Справа №663/1155/19
провадження №1-в/650/134/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2024 року селище Велика Олександрівка

Великоолександрівський районний суд Херсонської області,

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Олександрівка подання начальника сектору № 33 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, про звільнення від призначеного судом покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красне Скадовського району Херсонської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Скадовського районного суду Херсонської області від 18 листопада 2019 року за частиною третьою статті 185 КК України до трьох років позбавлення волі, із застосуванням статті 75 КК України з іспитовим строком два роки,

в с т а н о в и в :

У вересні 2024 року до суду надійшло зазначене подання, в якому заявник, просить вирішити питання про звільнення засудженого від призначеного судом покарання у зв`язку з декриміналізацією вчиненого ним діяння та приведення вказаного вироку у відповідність до закону.

Заявник обґрунтовує свою позицію тим, що на момент винесення вироку дії засудженого за першими двома епізодами кваліфікувалися як кримінальне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 185 КК України, однак із набранням чинності Законом України № 3886-ІХ від 09 серпня 2024 року, вартість викраденого майна, яка не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, визначається як дрібне викрадення, що підлягає адміністративній, а не кримінальній відповідальності.

Відповідно до положень Конституції України та Кримінального кодексу України, закон, який скасовує кримінальну протиправність діяння або пом`якшує відповідальність, має зворотну дію в часі, що надає право на перегляд вказаного вироку з метою звільнення засудженого від кримінального покарання.

На підставі наведеного заявник просить суд щодо перших двох епізодів застосувати положення статті 74 КК України та ухвалити рішення про звільнення засудженого від покарання.

Разом з цим, зважаючи на те, що вказаним вироком особу було засуджено і за вчинення іншого кримінального правопорушення (третій епізод), яке не підпадає під дію Закону України № 3886-ІХ від 09 серпня 2024 року, заявник просить привести вказаний вирок у відповідність до закону.

На судовому засіданні прокурор заявив про обґрунтованість заявленого подання та просив його задовольнити на підставі частини другої статті 74 КК України, яка передбачає звільнення від покарання у разі усунення караності діяння законом, що має зворотну дію в часі. Також прокурор просив привести вказаний вирок у відповідність до вимог закону, з урахуванням декриміналізації дій засудженої особи за окремими епізодами.

На судове засідання представник органу пробації не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому також просив задовольнити подання з огляду на те, що вчинене засудженим діяння декриміналізоване відповідно до змін у законодавстві, що усувають його караність, а отже, засуджений підлягає негайному звільненню від призначеного покарання згідно з частиною другою статті 74 КК України.

На судове засідання засуджена особа не з`явилася, про час та місце судового розгляду була сповіщена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Зважаючи на такі обставини та враховуючи положення частини п`ятої статті 539 КПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду подання за відсутності вказаних осіб, за наявними матеріалами справи, яких достатньо для встановлення усіх обставин, що мають значення для правильного вирішення порушеного перед судом питання.

Дослідивши матеріали особової справи засудженої особи та надані до суду докази в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Вироком Скадовського районного суду Херсонської області від 18 листопада 2019 року ОСОБА_4 засуджено за частиною третьою статті 185 КК України до трьох років позбавлення волі, із застосуванням статті 75 КК України з іспитовим строком два роки.

Відповідно до розпорядження про виконання судового рішення, що набрало законної сили, вказаний вирок вступив у законну силу 19 грудня 2019 року та його було звернуто до виконання, у зв`язку з чим наразі він перебуває на виконанні в секторі № 33 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях .

Зі змісту вироку встановлено, що ОСОБА_4 засуджено за вчинення таких кримінальних правопорушень.

Неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в кінці листопада 2018 року, близько 22.00 год., перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , переслідуючи прямий злочинний умисел та корисливий мотив, направлені на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проник на територію домоволодіння розташованого за вищевказаною адресою, шляхом перестрибування через суцільний паркан, де у подальшому відкрив засов сараю та проник в середину, звідки таємно викрав належне потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , велосипед марки «КАМА», червоного кольору, вартістю згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 704 МТ від 04.03.2019 станом на листопад 2018 року - 766 грн. 67 коп., після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки на вищевказану суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення.

