Справа № 727/8283/24
Провадження № 1-кп/727/400/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці клопотання прокурора ОСОБА_3 , про продовження обвинуваченій ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у кримінальному провадженні №0000944 від 30.10.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України,

за участю сторін кримінального провадження та учасників судового провадження:

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю захисників обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівці знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000944 від 30.10.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_8 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у зв`язку з обраним запобіжним заходом у виді застави. Просив суд продовжити строк покладення на обвинувачену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на два місяці, а саме: не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває ( АДРЕСА_1 ), без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим/прокурором у кримінальному провадженні; залишити на зберіганні у відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В ході досудового розслідування встановлено, що у період з жовтня 2023 року по січень 2024 року заступник начальника Головного управління ДПС у Чернівецькій області радник податкової та митної справи ІІ рангу ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх правові наслідки, знехтували вимогами чинного законодавства з метою особистого незаконного збагачення та одержали від представника ТОВ «ПРОДТРАНС» ОСОБА_9 неправомірну вигоду в загальній сумі 376 000 гривень за безперешкодне погодження Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області бюджетного відшкодування ТОВ «ПРОДТРАНС» податку на додану вартість у відповідні періоди, а також невжиття заходів реагування та позитивні висновки в інтересах ТОВ «ПРОДТРАНС» під час проведення Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області відповідних перевірок з вказаного питання.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Так, 30.01.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України.

Крім того, 28.06.2024 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину є затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення, а також наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується наступними зібраними під час досудового розслідування доказами:

-заявою ОСОБА_10 від 30.10.2023 про вимагання в нього неправомірної вигоди;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 25.11.2023 в рамках якого він надав показання про обставини вимагання в нього неправомірної вигоди та причетних до цього осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 30.10.2023 в рамках якого він надав показання про обставини вимагання в нього неправомірної вигоди та причетних до цього осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ;;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 12.12.2023 в рамках якого він надав показання про обставини вимагання в нього неправомірної вигоди та причетних до цього осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ;

-протоколом огляду звукозапису від 12.12.2023 в рамках якого проведено огляд звукозапису розмови ОСОБА_10 та ОСОБА_5

-протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 04.11.2023 в якому зафіксовано результати проведення вказаної негласної слідчої (розшукової) дії;

-протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 04.11.2023 в якому зафіксовано результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій під час спілкування ОСОБА_10 та ОСОБА_5 03.11.2023;

-протоколом про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 16.11.2023 в якому зафіксовано результати проведення вказаної негласної слідчої (розшукової) стосовно ОСОБА_10 та ОСОБА_5 ;

-протоколом огляду, копіювання та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових купюр від 03.11.2023 в якому зафіксовано вручення коштів в рамках проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту із застосуванням заздалегідь ідентифікованих засобів (грошових коштів);

-протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 21.11.2023 в якому зафіксовано результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій під час спілкування ОСОБА_10 та ОСОБА_5 20.11.2023;

-протоколом про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 23.11.2023 в якому зафіксовано результати проведення вказаної негласної слідчої (розшукової) стосовно ОСОБА_10 та ОСОБА_5 ;

-протоколом про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 23.11.2023 в якому зафіксовано результати проведення вказаної негласної слідчої (розшукової) стосовно ОСОБА_10 та ОСОБА_5 ;

-протоколом огляду, копіювання та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових купюр від 11.12.2023 в якому зафіксовано вручення коштів в рамках проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту із застосуванням заздалегідь ідентифікованих засобів (грошових коштів);

-протоколом за результатом проведення спостереження за особою від 21.11.2023 в якому зафіксовано результати проведення вказаної негласної слідчої (розшукової) стосовно ОСОБА_5 ;

-протоколом огляду, копіювання та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових купюр від 20.11.2023 в якому зафіксовано вручення коштів в рамках проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту із застосуванням заздалегідь ідентифікованих засобів (грошових коштів);

-протоколом за результатом проведення спостереження за особою від 11.12.2023 в якому зафіксовано результати проведення вказаної негласної слідчої (розшукової) стосовно ОСОБА_5 ;

-протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 12.12.2023 в якому зафіксовано результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій під час спілкування ОСОБА_10 та ОСОБА_5 11.12.2023;

-протоколом за результатом проведення спостереження за особою від 14.12 в якому зафіксовано результати проведення вказаної негласної слідчої (розшукової) стосовно ОСОБА_5 ;

-протоколом за результатом проведення спостереження за особою від 12.12.2023 в якому зафіксовано результати проведення вказаної негласної слідчої (розшукової) стосовно ОСОБА_4 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 29.01.2024 в рамках якого він надав показання про обставини вимагання в нього неправомірної вигоди та причетних до цього осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ;

-протоколом обшуку від 29.01.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 , під час якого вилучено мобільний телефон, ноутбук, комп`ютер та грошові кошти;

-протоколом обшуку від 29.01.2024 в рамках якого проведено обшук автомобіля Audi Q5 д.н.з НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 , виявлено і вилучено 2 мобільні телефони, банківську картку, гроші 2 300 грн, та під час особистого обшуку ОСОБА_4 - гроші 39 000 грн.;

-протоколами негласних слідчих дій від 29.01.2024, протоколом допиту ОСОБА_10 від 30.01.2024.

