Єдиний унікальний номер справи 333/6455/24
Номер провадження 1-кс/333/2104/24
УХВАЛА

іменем України

24 липня 2024 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1
за участю:секретаря судового засідання прокурора слідчого підозрюваного захисника адвоката ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_4 , погоджено прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001067, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, п.1 ч. 2 ст. 115 КК України, відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Оріхів, українця, громадянина України, одруженого, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0001067, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 липня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.1 ч. 2 ст. 115 КК України відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 23 липня 2024 року, в період часу з 03 години 00 хвилин до 03 години 35 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись на території бази відпочину «Скіф», яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 з, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на умисне протиправне заподіяння смерті двох осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер та протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажаючи їх настання, тримаючи в руках заздалегідь принесений з собою предмет схожий на пістолет, здійснив два постріли в сторону ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тим самим застосував спосіб вбивства, який є небезпечним для життя багатьох осіб. Після чого, вважаючи, що його дії є достатніми для досягнення мети, ОСОБА_5 зник з місця вчинення злочину.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_7 спричинено проникаюче наскрізне поранення черевної порожнини з пошкодженням передньої та задньої стінки шлунка та ОСОБА_8 спричинено проникаюче наскрізне поранення черевної порожнини з пошкодженням дванадцятипалої кишки, печінкового кута ободової кишки, печінки V сегменту, перелом 10, 11 ребра справа по паравертебральній лінії.

Таким чином, ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для заподіяння смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпілих було доставлено для надання медичної допомоги до КНП «Запорізька обласна клінічна лікарня» ЗОР.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 , вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме закінчений замах на умисне вбивство двох осіб.

23.07.2024, у період часу з 06.01 год. до 06.20 год., слідчим слідчого відділення Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області проведено огляд місця події на території бази відпочину «Скіф» за адресою: АДРЕСА_3 з, під час якого виявлено сліди горіння на дивані та вилучені фрагменти скла з підлоги зі слідами термічного впливу.

23.07.2024, слідчим слідчого відділення відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, в порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

23.07.2024 слідчим слідчого відділення відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області за погодженням прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, п.1 ч.2 ст.115 КК України.

23 липня 2024 року о 19 годині 18 хвилині підозрюваному ОСОБА_5 та захиснику адвокату ОСОБА_6 вручено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та матеріали, якими обґрунтовується необхідність запобіжного заходу.

У судовому засіданні слідчий підтримав своє клопотання у повному обсязі та послався на обставини, які у ньому були викладені.

Прокурор в судовому засіданні стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.

Підозрюваний ОСОБА_5 , після роз`яснення йому слідчим суддею прав, передбачених ч.2 ст.193 КПК України, пояснив, що бажає, щоб його інтереси представляв адвокат ОСОБА_6 ..

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник, в судовому засіданні заперечували, щодо заявленого клопотання та просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Підозрюваний свою вину визнав та щиро розкаявся.

Допитана в якості свідка ОСОБА_9 , дружина підозрюваного ОСОБА_5 , пояснила, що вони разом з чоловіком проживають за адресою: АДРЕСА_2 , яку орендують. На підтвердження даного факту надано договір оренди житлового приміщення від 17 січня 2023 року. Щодо подій, які відбулися 23 липня 2024 року, то вони відпочивали компанією на базі відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_5 », поблизу них відпочивала ще одна компанія. Між ними виник конфлікт. ОСОБА_9 заступився за подругу. Умислу, щодо нанесення тілесних пошкоджень в нього не було.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В силу ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, підозра ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину), повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

-протоколом огляду місця події, в ході якого оглянуто територію бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_5 », яка розташована по АДРЕСА_3 та вилучено предмет схожий на гільзу;

-протоколом огляду, в ході якого виявлено та вилучено предмет зовні схожий на пістолет, 5 предметів схожих на патрони;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_17 ;

-довідкою з КНП «ЗОКЛ» ЗОР на ім`я ОСОБА_7 ;

-довідкою з КНП «ЗОКЛ» ЗОР на ім`я ОСОБА_8 ;

-поясненням ОСОБА_5 ;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме ОСОБА_5 .

