Провадження № 1-кс/161/4453/24
У Х В А Л А

П Р О А Р Е Ш Т М А Й Н А

м. Луцьк 11 вересня 2024 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна, виявленого та вилученого під час проведення огляду місця події від 03.09.2024, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернулася до суду з клопотанням про арешт майна, виявленого та вилученого 03.09.2024 в ході проведення огляду місця події в приміщенні обмінного пункту у ТЦ «Baobab» за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: - несправжні (імітаційні) засоби купюри номіналом 100 Євро у кількості 120 шт. із серійними номерами VA кожна, файл прозорий та резинки 2 шт.; - мобільний телефон марки «Samsung» зеленого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , із сім-картою НОМЕР_3 , з позбавленням права на відчуження, користування та розпорядження.

З матеріалів клопотання вбачається, що СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001293 від 09 квітня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Так, в ході огляду місця події від 03.09.2024 в приміщенні обмінного пункту у ТЦ «Baobab» за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено несправжні (імітаційні) засоби, а саме купюри номіналом 100 Євро у кількості 120 шт. із серійними номерами VA кожна, які поміщено до пакету PSP1043604; файл прозорий та резинки 2 шт., які поміщено до пакету PSP1043609; мобільний телефон марки «Samsung» зеленого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , із сім-картою НОМЕР_3 , належний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який поміщено до пакету PSP1043607.

Постановою слідчого СВ Луцького ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 від 03.09.2024 вищевказані предмети визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Оскільки вказане вилучене майно, на думку слідчого та прокурора, має важливе значення у даному кримінальному провадженні, тому, з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання їх зникнення, втрати або пошкодження, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, звернулися до суду з клопотанням про арешт майна.

В судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, водночас, подали до суду заяву про проведення судового засідання за їх відсутності.

Від представника власника майна ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 до суду надійшла заява про розгляд клопотання без його участі та без участі ОСОБА_5 , щодо задоволення клопотання в частині накладення арешту на мобільний телефон заперечує.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, судове засідання проводиться за їх відсутності, а також не здійснюється фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, згідно з ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частина 1 ст. 170 КПК України передбачає, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вищевказані несправжні (імітаційні) засоби, файл та резинки, виявлені та вилучені 03.09.2024 в ході проведення огляду місця події в приміщенні обмінного пункту у ТЦ «Baobab» за адресою: АДРЕСА_1 , тому, з метою забезпечення збереження речових доказів та їх дослідження органами досудового розслідування, на них слід накласти арешт.

В свою чергу, приписами ст. 94, 132, 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні дізнавача, слідчого, прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки суб`єкт, який ініціює будь-яке обмеження права власності, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_5 про підозру у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення не повідомлялося, її причетності до вчинення кримінального правопорушення, яке є предметом даного кримінального провадження, не встановлено, при цьому слідчим та прокурором, на яких покладено обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, не доведено безпосереднього відношення вилученого у ОСОБА_5 мобільного телефону марки «Samsung» зеленого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , із сім-картою НОМЕР_3 , до розслідування вказаного кримінального провадження та його доказового значення, не доведено, що вказаний мобільний телефон має ознаки речового доказу у кримінальному провадженні і можливість його використання в якості доказу, зі змісту клопотання та доданих до нього доказів не вбачається, що з цим мобільним телефоном планується проведення будь-яких слідчих дій і їх значення для досудового розслідування, а сам факт його визнання речовим доказом, за відсутності належного обґрунтування досягнення конкретних завдань арешту майна, визначених ст. 170 КПК України, та необхідності й мети накладення арешту, не є безумовною підставою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадежння, як арешт майна, тому доводи сторони обвинувачення, що вищевказане майно є доказом у даному кримінальному провадженні і з метою забезпечення збереження речових доказів, на нього слід накласти арешт, на думку слідчого судді, є надуманими, у зв`язку з чим в задоволенні клопотання в цій частині слід відмовити.

З огляду на викладене вище, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна, виявленого та вилученого під час проведення огляду місця події від 03.09.2024.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна, виявленого та вилученого під час проведення огляду місця події від 03.09.2024 задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме: - несправжні (імітаційні) засоби купюри номіналом 100 Євро у кількості 120 шт. із серійними номерами VA кожна, файл прозорий та резинки 2 шт.

Заборонити відчуження, користування та розпорядження майном, на яке накладено арешт.

В задоволенні клопотання в частині накладення арешту на майно, а саме: - мобільний телефон марки «Samsung» зеленого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , із сім-картою НОМЕР_3 , що вилучений у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 03.09.2024 в ході проведення огляду місця події в приміщенні обмінного пункту у ТЦ «Baobab» за адресою: АДРЕСА_1 відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1