Постановою заступника Генерального прокурора від 22.03.2024 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме до 30.04.2024.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.04.2024 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, а саме до 30.07.2024.

З метою забезпечення належної поведінки на час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 31.01.2024 підозрюваній ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативою внесення застави у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454200 грн. у національній грошовій одиниці України, з покладенням на підозрювану обов`язків: не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває ( АДРЕСА_1 ), без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим/прокурором у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

01.02.2024 внесено заставу за підозрювану ОСОБА_4 у розмірі 454 200 грн.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25.07.2024 продовжено покладення на підозрювану ОСОБА_4 обов`язків, а саме не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває ( АДРЕСА_1 ), без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим/прокурором у кримінальному провадженні; залишити на зберіганні у відповідних органах державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, строком до 25.09.2024.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування було встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що підозрювана може:

-переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

-незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного, у цьому ж кримінальному провадженні;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, а тому, з метою забезпечення кримінального провадження та виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, є необхідність у продовженні покладення таких обов`язків.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду) підтверджується тим, що підозрювана ОСОБА_4 може ухилятися від органу досудового розслідування та суду оскільки злочин який інкримінують ОСОБА_4 є тяжким, та передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, та будучи обізнаною про покарання, що їй загрожує за інкримінований злочин, для уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Разом з цим, ОСОБА_4 володіючи документами для виїзду за кордон, може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, або на тимчасово непідконтрольну територію України.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні) виражається у тому, що отримавши матеріали клопотань про обрання запобіжного заходу та його продовження, ОСОБА_4 володіє інформацією стосовно характеризуючих, в тому числі біографічних даних свідків, які надали органу досудового розслідування викривальні покази стосовно неї, у зв`язку з чим остання матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз з метою зміни або відмови їх від показів.

З урахуванням того, що ОСОБА_4 під час вчинення злочину наголошувала на створенні перешкод в діяльності ТОВ «ПРОДТРАНС», маючи в оточенні працівників та знайомих, може надати останнім вказівку незаконно впливати на свідків та інших учасників у цьому кримінальному провадженні шляхом погроз, підкупу чи іншим чином.

Зазначені вище обставини свідчать про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України (перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином).

Ураховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, отримувала неправомірну вигоду неодноразово, не продовження покладення обов`язків, призведе до можливого вчинення останньою інших кримінальних правопорушень стосовно свідків з метою впливу на них, продовження своєї злочинну діяльність або вчинення інших злочинів з метою приховування вже вчиненого кримінального правопорушення.

Вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається в тому, що підозрювана ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, в тому числі з метою прикриття своєї злочинної діяльності.

Обставин, які свідчать, що заявлені раніше ризики зменшились не встановлено.

Ураховуючи характер вчиненого обвинуваченою злочину та тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого злочину, є всі підстави вважати, що підозрювана може полишити місце свого постійного проживання та виїхати з території України, де буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами через залякування впливати на свідків у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення нею зазначеного злочину, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші злочини, з метою запобігання вказаним ризикам, об`єктивно необхідним є продовження раніше покладених на обвинувачену ОСОБА_4 обов`язків.

Враховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , дані про особу підозрюваної, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам необхідно продовжити строк покладення на обвинувачену ОСОБА_4 відповідних обов`язків.

Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

За викладених обставин, продовження строку дії обов`язків, покладених на ОСОБА_4 ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.07.2024, у повній мірі відповідає меті їх застосування забезпеченню виконання обвинуваченою покладних на неї процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_6 заперечували проти заявленого прокурором клопотання. Водночас, захисником ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_4 подане письмове клопотання про заміну запобіжного заходу у виді застави на особисте зобов`язання.

На обґрунтування клопотання зазначено, що 31 січня 2024 року слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_11 винесено ухвалу (справа № 757/4838/24-к), якою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах другого відділу управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_12 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000944 від 30.10.2023 та застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком з 31.01.2024 по 29.03.2024 та визначено розмір застави, як запобіжного заходу, в розмірі 150 (сто п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 454200 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) гривень.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 березня 2024 року апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні та захисника ОСОБА_4 було залишено без задоволення, а зазначену ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_11 у справі № 757/4838/24-к - без змін.

01 лютого 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_11 від 31 січня 2024 року у справі № 7574838/24-к ОСОБА_13 , ІПН НОМЕР_2 , за ОСОБА_4 було внесено заставу в сумі 154 200 (сто пятдесят чотири тисячі двісті) грн.

