ОСОБА_8 грошові кошти у розмірі приблизно 27 855 гривень, якими в подальшому, покинувши місце вчинення злочину, розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.
Органами досудового розслідування, неповнолітній ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану.
Крім того, 28.09.2024 приблизно о 02 годині ОСОБА_8 , перебував за адресою: АДРЕСА_3 , в приміщенні станції технічного обслуговування автомобілів, де останній працює та тимчасово мешкає, де розпивав алкогольні напої разом з малознайомими йому неповнолітнім ОСОБА_7 , неповнолітнім ОСОБА_9 та неповнолітнім ОСОБА_10 . В ході розпиття алкогольних напоїв між ОСОБА_8 та неповнолітнім ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, обумовлений вживанням алкогольних напоїв. В ході вказаного словесного конфлікту, у неповнолітнього ОСОБА_7 , на підґрунті раптово виниклих неприязних відносин, обумовлених розбіжностями у поглядах на життя, виник злочинний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , неповнолітній ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні станції технічного обслуговування автомобілів, за вищевказаною адресою, наніс ОСОБА_8 не менш ніж 10 ударів руками, ногами та сторонніми предметами в область голови, верхніх та нижніх кінцівок та тулубу, спричинивши тим самим ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, переламів двох ребер, перелому лівої кісті, саден, синців голови та тулубу.
Органами досудового розслідування, неповнолітній ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 Кримінального кодексу України.
28.09.2024 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
28.09.2024 ОСОБА_7 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 122; ч. 4 ст. 186 КК України.
Під час досудового розслідування були зібрані докази, які вказують на вину ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а саме його причетність підтверджується: протоколами оглядів місця події від 28.09.2024, допитом свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом затримання особи у порядку ст.208 КПК України, а також іншими доказами, які маються в матеріалах кримінального провадження.
ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення (злочину), за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до десяти років позбавленням волі.
Орган досудового розслідування вважає, що існують обґрунтовані ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вважати що ОСОБА_7 може вчинити спробу переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнути відповідальності, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення у якому підозрюється, у зв`язку із чим слідчий та прокурор вважають за необхідне застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного та просили його задовольнити.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважала за можливе обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки ОСОБА_7 раніше не судимий, є неповнолітнім.
Законний представник неповнолітнього ОСОБА_6 та неповнолітній підозрюваний ОСОБА_7 підтримали думку захисника.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши додані до клопотання документи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.
Слідчий та прокурор, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та при розгляді клопотання, довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 186 КК України, що підтверджується сукупністю доказів, на які слідчий та прокурор послались у клопотанні.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Статтею 27 Конституції України визначено, що кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, та вчинити інші кримінальні правопорушення.
Враховуючи, що ОСОБА_7 може вчинити спробу переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнути відповідальності, оскільки з огляду на тяжкість інкримінованих ОСОБА_7 злочинів, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за, яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до десяти років, він може вчинити спробу переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду в Україні або за її межами з метою уникнути передбаченої відповідальності.
Крім того, суд вважає реальним ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_7 у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, може незаконно впливати на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні, враховуючи те, що особи, які допитані в якості свідків знайомі з підозрюваним, потерпілий мешкає в одному будинку з підозрюваним, крім того може впливати на свідків, шляхом здійснення погроз та умовлянь змінити свідчення, з метою зміни або спотворення їх показань на стадії досудового розслідування, які відповідно до положень ст. 95 КПК України, сприймаються лише під час судового засідання.
Крім того, суд вважає реальним ризик, передбачений п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, тобто вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення у якому підозрюється, оскільки у ОСОБА_7 відсутні законні джерела існування, не має міцних соціальних зв`язків, мешкає у гуртожитку без батьків та підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.
Всі вищевикладені ризики у їх сукупності свідчать про неможливість їх запобігання шляхом застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, оскільки інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного під час кримінального провадження.
В той же час, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
З огляду на вищезазначене, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням насильства, слідчий суддя розмір застави не визначає.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання, та застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання з 28 вересня 2024 року.
Строк дії ухвали до 27 листопада 2024 року.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя- ОСОБА_1