Справа № 308/6389/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.08.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/452/24, за апеляційними скаргами прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_9 , в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 липня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 липня 2024 року задоволено клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000252 від 24.10.2023 року щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1,3 ст. 368 КК України.

Застосовано щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до шістдесяти днів.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 визначено до 29 серпня 2024 року включно.

Визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, у 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму 181680 (сто вісімдесят одну тисячу шістсот вісімдесят) гривень

Роз`яснено, що ОСОБА_5 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки: - прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду на першу вимогу; - не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора; - повідомляти слідчого, прокурора, слідчого судді та суду про зміну свого місця проживання та роботи; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснено ОСОБА_5 , що в разі невиконання вищеперерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Строк дії покладених на ОСОБА_5 обов`язків становить два місяці й визначено до 29 серпня 2024 року включно.

З матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні слідчого управління ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000252 від 24.10.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 368 КК України, а саме одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи дій з використанням наданого їй службового становища та ч. 3 ст. 368 КК України, а саме одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища вчинене повторно.

В розглядуваному випадку слідчий суддя, визначаючи розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, враховує положення п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а також приймає до уваги розмір неправомірної вигоди, у прийнятті якої підозрюється ОСОБА_5 , а це сума у 45 895,49 гривень; особу підозрюваного, а саме те, що такий працює, є особою з інвалідністю третьої групи, й вважає, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, становить 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 гривень.

Саме такий розмір застави, на думку слідчого судді, спонукатиме підозрюваного виконувати процесуальні обов`язки, покладені на нього цією ухвалою, та зможе запобігати встановленому судом ризику. Тобто, метою встановлення такого розміру застави є забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 під загрозою звернення застави в дохід держави.

Слідчий суддя відхиляє доводи прокурора про необхідність визначення застави у сумі 3 мільйона гривень, оскільки прокурор в судовому засіданні не навів жодного аргументу тому, що випадок визначення розміру застави ОСОБА_5 є виключним, що встановлення розміру застави у межах, визначених щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, не здатне забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених обов`язків, що ОСОБА_5 має кошти для внесення застави у розмірі 3 мілійони гривень.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрати запобіжний захід тримання під вартою, без визначення застави. У разі якщо суд дійде переконання про необхідність визначення застави підозрюваному ОСОБА_5 то обрати йому не менше як 3 000 748 грн., що становить 991 прожитковий мінімум для працездатних осіб.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_9 , в інтересах ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданих апеляційних скарг, прокурора ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, заперечив щодо задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу та заперечили щодо апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, приходить до наступного висновку.

Відповідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Витягом з ЄРДР стверджується, що ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000252 від 24.10.2023, відомості про яке внесено до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 , ч. 3 ст. 369 КК України.

На підтвердження обґрунтованості підозри в інкримінованому підозрюваному кримінальних правопорушень, слідчим до клопотання додано ряд доказів, зокрема така підтверджується протоколами допитів свідків ОСОБА_11 від 05.04.2024, ОСОБА_12 від 05.04.2024, ОСОБА_13 від 09.04.2024 та показами ОСОБА_14 від 18.04.2024; розсекреченими протоколами НСРД тощо.

При розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджено клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування у відношенні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявність обґрунтованої підозри, існування ризиків, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, і прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із застосуванням застави.

Переглядаючи законність прийнятого рішення в межах доводів поданої апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді в частині визначення розміру застави відповідає вимогам закону.

Згідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя зазначив в ухвалі, що врахував положення п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України; прийняв до уваги розмір неправомірної вигоди, у прийнятті якої підозрюється ОСОБА_5 45 895,49 гривень; врахував дані, які характеризують особу ОСОБА_5 , а саме, що останній працює і є інвалідом третьої групи; дійшов висновку, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, становить 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 гривень; що такий розмір застави спонукатиме підозрюваного ОСОБА_5 виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки і зможе запобігати встановленому судом ризику.

