печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року Печерський районний суд міста Києва у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «БАЗИС ТРАСТ» про скасування арешту майна накладеного, у кримінальному провадженні № 0002708 від 28.12.2021 року,

ВСТАНОВИВ :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах АТ «ЗНВКІФ «Базис Траст» () про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0002708 від 28.12.2021 року, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.05.2024 року у справі №757/22299/24-к, зокрема на грошові кошти в безготівковому вигляді, які знаходяться на всіх наявних рахунках, відкритих АТ «ЗНВКІФ «Базис Траст», та грошові кошти, що в подальшому надходитимуть на вказані рахунки, які відкриті в банківській установі АТ «Південний» (МФО 328209), що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 6/1.

Крім того просила скасувати заборону розпорядження коштами, що знаходяться на всіх наявних рахунках відкритих АТ «ЗНВКІФ «Базис Траст», , які відкриті в банківській установі АТ «Південний» (МФО 328209), що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 6/1 та грошовими коштами, які в подальшому надходитимуть на вказані рахунки, а також скасувати встановлене ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16.05.2024 року у справі № 757/22299/24-к зупинення видаткових операцій з грошовими коштами, що надходять, на всіх наявних рахунках, відкритих АТ «ЗНВКІФ «Базис Траст», , в банківській установі АТ «Південний» (МФО 328209) та які вже знаходяться на вищезазначених банківських рахунках.

В обґрунтування доводів клопотання зазначено, що арешт було накладено безпідставно, необґрунтовано та з порушенням приписів ч. 10 ст. 170 КПК України. Сторона обвинувачення не надала доказів, що майно, на яке накладено арешт, є предметом кримінального правопорушення чи здобуте в результаті вчинення кримінального правопорушення, як і не надано доказів того, що АТ «ЗНВКІФ «Базис Траст» чи його посадові мають яке небудь відношення до даного кримінального провадження.

Крім того, представником зазначено, що грошові кошти, які знаходяться на рахунку АТ «ЗНВКІФ «Базис Траст», в банківській установі АТ «Південний» та на які був накладений арешт, належать на праві приватної власності товариству, а їх набуття у власність жодним чином не пов`язане з обставинами, які є предметом розслідування в межах кримінального провадження № 0002708 від 28.12.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3,5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України.

Накладений арешт, застосований щодо юридичної особи, посадові особи та учасники, засновники якої, не мають жодного процесуального статусу у вказаному кримінальному провадженні.

Також зазначено, що вказаний арешт перешкоджає господарській діяльності Товариства. При цьому, арештовані грошові кошти АТ «ЗНВКІФ «Базис Траст» були отримані на законних правових підставах під час здійснення законної господарської діяльності.

Крім того, представник товариства аргументує подане клопотання тим, що предметом досудового розслідування в рамках зазначеного кримінального провадження (як зазначено в ухвалі слідчого судді про арешт майна) є розтрата активів АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь третіх осіб під час проведення передпродажної підготовки та відкритих торгів, вчинена службовими особами такого банку та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що свідчить про необгрунтованість доводів прокурора щодо визнання предметом злочину грошових коштів, що перебувають на рахунках АТ «ЗНВКІФ «Базис Траст».

У зв`язку із викладеним та відсутністю об`єктивних підстав вважати, що майно є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002708 від 28.12.2021 року, накладений з метою збереження речових доказів, арешт підлягає скасуванню.

Адвокат ОСОБА_3 направила на адресу суду заяву, згідно якої розгляд клопотання просила проводити без її участі, доводи клопотання підтримує в повному обсязі, просила його задовольнити.

Прокурор до судового засідання не з`явився. Тому, з урахуванням принципу диспозитивності, закріпленому у статті 26 КПК України, слідчий судя розглянув вказане клопотання за відсутності сторін кримінального провадження.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань за процессуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002708 від 28.12.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3,5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України.

Під час здійснення досдуового розслідування у вказаному кримінальному провадженні прокурором прийнято рішення про його об`єднання з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000870 від 02.09.2022.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.05.2024 року у справі №757/22299/24-к у межах кримінального провадження № 0002708 від 28.12.2021 року накладено арешт зокрема на грошові кошти у безготівковому вигляді, які знаходяться в банківській установі АТ «Південний» (МФО 328209), за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 6/1, на всіх наявних рахунках відкритих АТ «ЗНВКІФ «Базис Траст» () та грошові кошти, що в подальшому надходитимуть на вказані рахунки. Заборонено розпоряджатися грошовими коштами, що знаходяться на всіх наявних рахунках відкритих АТ«ЗНВКІФ «Базис Траст» () та грошовими коштами, які в подальшому надходитимуть на вказані рахунки, за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету. Зупинено видаткові операції з грошовими коштами, що надходять на рахунках всіх наявних рахунках відкритих АТ «ЗНВКІФ «Базис Траст» () та які вже знаходяться на вищезазначених банківських рахунках за винятком видаткових операцій виключно з платежів до бюджетів всіх рівнів та державних цільових фондів.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий судя звертає увагу, що відповідно до ухвали слідчого судді Печерського райнного суду міста Києва, накладено арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках товариства, за клопотанням старшого слідчого відділу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 . Відповідно до зазначеної ухвали, відомості щодо погодження такого клопотання прокурором - відсутні. Так, згідно ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Оскільки відомостей щодо повідомлення про підозру будь-які посадовій особі АТ «ЗНВКІФ «Базис Траст» слідчому судді не надано, а грошові кошти належать зазначеному товариству, слідчий судя доходить висновку, що товариство має статус третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Так, згідно з ст. 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Права та обов`язки третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Оскільки законом регламентовано порядок звернення з клопотанням про арешт майна третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, слідчий суддя доходить висновку, що такий арешт, накладений за клопотанням, що подане неуповноваженою особою.

Крім того, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Як вбачається з ухвали Печерського районного суду м. Києва від 16.05.2024 року при накладенні арешту слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання у органу досудового розслідування були достатні підстави вважати, що грошові кошти на рахунках заявника можуть бути предметом злочину, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Незважаючи на те, що досудове розслідування здійснюється протягом тривалого проміжку часу, стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про будь-які логічні та об`єктивні підстави для накладення арешту на майно, яке перебуває у власності товариства.

Підозра посадовим особам АТ «ЗНВКІФ «Базис Траст» не пред`явлена, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, як і не встановлено розміру збитків у вигляді тяжких наслідків, які нібито заподіяні державі, оскільки доказів такого слідчому судді не надано.

Стороною обвинувачення не надано суду допустимих, в розумінні ст. 86 КПК України, доказів, що АТ «ЗНВКІФ «Базис Траст» має яке-небудь відношення до кримінальних правопорушень або, що саме посадовими особами АТ «ЗНВКІФ «Базис Траст» вчинені інкриміновані кримінальні правопорушення, відповідно - відсутні підстави відповідальності товариства за незаконні дії третіх осіб.

Версія органу досудового розслідування, що майно на яке накладено арешт відповідає ознакам визначених ст. 98 КПК України, тобто відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні № 0002708 від 28.12.2021 року, належним чином не досліджена та не підтверджена допустимими в розумінні ст. 86 КПК України доказами, спростовується наданими доказами в обґрунтування скасування арешту майна.

Саме по собі винесення слідчим постанови про визнання речовим доказом не спростовує цих обставин і не може слугувати підставою для подальшого позбавлення власника майна вільно користуватися ним.

Враховуючи вказане, підстав вважати, що існує правова підстава для арешту рахунків заявника взагалі спростовується, а також враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як орган досудового розслідування не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявника належним йому майном, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 1-35, 98, 167, 170,171, 172, 173, 174, 379 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений в межах кримінального провадження № 0002708 від 28.12.2021 року, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.05.2024 року у справі №757/22299/24-к, а саме:

- на грошові кошти в безготівковому вигляді, які знаходяться на всіх наявних рахунках, відкритих АТ «ЗНВКІФ «Базис Траст», та грошові кошти, що в подальшому надходитимуть на вказані рахунки, які відкриті в банківській установі АТ «Південний» (МФО 328209), що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 6/1.

Скасувати заборону розпорядження коштами, що знаходяться на всіх наявних рахунках відкритих АТ «ЗНВКІФ «Базис Траст», , які відкриті в банківській установі АТ «Південний» (МФО 328209), що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 6/1 та грошовими коштами, які в подальшому надходитимуть на вказані рахунки,

Скасувати зупинення видаткових операцій з грошовими коштами, що надходять, на всіх наявних рахунках, відкритих АТ «ЗНВКІФ «Базис Траст», , в банківській установі АТ «Південний» (МФО 328209) та які вже знаходяться на вищезазначених банківських рахунках.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1