Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

16 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальні провадження № 0002745, № 0002823 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Люхча Сарненського району Рівненької області,

громадянина України, що зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

судимого вироком Шевченківського районного суду м. Києва

від 16.11.2023 за ч.4 ст.185 КК України на 5 років позбавлення волі,

на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за апеляційною скаргою прокурора на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 18 червня 2024 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 18.06.2024 ОСОБА_6 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.185 КК України і йому призначено покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч.ч.1, 4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим, призначеним вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 16.11.2023, ОСОБА_6 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки і на нього покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Також суд ухвалив вирок Святошинського районного суду м. Києва від 02.11.2023 щодо ОСОБА_6 виконувати самостійно.

В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 зі змінами, поданими заступником керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 , порушується питання про скасування вироку суду і закриття кримінального провадження на підставі п.41 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, прокурор зазначає, що набув чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-ІХ від 18.07.2024. Згідно з новою редакцією ст.51 КУпАП кримінальна відповідальність за крадіжку настає у разі, якщо вартість майна на момент вчинення правопорушення становить два і більше неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

У Кримінальному кодексі України не визначена вартість майна, за крадіжку якого настає кримінальна відповідальність. У той же час, зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення скасовують кримінальну відповідальність, у зв`язку з чим згідно з ст.58 Конституції України та ч.5 КК України Закон № 3886-ІХ має зворотну дію у часі і поширюється на ОСОБА_6 , який вчинив відповідні діяння до набрання цим законом чинності.

З урахуванням змін та положень Податкового кодексу України, якими визначається розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян для застосування в частині кваліфікації адміністративних та кримінальних правопорушень, кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна, вчинене у 2023 році, настає у разі, якщо його вартість перевищує 2 684 гривні. Враховуючи те, що ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні 6 вересня 2023 року крадіжки майна вартістю 1 455 гривень 83 копійки і 10 вересня 2023 року - вартістю 622 гривні 50 копійок, кримінальне провадження підлягає закриттю.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу зі змінами і просив її задовольнити; доводи обвинуваченого, який також підтримав апеляційну скаргу прокурора; провівши судові дебати, надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її належить задовольнити, з таких підстав.

Вироком суду визнано доведеним, що ОСОБА_6 вчинив крадіжки майна, яке належало ТОВ "Вигідна покупка", за наступних обставин.

6 вересня 2023 року близько 19 години 30 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи в магазині "Аврора", розташованому за адресою: м. Київ, просп. Голосіївський, 128-А, з метою крадіжки, повторно, в умовах воєнного стану, взяв три накопичувачі USB 128Gb, три накопичувачі USB 64Gb, бездротові навушники, зубну щітку "Pro Dent", поклав цей товар загальною вартістю 1 455 гривень 83 копійки в кишені штанів та кофти, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 10 вересня 2023 року близько 14 години 30 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи в магазині "Аврора", розташованому за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 57-Б, з метою крадіжки, в умовах воєнного стану, взяв три накопичувачі USB T&G Veg-121 128Gb загальною вартістю 622 гривні 50 копійок, поклав цей товар в кишені штанів, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Судове провадження в суді першої інстанції здійснювалося в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, і встановлені фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються.

Вказані дії ОСОБА_9 суд кваліфікував за ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, статтю 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення ("Дрібне викрадення чужого майна") викладено у новій редакції. За змістом диспозицій частин першої та другої адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки настає у разі, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.5 Підрозділу 1 Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

У відповідності з п.п.169.1.1 п.169.1 ст.169 Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" установлено у 2023 році прожитковий мінімум для працездатної особи з 1 січня - 2 684 гривні.

Отже, з урахуванням змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та встановленого у 2023 році прожиткового мінімуму для працездатних осіб кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна, вчинене у 2023 році, настає у разі, якщо його вартість становить 2 684 гривні і більше (2 684 : 100 х 50 = 1 342 грн. (50 % прожиткового мінімуму для працездатної особи) х 2 = 2 684 грн.).

У той же час, до набрання чинності Законом України № 3886-IX викрадення чужого майна вважалось дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що у 2023 році дорівнювало 268 гривням 40 копійкам (2 684 : 100 х 50 х 0,2 = 268,4 грн.).

Згідно з п.41 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

За приписами ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Закон України № 3886-IX в частині визначення вартості майна, за викрадення якого передбачена адміністративна відповідальність, як наслідок, вплинув на вартість майна, за викрадення якого передбачена кримінальна відповідальність, а тому має зворотну силу в часі і підлягає застосуванню у даному кримінальному провадженні.

Згідно з ст.417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Як вбачається з вироку, вартість майна, крадіжку якого вчинив ОСОБА_9 6 вересня 2023 року, становить 1 455 гривень 83 копійки, 10 вересня 2023 року - 622 гривні 50 копійок. Враховуючи те, що ці суми є меншими за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, колегія суддів погоджується з доводами прокурора про те, що вирок суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження - закриттю на підставі п.41 ч.1 ст.284 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні зі змінами заступника керівника Київської міської прокуратури задовольнити.

Вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 18 червня 2024 року щодо ОСОБА_6 скасувати і закрити кримінальне провадження, в якому він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, на підставі п.41 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3