Справа №766/3484/24
н/п 1-кс/766/7590/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відвід судді

30.10.2024

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

За участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора не з`явився

обвинуваченого ОСОБА_3 (не з`явився)

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву про відвід судді ОСОБА_7 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 від 13.04.2021 за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України (далі - КК)

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області на розгляді перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за N?0000008 від 13.04.2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 358 КК

Через канцелярію суду від обвинуваченого надійшла заява про відвід судді, в якій він просить відвести суддю ОСОБА_8 від розгляду справи N? 766/3484/24 на підставі пункту 4 ч. 1 ст. 75 Кримінального процесуального кодексу України (надалі - КПК).

Заявляючи судді відвід обвинувачений посилається на яко частину перше ст. 75 КПК України, яким передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності « обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

В обґрунтування заяви про відвід обвинувачений (заявник) зазначив, що суддя ОСОБА_7 не може брати участь в розгляді справи і підлягає відводу, оскільки може бути особисто заінтересований у результаті розгляду справи.

Заявник стверджує, що суддя ОСОБА_7 мав зв?язки з особою, засудженою Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 436-2, ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 111 КК України, а саме ОСОБА_9 .

Заявник посилається на минулі робочі зв?язки судді ОСОБА_7 та ОСОБА_9 під час зайняття посади ОСОБА_8 у юридичному управлінні Херсонської міської ради до 07 листопада 2013 року. На думку обвинуваченого, оскільки ОСОБА_9 виступає як заінтересована особа до підприємства об?єднання громадян «Херсонське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих», бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у с. Залізний Порт, що у власності підприємства УТОС та пов?язаний з ОСОБА_10 спільною колабораційною підприємницькою діяльністю, то минулі професійні зв?язки судді ОСОБА_8 з ОСОБА_9 створюють можливість впливу на суддю з боку ОСОБА_9 , що в подальшому може мати вплив на об?єктивність розгляду справи.

Вирішуючи заяву обвинуваченого про відвід судді ОСОБА_8 , Суд виходить з наступного. Відповідно до положень частини першої ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

За змістом приписів частини першої ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичом чи членом сім?ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім?ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення судді для розгляду справи.

За змістом частини першої, другої, п?ятої ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених зокрема статтею 75 КПК України суддя зобов?язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ст. 9 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Отже, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб?єктивного та об?єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб?єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Аналіз практики рішень ЄСПЛ з цього питання дає можливість прийти до висновку що суб?єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях суддів перед початком чи під час судового розгляду справи, зокрема це може виражатися у висловлюваннях судді щодо кінцевих результатів розгляду справи (кримінального провадження), щодо особи обвинуваченого чи якості досудового розслідування, що висловлені публічно тощо. Конкретизуючи суб?єктивний критерій, ЄСПЛ підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. (справа "Хаушильд проти Данії")

Стосовно об?єктивної неупередженості в рішеннях ЄСПЛ зазначено, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об?єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди повинні викликати в учасників кримінального провадження. (справа "Фей проти Австрії")

Об?єктивними обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці ЄСПЛ визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі, наприклад, прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо; суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант; наявність дискреційних повноважень у одного з суддів, що розглядають справу у колегіальному складі, участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних нормативних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення тощо. Тобто, особа, яка заявляє відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт зацікавленості судді у розгляді справи, зважаючи на дію презумпції особистої неупередженості судді, яка діє до тих пір поки не доведено інше.

Водночас, як вбачається із заяви про відвід судді, більшість вказаних заявником доводів заявленого відводу ґрунтуються винятково на припущеннях обвинуваченого, що не обґрунтовані жодним доказом наявності стійкого або опосередкованого зв?язку між особами в реальному часі та/або особистої зацікавленості судді ОСОБА_7 в результаті розгляду справи. В цьому контексті Суд зазначає, що беззаперечно, інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Водночас, припущення учасника кримінального провадження не можуть бути розцінені як прояв упередженості суду, а тому не може бути підставою для його відводу.

Доводи обвинуваченого, на які він посилається в заяві про відвід судді є неконкретизованими та недоведеними, оскільки не підтверджені доказами, які б свідчили про обгрунтованість його заяви та могли вказувати на упередженість судді під час розгляду даного кримінального провадження.

В цілому доводи, якими обвинувачений обгрунтовує необхідність відводу зводяться до припущення наявності особистого інтересу судді при розгляді кримінального провадження та припущеннями щодо наявності можливого зв?язку між суддею та згаданою зацікавленою особою, які не є підставами для відводу.

За таких обставин, Суд вважає, що наявність обставин, які давали б підстави для висновку про упередженість судді ОСОБА_8 , як за суб?єктивним, так і за об?єктивним критеріями, тобто таких, які б свідчили про прояви суддею упередженості чи небезсторонності, обвинуваченим не доведено, а тому заява обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 75, 80, 81, 369, 371, 372 КПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_3 у к/п № 0000008 від 13.04.2021 за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України, про відвід судді ОСОБА_7 - відмовити.

2. Копію ухвали направити обвинуваченому, захисникам, прокурору.

3. Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає

СуддяОСОБА_1