01 лютого 2024 року на підставі Ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_11 від 31 січня 2024 року у справі № 7574838/24-к ОСОБА_14 , ІПН НОМЕР_3 , за ОСОБА_4 було внесено заставу в сумі 300 000 (триста тисяч) грн.

Того ж дня ОСОБА_4 було звільнено з-під варти.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний, обвинувачений звільняється з- під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення, під вартою в якому знаходиться підозрюваний, обвинувачений, негайно здійснює розпорядження про його звільнення з-під варти та повідомляє про це усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю, а якщо застава внесена під час судового провадження, - прокурора та суд. Перевірка документа, що підтверджує внесення застави, не може тривати більше одного робочого дня.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

30 липня 2024 року ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000944 від 30.10.2023 року було вручено обвинувальний акт, затверджений прокурором другого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_15 .

Стороною захисту вноситься дане клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_4 , оскільки на даний час, враховуючи стадію кримінального провадження, поведінку підозрюваної ОСОБА_4 за період з моменту звільнення її з-під варти, а також інші відомості, що характеризують особу обвинуваченої, об`єктивно відпала потреба в застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, процесуальна поведінка обвинуваченої ОСОБА_4 є належною; невиконання або неналежного виконання обов`язків, покладених на неї слідчим суддею, ОСОБА_4 за час досудового розслідування даного кримінального провадження не допускала жодного разу; ОСОБА_4 має постійне місце проживання у місті Чернівці, яке не змінювала з 1997 року; характеризується виключно позитивно; ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які враховувались слідчим суддею при застосуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу після її затримання та вручення повідомлення про підозру, об`єктивно зменшились, внаслідок чого на даний час запобіжний захід у вигляді застави є надмірно суворим, що в даному конкретному випадку не відповідає засадам кримінального судочинства.

Щодо ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання, як основного так і додаткових, сама по собі може спонукати підозрювану або обвинувачену особу до переховування від органу досудового розслідування і суду, але ймовірність реалізації в даному провадженні такого ризику необхідно оцінювати з урахуванням даних про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , її соціальні зв`язки, вік та стан здоров`я, поведінку під час провадження досудового розслідування.

До того ж, Європейський Суд з прав людини, неодноразово, зокрема і у справі «Москаленко проти України», звертав увагу, що що сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів застосування запобіжного заходу, зокрема, тримання під вартою (див. рішення у справі «Ілійков проти Болгарії» (Ilijkov v Bulgaria) заява № 33977/96, пункти 80-81, рішення від 26 липня 2001 року).

Як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного з часом зменшуються (справа «Ткачов проти України» від 13.12.2007, «Єлоєв проти України» від 06.11.2008). Проте з моменту застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, сторона обвинувачення не заявляла про нові ризики, які виправдовують подальше застосування до обвинуваченої запобіжного заходу певного ступеня суворості.

Ризики, передбачені п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України відсутні з огляду на те, що досудове розслідування в даному кримінальному провадженні завершено - необхідний об`єм слідчих та процесуальних дій виконаний, докази зібрані та відкриті стороні захисту, свідки допитані, їхні показання зафіксовані у відповідних протоколах, що само по собі робить неможливим будь-які намагання перешкоджання встановленню істини по справі з боку обвинуваченої, особливо з огляду на те обставину, що матеріали досудового розслідування зберігаються у прокурора і вільного доступу до них обвинувачена не має.

При цьому, враховуючи поведінку обвинуваченої протягом досудового розслідування, одного лише посилання відносно того, що остання може не виконувати покладених на неї процесуальних обов`язків, намагатися переховуватись від суду, або вчиняти інші дії з метою перешкоджання проведенню судовому розгляду, недостатньо.

Таким чином, наявні обґрунтовані підстави для зміни запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на більш м`який.

Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків а також запобігання спробам будь-яким способом зашкодити інтересам досудового розслідування, беручи до уваги дані про особу, спосіб життя, майновий та сімейний стан обвинуваченої, сторона захисту вважає достатнім для забезпечення цілей досудового розслідування застосування такого запобіжного заходу як особисте зобов`язання.

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 179, 201, 315 КПК України, просили суд клопотання про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченої по кримінальному провадженню №0000944 від 30.10.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, - задовольнити.; змінити запобіжний захід у вигляді застави, застосований щодо обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000944 від 30.10.2023 року на інший, зокрема, особисте зобов`язання, про що постановити відповідну ухвалу. Повернути заставодавцю ОСОБА_13 , ІПН НОМЕР_2 , внесену нею 01 лютого 2024 року на підставі Ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_11 від 31 січня 2024 року у справі № 7574838/24-к заставу за ОСОБА_4 в сумі 154 200 (сто пятдесят чотири тисячі двісті) грн. Повернути заставодавцю ОСОБА_14 , ІПН НОМЕР_3 , внесену ним 01 лютого 2024 року на підставі Ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_11 від 31 січня 2024 року у справі № 7574838/24-к заставу за ОСОБА_4 в сумі 300 000 (триста тисяч)грн.

