Дата документу 05.09.2024
Справа № 334/6731/24
Провадження № 1-кп/334/639/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2024 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні, в залі суду кримінальне провадження № 0001456 від 19.07.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у м. Слов`янськ Донецької області, громадянки України, незаміжньої, яка не має на утриманні малолітніх дітей, без освіти, офіційно не працевлаштованої, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

21.10.2021 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190, 75 КК України до покарання у вигляді двох років обмеження волі з іспитовим строком 1 рік;

07.03.2023 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років. 09.10.2023 ухвалою Запорізького апеляційного суду вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя було змінено в частині призначеного покарання, а саме, остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років 6 місяців,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

05.07.2024 о 13.00 години ОСОБА_4 , маючи судимість за майновий злочин, яка не знята або погашена, маючи намір на незаконне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, знаходячись на території церкви за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, шляхом зловживання довірою ОСОБА_6 , під приводом здійснення телефонного дзвінка попросила у неї мобільний телефон.

В свою чергу, ОСОБА_6 , довіряючи ОСОБА_4 , та не підозрюючи про її злочинний умисел добровільно передала в її тимчасове користування мобільний телефон «OnePlus Nord 2 5G 12/256GB Gray Sierra» загальною вартістю 8033 гривень, який належить їй на праві приватної власності, розраховуючи в подальшому на його повернення.

Продовжуючи реалізовувати свій умисел, ОСОБА_4 отримавши доступ до мобільного телефону, під приводом здійснення телефонного дзвінка вийшла з поля зору ОСОБА_6 , тим самим впевнившись, що за її діями ніхто не стежить та забезпечивши собі можливість закінчити злочин.

Після цього ОСОБА_4 вимкнула телефон потерпілої, з метою подальшого унеможливлення встановлення його місцезнаходження ОСОБА_6 та третіми особами, безперешкодно зникла з місця вчинення кримінального правопорушення. В подальшому ОСОБА_4 розпорядилась мобільним телефоном «OnePlus Nord 2 5G 12/256GB Gray Sierra», що належить ОСОБА_6 на власний розсуд.

В результаті вказаного кримінального правопорушення винним діянням ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 8 033 гривень.

У судовому засіданні ОСОБА_4 пояснила, що зазначене у обвинувальному акті кримінальне правопорушення, скоєне нею з метою отримання грошових коштів, свою вину, у пред`явленому обвинуваченні, визнала повністю, щиро кається.

Показання обвинуваченої підтверджуються фактичними обставинами справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, враховуючи згоду учасників судового процесу, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, учасникам кримінального провадження, роз`яснено щодо правильності розуміння зазначеними особами змісту цих обставин, добровільності такої позиції, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 доведена повністю і її дії суд кваліфікує за ст..190 ч.2 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України, є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

ОСОБА_4 , має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштована, знаходилася на стаціонарному лікуванні в КНП «ОКЗПДСЗХ» з 03.05.2023 по 08.05.2023 з діагнозом: «Психотичний, переважно галюцинаторний розлад, внаслідок вживання ПАР, демонстрація суїциду».

За медичною допомогою до лікаря-нарколога не зверталася.

Призначаючи міру покарання обвинуваченій, суд врахував, що обвинуваченою скоєно умисний нетяжкий злочин, той факт, що вона раніше судима, враховує обставини, що пом`ягчують і обтяжують покарання, та виходить з того, що призначене покарання, має бути необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням предмета посягання, характеру діяння, способу, місця та часу скоєння злочину, форми, виду і ступеня провини, мотивів і мети злочину, обставин, що характеризують поведінку винної до скоєння злочину, обставин, безпосередньо пов`язаних із вчиненням злочину, що характеризують поведінку винної після вчинення злочину, а також індивідуальних особливостей особистості: стать, вік, стан здоров`я, сімейний стан, спосіб життя, - суд приходить до висновку про можливість призначення покарання, передбаченого санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі.

При цьому, оскільки ОСОБА_4 була засуджена 07.03.2023 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, в подальшому 09.10.2023 ухвалою Запорізького апеляційного суду зміна вироку, а саме, остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років 6 місяців, остаточне покарання підлягає призначенню на підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком за правилами, встановленими ч.1 ст. 72 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Доля речових доказів вирішується у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71, ч.1 ст.72 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 07.03.2023 року, який був змінений ухвалою Запорізького апеляційного суду від 09.10.2023 року в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 7 (сім) місяців.

На підставі ч.5 ст.72 КК України попереднє ув`язнення обвинуваченої підлягає заліку в строк призначеного покарання за правилами, передбаченими в ч.1 ст.72 КК України, день за день.

Строк покарання обвинуваченій ОСОБА_4 відраховувати з моменту її затримання, тобто з 05.08.2024 року.

ОСОБА_4 запобіжний захід до набрання вироком законної сили, залишити без змін - тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта (висновок експерта №СЕ-19/108-24/13782-ТВ від 30.07.2024) у сумі 757 (сімсот п`ятдесят сім) гривень 28 копійок.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1