Крім того, неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжуючи свою злочинну діяльність в кінці листопада 2018 року, близько 22.00 год., за адресою АДРЕСА_1 , переслідуючи прямий злочинний умисел та корисливий мотив, направлені на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого незаконного збагачення, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проник на територію домоволодіння розташованого за вищевказаною адресою, шляхом перестрибування через суцільний паркан, де у подальшому відкрив засов літньої кухні та проник в середину приміщення, звідки таємно викрав належне потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , електричну плитку «Термія», чорного кольору, вартістю згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 704 МТ від 04.03.2019 станом на листопад 2018 року - 483 грн., після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки на вищевказану суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в інше приміщення.

Крім того, неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжуючи свою злочинну діяльність, 06.02.2019 близько 23.30 год., перебуваючи за адресою по АДРЕСА_1 , діючи за попередньою змовою із неповнолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та із повнолітньою особою, досудове розслідування відносно якої проводилось в рамках окремого кримінального провадження № 0000165 від 08.02.2019, переслідуючи прямий злочинний умисел та корисливий мотив, направлені на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом перестрибування через паркан, проникли на територію домоволодіння, розташованого за вищевказаною адресою, де у подальшому за допомогою ключів, які було знайдено ними 05.02.2019 та проникли в приміщення однієї із кімнат некапітальної споруди, яка складається з 6 кімнат, що використовуються для проживання відпочиваючих та зберігання майна в міжсезоння, звідки повторно, таємно викрали належне потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , майно, а саме: однокамерний холодильник «Днепр», моделі ДX-442-010, вартістю згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 488-МТ від 06.03.2019 станом на 05.02.2019 - 1300 грн.; двокамерний холодильник «Днепр», моделі ДX-243-010, вартістю згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 488-МТ від 06.03.2019 станом на 05.02.2019 - 3091 грн. 40 коп. та 4 (чотири) синтетичні покривала розміром 135х200 см, вартістю згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 488-МТ від 06.03.2019 станом на 05.02.2019 - 100 грн. за 1 шт., загальною вартістю 400 грн. Після чого, покинули місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальні збитки на загальну суму 4791 грн. 40 коп.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням в інше приміщення.

Таким чином, дії засудженого за першим епізодом судом кваліфіковані як крадіжка, із відповідними кваліфікуючими ознаками, виходячи із вартості викраденого ним майна, яка становить 766,67 грн, а дії засудженого за другим епізодом судом кваліфіковані як крадіжка, із відповідними кваліфікуючими ознаками, виходячи із вартості викраденого ним майна, яка становить 483 грн, що з огляду на втрату чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, на час здійснення судового провадження, свідчить про відсутність підстав для кваліфікації дій засудженої особи як кримінальні правопорушення.

Так, відповідальність за вчинення крадіжки врегульована одночасно положеннями статті 51 КУпАП та статті 185 КК України, розмежування між якими здійснюється з урахуванням вартості викраденого майна.

Якщо відповідно до статті 185 КК України визначаються ознаки суспільно-небезпечного діяння як кримінального правопорушення, то статтею 51 КУпАП визначається вартість викраденого майна, яка дозволяє відмежувати кримінальне правопорушення від адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини третьої статті 51 КУпАП, в редакції станом на момент вчинення засудженою особою інкримінованого кримінального правопорушення було визначено, що викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

При цьому, відповідно до пункту 5 підрозділу 1 Розділу XX. Перехідні положення Податкового кодексу України, в якому визначено правило врахування в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, при посиланні на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, саме рівня податкової соціальної пільги, підпункту 169.1.1. статті 169 Податкового кодексу України, в якому визначено рівень соціальної пільги на рівні 50 відсотків розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» в якій установлено, що з 1 січня 2018 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1762 грн, неоподатковуваний мінімум доходів громадян для кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень становить 800 грн.

