Справа № 164/2174/24
п/с 1-в/164/378/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2024 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації державної

установи „Маневицька виправна колонія № 42 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Маневичі клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2024 року, в частині засудження за ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 звернувся в суд з клопотанням про звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2024 року, в частині засудження за ч. 4 ст. 185 КК України. Свої вимоги обґрунтував тим, що 9 серпня 2024 року набув чинності Закон України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів від 18 липня 2024 року. Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2024 року ОСОБА_5 було засуджено за ч. 4 ст. 185 КК, ч. 1 ст. 357 КК, ч. 1 ст. 70 КК, ч. 1 ст. 71 КК України на 5 років 1 місяць позбавлення волі. На даний час він відбуває покарання у державній установі „Маневицька виправна колонія № 42. Строк відбування покарання рахується з 12 січня 2024 року. Згідно вироку суду ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна на загальну суму 2557 гривень 23 копійки. Законом України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів від 18 липня 2024 року збільшені межі застосування Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушень, зокрема викрадення чужого майна. Відповідно до ст. 51 КУпАП викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Станом на 1 січня 2023 року неоподатковуваний мінімум доходів громадян (загальна податкова соціальна пільга) становила 1342 гривень, отже, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян становили 2684 гривень. ОСОБА_5 було засуджено за викрадення чужого майна на загальну суму 2557 гривень 23 копійки, яке Законом України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів віднесено до дрібного викрадення чужого майна, тобто до адміністративних правопорушень, а тому він має бути звільнений від відбування покарання за ч. 4 ст. 185 КК України.Відповідно до ст. 58 Конституції України, ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом?якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Вищевказані зміни в законодавстві пом?якшують та скасовують кримінальну протиправність діяння, тобто мають зворотну дію в часі, а тому мають бути застосовані до засудженого ОСОБА_5 . Посилаючись на зазначені обставини, просив звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2024 року, в частині засудження за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 , засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримали, просили звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2024 року, в частині засудження за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Заслухавши пояснення засудженого, думку захисника, які клопотання підтримали, думку представника адміністрації установи, який проти задоволення клопотання не заперечував, висновок прокурора, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що вказане клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

9 серпня 2024 року набув чинності Закон України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів від 18 липня 2024 року, яким встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто викрадення чужого майна на суму до 3028 гривень) є дрібним викраденням чужого майна, за яке настає адміністративна відповідальність за ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом?якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом?якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2024 року ОСОБА_5 було засуджено за ч. 4 ст. 185 КК, ч. 1 ст. 357 КК, ч. 1 ст. 70 КК, ч. 1 ст. 71 КК України на 5 років 1 місяць позбавлення волі. На даний час він відбуває покарання у державній установі „Маневицька виправна колонія № 42. Строк відбування покарання рахується з 12 січня 2024 року. Згідно вироку суду ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна на загальну суму 2557 гривень 23 копійки.

Оскільки ОСОБА_5 25 листопада 2023 року вчинив таємне викрадення чужого майна на загальну суму 2557 гривень 23 копійки, що на момент вчинення діяння мало ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КУпАП, у зв`язку з набуттям чинності Законом України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів його дії підпадають під дію даного Закону, а тому вчинене останнім правопорушення кваліфікується як дрібне викрадення чужого майна, що відноситься до адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Враховуючи вказані обставини, ОСОБА_5 на підставі ч. 2 ст. 74 КК України підлягаєзвільненню від відбування покарання, призначеного йому вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2024 року, за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого ОСОБА_5 діяння.

При вирішенні клопотання суд бере до уваги, що вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2024 року ОСОБА_5 було засуджено за ч. 4 ст. 185 КК, ч. 1 ст. 357 КК, ч. 1 ст. 70 КК, ч. 1 ст. 71 КК України на 5 років 1 місяць позбавлення волі. Строк відбування покарання рахується з 12 січня 2024 року. За ч. 1 ст. 357 КК України ОСОБА_5 було призначено покарання у виді 1 року обмеження волі, за ч. 4 ст. 185 КК України- у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання за даним вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 вересня 2019 року- 1 (один) місяць позбавлення волі і остаточно визначено до відбування 5 років 1 місяць позбавлення волі.

Згідно з ч. 1, 6 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі. Встановлені в частині першій цієї статті правила співвідношення видів покарань можуть застосовуватись і в інших випадках, передбачених Загальною частиною цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене,ОСОБА_5 слід вважати засудженим вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2024 року за ч. 1 ст. 357 КК України на 1 рік обмеження волі, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України відповідає 6 місяцям позбавлення волі. В зв?язку із звільненням ОСОБА_5 відвідбування покаранняза ч. 4 ст. 185 КК України ч. 1 ст. 70 КК України застосуванню не підлягає. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 вересня 2019 року- 1 (один) місяць позбавлення волі і остаточно визначити до відбування 7 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати з 12 січня 2024 року.

Оскільки в зв`язку з набуттям чинності Законом України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів від 18 липня 2024 рокуна час розгляду судом вказаного клопотання ОСОБА_5 відбув покарання, призначене йому вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2024 року, за ч. 1 ст. 357 КК України, а також невідбуте покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 вересня 2019 року- 1 (один) місяць позбавлення волі, суд вважає, що він підлягає негайному звільненню з державної установи „Маневицька виправна колонія № 42.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 369-372, 395, 532, 537, 539 КПК України, ст. 58 Конституції України, ст.ст. 4, 5, 72, 74 КК України,Законом України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів від 18 липня 2024 року, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч. 2 ст. 74 КК Українизвільнити від відбування покарання, призначеного йому вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2024 року, за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого ОСОБА_5 діяння.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2024 року за ч. 1 ст. 357 КК України на 1 рік обмеження волі, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України відповідає 6 місяцям позбавлення волі.

В зв?язку із звільненням ОСОБА_5 відвідбування покаранняза ч. 4 ст. 185 КК України ч. 1 ст. 70 КК України застосуванню не підлягає.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2024 року частково приєднати невідбуте покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 вересня 2019 року- 1 (один) місяць позбавлення волі і остаточно визначити до відбування 7 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 12 січня 2024 року.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,в зв`язку з відбуттям покарання, призначеного вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2024 року, звільнити з державної установи „Маневицька виправна колонія № 42 негайно.

Копію ухвали направити у державну установу „Маневицька виправна колонія № 42 для виконання та засудженому для відому.

Ухвала в частині звільнення засудженого ОСОБА_5 з-під варти підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя районного суду ОСОБА_1