УХВАЛА

23 вересня 2024 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Рівне клопотання володільця (власника) тимчасов вилученого майна Управління культури і туризму виконавчого комітету Рівненської міської ради ОСОБА_3 про скасування арешту майна (в частині користування транспортним засобом),-

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського міського суду з клопотання про скасування арешту майна (в частині користування транспортним засобом) звернулася володілець (власника) тимчасов вилученого майна Управління культури і туризму виконавчого комітету Рівненської міської ради Нпчальника управління ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що в провадженні старшого слідчого слідчого відділу Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_5 перебувають матеріли досудового розслідування внесеного до ЄРДР за №0002032 від 25.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Як вбачається із наведених матеріалів кримінального провадження, досудове розслідування розпочато за фактом того, що 25.08.2024 року приблизно об 11 год. 28 хв. в АДРЕСА_1 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 та двох пішоходів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . У зв`язку із чим, зазначений автомобіль було вилучено працівниками поліції.

Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію автомобіля марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , він належить на праві власності ІНФОРМАЦІЯ_1 .

25.08.2024 року під час проведення огляду місця події, автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , було вилучено та поміщено на територію спеціального майданчика для зберігання затриманих транспортних засобів, що за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно постанови слідчого від 25.08.2024 року, автомобіль марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 в рамках вказаного кримінального провадження визнаний речовим доказом.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 29.08.2024 року накладено арешт на автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 . Встановлено заборону власнику автомобіля, чи будь-якій особі користуватися та розпоряджатися автомобілем марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , до прийняття кінцевого рішення вищевказаного автомобіля у кримінальному провадженні. Залишено автомобіль марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , на зберіганні на території затриманих транспортних засобів, що за адресою: АДРЕСА_2 .

Про накладення арешту на своє майно (автомобіль), Управління культури і туризму виконавчого комітету Рівненської міської ради дізналося після звернення в поліцію з відповідним листом від 04.09.2024 року та отримання в поліції копії відповідної ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 29.08.2024 року.

Разом з тим, 10.09.2024 року в присутності представників Управління культури і туризму виконавчого комітету Рівненської міської ради, за участю працівників поліції та експертів, стосовно належного Управлінню культури і туризму виконавчого комітету Рівненської міської ради на праві власності автомобіля, було проведено всі передбачені чинним законодавством експертизи.

З матеріалів кримінального провадження та безпосередньо ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 29.08.2024 року вбачається, що за наслідками зазначеної ДТП спірний автомобіль механічних пошкоджень не зазнав. Тобто він не містить на собі ніяких слідів кримінального правопорушення.

Даний автомобіля марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , згідно полісу №АТ/5511541 від 29.01.2024 року застрахований в страховій компанії АТ «УПСК».

27.08.2024 року представник Управління культури і туризму виконавчого комітету Рівненської міської ради своєчасно звернувся до наведеної страхової компанії із відповідним пакетом документів з метою відшкодування шкоди заподіяної в наведеній ДТП.

На момент винесення слідчим суддею ухвали про арешт даного автомобіля, як і зараз, в матеріалах досудового розслідування відсутні матеріали, які вказували б на те, що Управління культури і туризму виконавчого комітету Рівненської міської ради буде приховувати, пошкоджувати, псувати, знищувати, перетворювати або відчужувати даний транспортний засіб.

Разом з тим, як вбачається із листа Виконавчого комітету Рівненської міської ради адресованого Рівненському міському суду Рівненської області, який додається до цього клопотання, виконавчий комітет Рівненської міської ради підтверджує те, що транспортний засіб марки VOLKSWAGENTRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , який зареєстрований на праві власності за ІНФОРМАЦІЯ_1 безпосередньо використовується на заходах пов`язаних з прощанням із загиблими військовослужбовцями Збройних Сил України, яке відбувається на майдані Незалежності в м. Рівному. Зважаючи на це виконавчий комітет Рівненської міської ради просить передати наведений транспортний засіб у користування Управлінню культури і туризму виконавчого комітету Рівненської міської ради.

З урахуванням наведеного, вважає, що на сьогодні наведений транспортний засіб може бути повернутий ІНФОРМАЦІЯ_1 , як власнику, слідчим суддею у користування та на відповідальне збереження. Оскільки, матеріали досудового розслідування не містять доказів того, що ІНФОРМАЦІЯ_1 не зможе належним чином зберігати свій транспортний засіб або створить умови за яких буде допущено порушення кримінально-процесуальних норм.

На сьогодні орган досудового розслідування не може забезпечити ефективну схоронність транспортного засобу. Оскільки, даний автомобіль знаходиться на спеціальному майданчику під відкритим небом та зазнає впливу природних умов. Зокрема, піддається корозії та атмосферному впливу у зв`язку з чим, вважаю подальше його зберігання там є недоцільним.

Разом з тим, наведений транспортний засіб безпосередньо використовується ІНФОРМАЦІЯ_1 на заходах пов`язаних з прощанням із загиблими військовослужбовцями Збройних Сил України, яке відбувається на майдані Незалежності в м. Рівному.

З матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0002032 від 25.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України вбачається, що на сьогодні відносно даного автомобіля, проведено всі передбачені КПК України слідчі дії та експертні дослідження. Санкція статті, за якою внесено кримінальне провадження до ЄРДР не передбачає конфіскації. Тому доцільність подальшого перебування даного автомобіля на території спеціального майданчика не вбачаю, оскільки на сьогодні явно відпала на це те потреба.

Представник володільця (власника) тимчасов вилученого майна ІНФОРМАЦІЯ_2 адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав та просила їх задоволити.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, про час місце та дату розгляду справи були повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слід прийти до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що в провадженні старшого слідчого слідчого відділу Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_5 перебувають матеріли досудового розслідування внесеного до ЄРДР за №0002032 від 25.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію автомобіля марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , він належить на праві власності ІНФОРМАЦІЯ_1 .

25.08.2024 року під час проведення огляду місця події, автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , було вилучено та поміщено на територію спеціального майданчика для зберігання затриманих транспортних засобів, що за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно постанови слідчого від 25.08.2024 року, автомобіль марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 в рамках вказаного кримінального провадження визнаний речовим доказом.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 29.08.2024 року накладено арешт на автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 . Встановлено заборону власнику автомобіля, чи будь-якій особі користуватися та розпоряджатися автомобілем марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , до прийняття кінцевого рішення вищевказаного автомобіля у кримінальному провадженні. Залишено автомобіль марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , на зберіганні на території затриманих транспортних засобів, що за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини першої статті 174 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як встановлено в судовому засіданні, що на сьогодні наведений транспортний засіб може бути повернутий Управлінню культури і туризму виконавчого комітету Рівненської міської ради, як власнику, у користування та на відповідальне збереження. Оскільки, матеріали досудового розслідування не містять доказів того, що Управління культури і туризму виконавчого комітету Рівненської міської ради не зможе належним чином зберігати свій транспортний засіб або створить умови за яких буде допущено порушення кримінально-процесуальних норм.

З матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0002032 від 25.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України вбачається, що на сьогодні відносно даного автомобіля, проведено всі передбачені КПК України слідчі дії та експертні дослідження. Санкція статті, за якою внесено кримінальне провадження до ЄРДР не передбачає конфіскації. Тому доцільність подальшого перебування даного автомобіля на території спеціального майданчика не вбачаю, оскільки на сьогодні явно відпала на це те потреба.

Відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11. 2012 року за № 1104, зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінально-процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява 31107/96, п. 58). Вимога, щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994рр.; справа «Кушог проти Болгарії» від 10 травня 2007р.).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982р. у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986р. у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

У рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», а саме частиною 3 пункту 1 зазначено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, в справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 р., для з"ясування наявності порушення цього положення ЄСПЛ має встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід"ємним принципом всієї Конвенції, що відбито в структурі ст. 1 Протоколу №1 Європейської конвенції з прав людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях в тому числі щодо України констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов"язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами ( див. п. 46 рішення у справі " Устименко проти України", п.п. 51,52 рішення у справі " Рябих проти Росії", п. 31 рішення у справі " Марушин проти Росії", п. 61 рішення у справі "Брумареску проти Румунії").

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини ( рішення у справах Sperrong and Lonnroth v Sweden» від 23.09.82, «новоселець кий проти України» від 11.03.2003, «Федоренко проти України» від 1.06.2006).

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 14.11.2018 року у справі № 183/1617/16, згідно якій критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право. Втручання держави у право мирного володіння майном повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, яке є доступним для заінтересованих осіб, чітким, а наслідки його застосування передбачуваними. Якщо можливість втручання у право мирного володіння майном передбачена законом, Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів чи штрафів. Втручання у право мирного володіння майном, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає такого втручання. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа-добросовісний набувач внаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно (рішення Європейського суду з прав людини у справах Рисовський проти України від 20.10.2011 року (Rysovskyy v. Ukraine, заява № 29979/04) , Кривенький проти України від 16.02.2017 року (Kryvenkyy v. Ukraine, заява № 43768/07) ( ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, необхідність скасування накладеного арешту майна обумовлені такими обставинами як невідповідність майна, на яке накладено арешт, критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, та (або) накладення арешту на майно особи, яка у кримінальному провадженні не має процесуального статусу підозрюваного або обвинуваченого, не належить до осіб, які в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У зв`язку з чим, суд вважає доцільним скасувати арешт майна в частині користування.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 170, 171,174 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Клопотання володільця (власника) тимчасов вилученого майна Управління культури і туризму виконавчого комітету Рівненської міської ради Нпчальника управління ОСОБА_4 про скасування арешту майна (в частині користування транспортним засобом) задоволити.

Скасувати арешт майна в частині користування майном, а саме транспортним засобом маркиVOLKSWAGEN TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , 2009 року випуску, білого кольору яким користується та володіє володілець вилученого майна Управління культури і туризму виконавчого комітету Рівненської міської ради.

Зобов`язати старшого слідчого слідчого відділу Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_5 передати володільцю тимчасово вилученого майна Управлінню культури і туризму виконавчого комітету Рівненської міської ради в особі його начальника ОСОБА_10 , транспортний засіб марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , 2009 року випуску, на відповідальне зберігання під розписку про забезпечення його схоронності.

Ухвала , відповідно до ст.309 КПК України, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_11