Отже, станом на час вчинення засудженою особою інкримінованого кримінального правопорушення для кваліфікації її дій саме за статтею 185 КК України необхідно було виходити із того, що вартість викраденого майна повинна була перевищувати 881 грн.

Тобто за змістом вироку діяння засудженої особи охоплювались складом правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України, в частині вартості викраденого майна.

Водночас, 09 серпня 2024 року набрав законну силу Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким положення статті 51 КУпАП було викладено в новій редакції, відповідно до якої, у її частинах першої та другої установлено, що для віднесення суспіль-небезпечного діяння пов`язаного із викраденням чужого майна до адміністративного правопорушення вартість такого майна на момент його вчинення не повинна перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1762 грн, станом на 2018 рік.

Нова редакція статті 51 КУпАП в силу принципу зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі підлягає застосуванню при оцінці дій засудженої особи.

Так, відповідно дочастини сьомої статті 42 Закону України «Про правотворчу діяльність» у разі викладення структурного елемента нормативно-правового акта в новій редакції попередня його редакція втрачає чинність з дня набрання чинності новою редакцією цього структурного елемента.

Відповідно до частини першої статті 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до частини шостої статті 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, зважаючи на те, що внаслідок внесення відповідних змін до законодавства України про адміністративні правопорушення фактично втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, яке охоплювало здійснення викрадення майна вартість якого дорівнювала від 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зважаючи на те, що за подією, яка мала місце в кінці листопада 2018 року дії засудженої особи вчинені стосовно майна, вартістю 766,67 грн, а за іншою подією, яка мала місце в кінці листопада 2018 року дії засудженої особи вчинені стосовно майна, вартістю 483 грн, на час виконання вироку не містять ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України, подальше відбування нею призначеного покарання не відповідає меті його призначення та суперечить положенням законодавства України, яке встановлює, що особа не може нести кримінальну відповідальність за діяння, які на час їх вчинення чи на час їх виконання перестали бути кримінально караними.

Відповідно до частини другої статті 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подаєтьсядо місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питання передбаченогопунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищевикладене, зважаючи на те, що під час перебування засудженого під наглядом органу пробації в порядку виконання ним покладених на нього вказаним вироком обов`язків відповідно до статей 75, 76 КК України, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, які мали місце в кінці листопада 2018 року стосовно потерпілого ОСОБА_5 , передбаченого частиною третьою статті 185 КК України, суд дійшов висновку про необхідність негайного звільнення засудженої особи від призначеного судом покарання, у зв`язку з чим подання у цій частині підлягає задоволенню.

Разом з цим, зважаючи на те, що звільнення засудженої особи від покарання призначеного за вчинення кримінального правопорушення, яке мало місце в кінці листопада 2018 року, як таке, що охоплювалось складом кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьої статті 185 КК України, не впливає на остаточну кваліфікацію дій особи за вчинення нею кримінального правопорушення, яке мало місце 06 лютого 2019 року, та на призначення остаточного покарання, в іншій частині вирок суду підлягає залишенню без змін, а покарання без його пом`якшення.

На підставі викладеного та наведеними вище положеннями КК Українита КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Подання - задовольнити.

Вирок Скадовського районного суду Херсонської області від 18 листопада 2019 року привести у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-IX, звільнивши ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі частини другої статті 74 КК України від призначеного вироком суду покарання за частиною третьою статті 185 КК України за вчинення кримінальних правопорушень вчинених в кінці листопада 2018 року стосовно потерпілого ОСОБА_5 , у зв`язку з усуненням караності вчиненого діяння, за яке його було засуджено.

В решті вирок Скадовського районного суду Херсонської області від 18 листопада 2019 року суду залишити без змін.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Херсонського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 06 грудня 2024 року.

Суддя __________________ ОСОБА_1