Заслухавши клопотання прокурора про продовження обов`язків, думку обвинуваченої та її захисника, клопотання обвинуваченої та захисника про заміну запобіжного заходу, суд доходить до наступних висновків.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 22 КПК кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються (ч. 5 ст. 131 КПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: (1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 177 КПК встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідні ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. Водночас КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час досудового розслідування та на даний час встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за які законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Суд погоджується з прокурором у тому, що органом досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. На думку суду, прокурором правильно наведені підстави вважати, що наявні ризики.

(1)Ризик переховування від суду (п.1 ч.1 ст. 177 КПК України)

«Обираючи запобіжний захід заявнику, суд першої інстанції встановив існування ризику його переховування. Для такої оцінки було вказано лише одну причину: покарання, яке загрожувало заявнику. У цьому контексті Суд повторює усталений принцип своєї практики, згідно з яким ризик переховування не може оцінюватися виключно на підставі тяжкості можливого покарання (див. згадане рішення у справі «Мерабішвілі проти Грузії» (Merabishvili v. Georgia), пункт 223). Аби переконати суд, що насправді існував ризик переховування заявника, жодного іншого факту чи причини, які конкретно стосувалися справи заявника, наведено не було» (Рішення ЕСПЛ від 25.03.2021 у справі «Авраімов проти України» пункт 64).

Таким чином, на переконання суду, однією з підстав в сукупності з іншими підставами ймовірної можливості переховування ОСОБА_4 може бути те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого вона обвинувачується, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжкими злочином, за які законом передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна (ч. 3 ст. 368 КК України), що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченої переховуватись від суду.

До того ж, що є більш важливим, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Цей Указ затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2402-ІХ. Очевидно, що в умовах, які існують в Україні, викликаних безпрецедентною військовою та нелюдською агресією російської федерації проти України, у ОСОБА_4 збільшуються можливості для ухилення від суду, адже у держави наразі з об`єктивних причин відсутні можливості належним чином контролювати поведінку обвинуваченої.

Ураховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що наразі продовжує існувати ризик переховування від суду.

(2) Ризик незаконного впливу на свідків, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст. 177 КПК України)

Перевіряючи наявність ризику впливу обвинуваченої на свідків та іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто якщо свідки допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Суд вважає, що ризик впливу на свідків тощо, існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та іншого підозрюваного тощо та дослідження їх судом.

Оскільки свідки та інші учасники провадження не допитані та можуть бути допитані повторно, окрім того, якщо під час судового розгляду з`ясується, що свідки можуть надати показання стосовно обставин, щодо яких вони ще не допитувалися або якщо суд призначить одночасний допит двох чи більше вже допитаних свідків для з`ясування причин розбіжності в їхніх показаннях, існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу ОСОБА_4 , на зазначених осіб, то вони можуть змінити свої показання.

(3) Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п.4 ч.1 ст. 177 КПК України)

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором зазначено, що ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином може бути виражений у тому, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, отримувала неправомірну вигоду неодноразово, не продовження покладення обов`язків, призведе до можливого вчинення останньою інших кримінальних правопорушень стосовно свідків з метою впливу на них, продовження своєї злочинну діяльність або вчинення інших злочинів з метою приховування вже вчиненого кримінального правопорушення.

(4) Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується (п.5 ч.1 ст. 177 КПК України)

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується, то ОСОБА_4 може і надалі вчиняти кримінальні правопорушення, продовжити вчинення вказаних кримінальних правопорушень, в тому числі з метою прикриття своєї злочинної діяльності.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, суд вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, що продовження обов`язків обвинуваченій ОСОБА_4 відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам, у зв`язку з чим уважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , для запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на іншого підозрюваного та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та оцінюючи в сукупності всі обставини, відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій в разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона обвинувачується; а також враховуючи її вік та стан здоров`я, відсутність постійного місця роботи, суд вважає, що обрання обвинуваченій, іншого запобіжного заходу про яке просить сторона захисту - у виді особистого зобов`язання, не забезпечить її належної процесуальної поведінки, а тому вважає недоцільним застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, у зв`язку з чим суд знаходить заявлене прокурором клопотання обґрунтованим, а термін дії обов`язків таким, що необхідно продовжити.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 177, 178, 182, 315, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обов`язків, покладених на обвинувачену ОСОБА_4 , передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк виконання (дії) обов`язків до 22 листопада 2024 року включно, зокрема:

- не відлучатися із населенного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває ( АДРЕСА_1 ), без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим/прокурором у кримінальному провадженні;

- при наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про заміну запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_4 у виді застави на особисте зобов`язання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1