В матеріалах провадження є наявними ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України:

- знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки після вчинення злочину зник з місця вчинення злочину;

- незаконно впливати на потерпілих, оскільки неодноразово висловлював погрози на адресу потерпілих до моменту вчинення злочину по відношенню до них;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження та встановленими фактичними обставинами вчиненого кримінального правопорушення, а також матеріалами, що характеризують особу підозрюваного, у тому числі допитами свідків.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду обумовлюється тим, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, п.1 ч. 2 ст. 115 КК України, який згідно ст. 12 КК України, віднесений до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Розуміючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення (злочину), суворість та невідворотність покарання, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду на початкових етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України обумовлюється тим, що ОСОБА_5 може намагатись спотворити або знищити інші речові докази, які можуть сприяти доказування винуватості підозрюваного та які наразі не були вилученні.

Вищевказане може вплинути на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а саме встановлення мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення, виду і розміру завданої шкоди тощо.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, самостійно або через інших осіб може перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показанням інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тим самим перешкодити встановленню істини в кримінальному провадженні, що дає підстави стверджувати, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно забезпечити виконання запланованих процесуальних рішень у кримінальному провадженні. У випадку не застосування до підозрюваного запобіжного заходу, існує вірогідність незаконного впливу на свідків. Вказані дії можуть протиправно перешкоджати кримінальному провадженню та встановленню всіх обставин події, зокрема перешкоджати їх прибуттю до слідчого, прокурора або суду, іншим чином вплинути на своїх знайомих по службі тощо.

Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Зазначені обставини свідчать про соціальну небезпеку підозрюваного ОСОБА_5 для громадян, про необхідність його ізоляції задля захисту суспільства від його ймовірних подальших злочинних посягань, припинення злочинної діяльності, а так само припинення можливості сховатися від суду і слідства та перешкодити виконанню процесуальних рішень. І це є вагомою підставою вважати про те, що єдиним дієвим у даному випадку запобіжним заходом для ОСОБА_5 буде саме тримання під вартою.

Так статтею 178 КПК України зазначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

На виконання вказаних вимог Закону, відповідно до матеріалів клопотання відносно ОСОБА_5 , останній є особою, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років, одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, зі слів підозрюваного працює не офіційно.

Застосувати більш м`які запобіжні заходи до ОСОБА_5 не можливо, так як він не зможе виконувати обов`язки покладені на особу при обрані особистого зобов`язання, домашнього арешту.

Особисту поруку не можливо застосувати у зв`язку з відсутністю осіб, які б могли поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, згідно ст. ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд; з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Крім цього, у рішенні по справі «Харченко проти України» від 10 02 2011 Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 відповідає суспільному інтересу. Крім того, гарантії того, що останній не вчинить інше кримінальне правопорушення, відсутні.

Так, обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення підозрюваним незаконного впливу на свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Окрім того, органу досудового розслідування ще необхідно встановити ряд обставин вчинення кримінального правопорушення та провести значний обсяг слідчих дій, направлених на пошук нових доказів скоєного злочину підозрюваним. У разі перебування ОСОБА_5 на волі виникає ризик вчинення ним дій, спрямованих на приховування та знищення речових доказів його протиправної діяльності.

Все вищезазначене дає достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, у подальшому може:

-переховуватися від органів досудового слідства та /або суду;

-незаконно впливати на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні;

-вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

На підставі викладеного, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а також ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, для їх запобігання, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Водночас, необхідно брати до уваги і саму особистість підозрюваного, враховуючи його репутацію, соціальні зв`язки тощо.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок про те, що дана особа могла вчинити злочин.

На підставі викладеного, а також з урахуванням ступеня порушення цінностей суспільства в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сприятиме запобіганню: переховуванню від органів досудового розслідування та/або суду, вчиненню ним інших кримінальних правопорушень; знищенню, приховуванню та спотворенню будь-яких з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також забезпечить високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів громадян України.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 194 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_4 , погоджено прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001067, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, п.1 ч. 2 ст. 115 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваного - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування у Запорізькому СІЗО.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на відповідний структурний підрозділ Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області.

Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Термін дії ухвали закінчується 20 вересня 2024 року (включно).

Строк тримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою по цьому кримінальному провадженню відраховувати з моменту його фактичного затримання, а саме: 23 липня 2024 року 07 год 00 хв.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено та проголошено 24 липня 2024 року о 16 годині 30 хвилині.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя ОСОБА_1