справа №176/1226/24
провадження №1-кп/176/135/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

судового розпорядника ОСОБА_3 ,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовті Води в залі суду кримінальне провадження № 0000034 від 10.04.2024 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Василівка, Полтавського району, Полтавської області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не одруженого, має малолітнього сина 2016 року народження, працюючого неофіційно різнорабочим, на обліку в центрі зайнятості не перебуваючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

по обвинуваченню за ч.2 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи неодноразово раніше засудженим за вчинення корисливих злочинів, останній раз - 20.05.2020 Жовтневим районним судом м. Харкова Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. 07.04. 2022 звільнений по відбуттю строку покарання, маючи незняту та непогашену в законному порядку судимість, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний корисливий злочин за наступних фактичних обставин.

Так, ОСОБА_5 , 17.03.2024 приблизно о 14 год.00 хв., перебував поряд з домоволодінням АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_7 .

Та в цей же час у останнього виник злочинний умисел на повторне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме, електролобзіка торгівельної марки «STERN» моделі М1Q-55Т темно-синього кольору, який належить потерпілій ОСОБА_7 , під приводом отримання його у тимчасове користування.

ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, 17.03.2024 приблизно о 14 год.00 хв., перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_1 де мешкає раніше знайома гр. ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, повторно, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, шляхом зловживання довірою, звернувся з проханням надати йому у тимчасове користування потерпілою ОСОБА_7 нібито, для виконання робот на один день електролобзік торгівельної марки «STERN» моделі М1Q-55Т темно-синього кольору, насправді, не маючи наміру повертати його в майбутньому.

Потерпіла ОСОБА_7 , добре знаючи ОСОБА_5 та сприймаючи його як добропорядну людину, довірившись йому, добровільно надала останньому для виконання робіт у тимчасове користування належний їй електролобзік торгівельної марки «STERN» моделі М1Q-55Т темно-синього кольору.

Заволодівши вказаним майном, ОСОБА_5 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, після чого розпорядився ним на власний розсуд та обернув його у свою власність.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1411 від 17.04.2024 в сумі 550 гривні 00 копійки.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою, (шахрайство), вчинене повторно.

26 червня 2024 року між прокурором Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_4 , якій на підставі ст.36 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000034, та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_6 , в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до зазначеної угоди, обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. При вирішенні питання щодо виду та міри покарання обвинуваченому, сторони враховують фактичні обставини скоєного правопорушення, що належить до категорії не тяжких злочинів, наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин. На підставі наведеного сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.190 КК України у вигляді 2 /двох/ років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якшо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи, в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України в обсязі підозри та обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання. Зазначив, що наслідки укладення та затвердження угоди йому роз`яснені та зрозумілі. Окрім цього, зрозумілі й наслідки невиконання угоди про визнання винуватості. Укладення угоди є добровільним.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченою на той момент ще підозрюваною та прокурором в його присутності. Зазначив, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України та КК України.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до ст.67 КК України - судом не встановлено.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинив умисні дії, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою, (шахрайство), вчинене повторно.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_5 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи відсутні.

У межах кримінального провадження цивільний позов не заявлявся.

Оскільки суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором, суд, на підставі ст.475 КПК України, з урахуванням вимог ст. 374 КПК України, повинен вирішити питання про долю речових доказів.

Запобіжний захід не обирався.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374-376, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 червня 2024 року у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, яка укладена між прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_6 .

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк 1/один/ рік, якшо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази:

-електролобзік т/м «Stern», моделі M1Q-55T, належний потерпілій ОСОБА_7 - який зберігається в камері зберігання речових доказів ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція №1629) - повернути власнику ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно вручити обвинуваченому його захиснику та прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1