У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 201/7931/24

Провадження № 1-кс/201/3549/2024

21 серпня 2024 року

Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: судді ОСОБА_1

з секретарем судового засідання: ОСОБА_2

за участю: заявника обвинуваченого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі заяву - клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 від участі у розгляді кримінального провадження № 201/7931/24 (пр. № 1-кп/201/866/2024), стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 перебуває обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Обвинуваченим ОСОБА_3 було заявлено відвід головуючому судді ОСОБА_5 , в обґрунтування якого останнім було зазначено, що суддею ОСОБА_5 було розглянуто клопотання прокурора про продовження цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого з порушенням процесуального законодавства, а саме не було досліджено докази сторони захисту, порушено принцип невинуватості, принцип рівності та верховенства права. Крім того, обвинувачений зазначає, що він не отримав копію ухвали суду про продовження строку запобіжного заходу стосовно нього, що призвело до порушення його права на апеляційне оскарження зазначеного судового рішення. На підставі викладеного, ОСОБА_3 просить відвести суддю ОСОБА_5 від розгляду даного кримінального провадження.

Прокурор в судовому засіданні наголошував, що положеннями ч. 1 ст. 75 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи, зазначив, що подана заява є не обґрунтованою, у задоволенні заяви просив відмовити.

Дослідивши доводи обвинуваченого та вислухавши думку прокурора, а також ознайомившись з матеріалами провадження в частині заявленого головуючому судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 відводу, суд доходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Положеннями ч. 1 ст. 75 КПК України встановлений вичерпний перелік підстав, які перешкоджають подальшому розгляду слідчим суддею кримінального провадження, зокрема: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумніви у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, суду для розгляду справи.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначено засади самостійності судді при здійсненні ним процесуальної діяльності, а саме те, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції України, Законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Так, одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Беззаперечно, інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Водночас, такий інститут не є інструментом перегляду судового рішення чи додаткового роз`яснення мотивів його ухвалення. Незгода з судовим рішенням має втілюватися у його апеляційному оскарженні або, якщо рішення окремому оскарженню не підлягає, - у включенні заперечень проти таких рішень до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України. Таким чином, незгода учасника кримінального провадження із судовим рішенням не може бути розцінена як прояв упередженості суду, а тому не може бути підставою для його відводу.

Процесуальні рішення судді, їх зміст та форма, не можуть бути підставою для відводу судді. Незгода з рішеннями судді має здійснюватись у порядку, передбаченому чинним процесуальним законодавством України, яким передбачено процедуру оскарження будь-яких процесуальних рішень судді окремо або разом з кінцевим процесуальним рішенням по кримінальному провадженню з наведенням мотивів такої незгоди, а заперечення на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню, можна включити до апеляційної скарги на рішення суду за наслідками розгляду справи.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Оцінюючи доводи сторони обвинуваченого щодо дій судді ОСОБА_5 , суд вважає що вони не свідчать про упередженість судді.

Така позиція підтверджується і нормою ст. 76 КПК, яка забороняє повторну участь судді у кримінальному проваджені. Ця норма забезпечує своєрідний захист кримінального провадження від участі судді, який вже оцінював докази у кримінальному провадженні і очевидно не може бути повністю неупередженим при прийняття рішення за результатами розгляду кримінального провадження.

В той же час, законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю, а виключне право такої перевірки має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством.

Таким чином, ані за суб`єктивним ані за об`єктивним критерієм не встановлено обставин, які б свідчили про упередженість судді, а тому в задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 75-76, 80-81, 369-372, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 від участі у розгляді кримінального провадження № 201/7931/24 (пр. № 1-кп/201/866/2024), стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України відмовити.

Повний текст ухвали суду складений і оголошений о 17:30 годині 22 серпня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1