Відхиляючи доводи прокурора про необхідність визначення ОСОБА_5 застави у сумі 3 мільйона гривень, слідчий суддя вказав доведеним, що прокурор в судовому засіданні не навів жодного аргументу тому, що випадок визначення розміру є виключним, що встановлення розміру застави у межах, визначених щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не здатне забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, що ОСОБА_5 має кошти для внесення застави у розмірі 3 мільйони гривень.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, що є неприпустимим обґрунтування прокурором необхідності призначення застави ОСОБА_5 понад визначений у законі розмір застави тим, що такий розмір буде не обтяжливим для підозрюваного і він зможе такий внести, оскільки метою запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та запобігання визначеним законом ризикам, та не являється каральним інструментом, що надмірний розмір застави може перетворити запобіжний захід на безальтернативне ув`язнення.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу на розмір застави.

В рішенні ЄСПЛ у справі «Хрістова проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив: «Національні суди повинні наводити достатні аргументи, щоб виправдати суму встановленої застави. Так, серйозність обвинувачення не тільки не може бути єдиним фактором, що обґрунтовує розмір застави, вона не може бути вирішальним фактором. Так само небезпека переховування від правосуддя не може бути оціненою виключно на основі міркувань, що стосуються тяжкості покарання, яке, ймовірно, буде накладено».

В рішенні ЄСПЛ у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Суд вказав, що «гарантії, передбачені п. З ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, явку обвинуваченого на судове засідання. Такіш чином, сума (застави) повинна бути оцінена, враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тич ступенем довіри (впевненості), за якого перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді буде достатнім стримувальним засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого».

Прокурор зазначених вимог ЄСПЛ не дотримався. Як в клопотанні, так і в апеляційній скарзі не наведено достатніх доводів, які би виправдовували суму застави для ОСОБА_5 саме в розмірі більше 3 000 000 гривень, а також доводів, що випадок ОСОБА_5 є виключним.

Що стосується доводів прокурора що застава в розмірі більше 3 000 000 гривень для ОСОБА_5 не є надмірною з огляду на перечень майна, яке за ним зареєстровано на праві приватної власності, вони не можуть бути прийнятими до уваги виходячи з наступного:

Житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 53,05 кв. м. та земельна ділянка, на якій він розташований за адресою АДРЕСА_1 , старий, 1970 року забудови, отриманий ним у спадщину від своїх батьків і на даний час йому не належить, оскільки 13 квітня 2024 року був подарований ним своїй доньці ОСОБА_15 , що підтверджується завіреною копією договору дарування, яка додається до заперечення.

Житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 87,8 кв. м., та земельна ділянка, на якій він розташований за адресою АДРЕСА_2 , отриманий ОСОБА_5 в подарунок від своїх батьків у 2003 році, збудований у 1982 році, також подарований ним своїй доньці ОСОБА_16 , що підтверджується копією договору дарування.

52/100 нежитлового приміщення загальною площею 45.9 кв. м.. розташоване за адресою АДРЕСА_3 є коморою, яке належить ОСОБА_5 на праві сумісної власності з громадянином ОСОБА_17 .

Квартира загальною площею 129,1 кв. м., розташована за адресою АДРЕСА_4 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , куплена ОСОБА_5 23 жовтня 2023 року в кредит, який до даного часу не погашений, і в якій він на даний час проживає разом з дружиною і яка потрібна йому для подальшого проживання.

2/3 частини (дві кімнати) будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_5 , реєстраційний номер 17893751, а також житловий будинок загальною площею 114,49 кв. м., розташований за адресою АДРЕСА_6 , реєстраційний номер 28287949 ОСОБА_18 , не належать. Вибірка по зазначеним житловим будинкам була проведена прокурором не за ідентифікаційними кодами а за частковим збігом прізвища та імені.

Ні в клопотанні, ні в апеляційній скарзі прокурор не навів доказів вартості перерахованих ним об`єктів, які би підтверджували у випадку їх продажі, що отримана грошова сума було би достатньою для сплати ним застави у розмірі, який просить прокурор - не менше 3 000 748 гри.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційних скаргах не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційних скарг колегією суддів не встановлено.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційних скарг є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 липня 2024 року, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, та відповідає вимогам ст.370 КПК.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 липня 2024 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді