УХВАЛА

26 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 607/9097/20

провадження № 51-4335ск20

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 грудня 2022 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 25 березня 2024 року щодо останнього,

встановив:

Захисник ОСОБА_4 звернулася до суду із касаційною скаргою на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 грудня 2022 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 25 березня 2024 року щодо засудженого ОСОБА_5 , де висунула вимогу про скасування вказаних судових рішень та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Ухвалою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16 липня 2024 року касаційну скаргу захисника було залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) та надано строк для усунення недоліків.

У вказаній вище ухвалі зазначалося про недотримання захисником положень п. 4 ч. 2

ст. 427 КПК щодо обґрунтування вимог касаційної скарги із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

На виконання ухвали Верховного Суду від 16 липня 2024 року захисник подала нову касаційну скаргу, в якій змінила вимогу до суду касаційної інстанції.

Вимоги до суду касаційної інстанції повинні відповідати положенням ст. 436 КПК, які визначають повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги. Відповідно до її змісту, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

У новій касаційній скарзі захисник висуває вимогу про скасування вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 грудня 2022 року й ухвали Тернопільського апеляційного суду від 25 березня 2024 року та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції.

Сформульована захисником вимога до суду касаційної інстанції суперечить приписам

ст. 436 КПК, оскільки при призначенні нового апеляційного розгляду скасування вироку місцевого суду потягне за собою відсутність предмету апеляційного перегляду.

З огляду на приписи ст. 26 КПК, враховуючи, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення згідно ч. 2 ст. 433 цього Кодексу у межах касаційної скарги, а повторне залишення касаційної скарги без руху чинним КПК не передбачено, відсутність у поданій на виконання ухвали Верховного Суду від 16 липня 2024 року скарзі, серед іншого, вимоги, яка узгоджується з повноваженнями суду касаційної інстанції, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху в установлений строк.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути захиснику ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3