Провадження №: 1-в/336/241/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання заступника начальника Мелітопольського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про звільнення від відбування покарання на підставі ст. 80 КК України відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Петропавловськ-Камчатський рф, громадянки рф, засудженої 05.07.2021 вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.,

В С Т А Н О В И В:

12.09.2024 заступник начальника Мелітопольського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_4 звернулася до суду із вищевказаним поданням.

В поданні зазначає, що вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.07.2021 ОСОБА_3 визнано винною у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст. 358 ч. 4 КК України, та їй призначено покарання у вигляді штрафу сумі 850 грн..

Вирок суду набрав законної сили 26.11.2021.

31.01.2022 до Мелітопольського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області з Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшло розпорядження та копія вироку суду від 05.07.2021 відносно ОСОБА_3 , яке прийнято до виконання.

Цього ж дня ОСОБА_3 було направлено повідомлення про необхідність сплатити штраф та повідомити про це відділ пробації. Проте, жодного документа про сплату штрафу відділу пробації ОСОБА_3 не надала.

За адресою, вказаною у вироку суду АДРЕСА_1 , засуджена ОСОБА_3 не мешкає.

З моменту повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, телефонний та поштовий зв`язок з ОСОБА_3 відсутній.

29.07.2024 отримано повідомлення з відділу ДРАЦС у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса), згідно якого актовий запис про смерть ОСОБА_3 не виявлений.

Згідно повідомлення Міністерства соціальної політики України інформація відносно ОСОБА_3 в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб, відсутня.

За повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_2 внутрішньо переміщених осіб та громадського забезпечення, ОСОБА_3 на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб по м. Запоріжжю не перебуває.

Згідно відповіді з Державної податкової служби України, отриманої засобами ЄРЗО встановлено, що з 3 кварталу 2021 року по 3 квартал 2024 року (включно), інформація щодо джерел виплачених доходів за запитуваний період в Державному реєстрі відсутня.

Згідно вимоги ДІ МВС України м. Київ УІАН ГУНП в Запорізькій області до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 не притягувалась.

Станом на теперішній час місце проживання ОСОБА_3 не встановлено, статусу внутрішньо переміщеної особи вона не має, документ, підтверджуючий факт сплати штрафу відсутній.

Посилаючись на ст. 80 КК України, заступник начальника Мелітопольського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_4 просить вирішити питання про звільнення від відбування покарання ОСОБА_3 , засудженої 05.07.2021 р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн., у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Представник Мелітопольського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області у судове засідання 03.10.2024 не з`явився, причину неявки не повідомив.

Прокурор подав до суду заяву про розгляд подання без його участі, просить подання задовольнити.

Засуджена ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про день, час і місце розгляду подання повідомлялася у встановленому порядку, шляхом розміщення на офіційному веб-порталі «Судова влада України» оголошення про дату, час та місце проведення судового засідання.

У відповідності до ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з ч. 5 цієї статті неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Перевіривши перелічені обставини, вивчивши матеріали особової справи ОСОБА_3 , оглянувши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що подання підлягає задоволенню.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_3 була засуджена 05.07.2021 вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн..

Згідно вимог ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: 1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі за злочин невеликої тяжкості; 3) п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за злочин середньої тяжкості, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин; 4) десять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за тяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше десяти років за особливо тяжкий злочин; 5) п`ятнадцять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років за особливо тяжкий злочин.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 липня 2021 року, факт ухилення ОСОБА_3 від відбування покарання вироком суду не встановлений, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для її звільнення від відбування покарання на підставі ст. 80 КК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. 539 КПК України, ст. 152 КВК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Подання заступника начальника Мелітопольського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про звільнення від відбування покарання на підставі ст. 80 КК України відносно ОСОБА_3 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Петропавловськ-Камчатський рф, громадянку рф, засуджену 05.07.2021 вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн., у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1