ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1298/24

06 листопада 2024 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Костопіль обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000074 від 19.03.2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костопіль, Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, касир ТОВ «СВІФТ ГАРАНТ», раніше не судимого

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України;

за участю сторін кримінального провадженння:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 , 09.03.2024 о 21 год. 30 хв., перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, у ході словесної суперечки, наніс потерпілому ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки по обличчю, а саме в ділянку лівого ока, один удар кулаком лівої руки по обличчю. В подальшому, потерпілий впав на землю, а ОСОБА_3 сівши зверху на ОСОБА_5 , який лежав на спині наніс не менше восьми ударів кулаками обох рук по обличчю. Коли ОСОБА_5 намагався піднятися із землі, ОСОБА_3 наніс один удар лівою ногою по обличчю, після чого взяв дерев`яну палицю та наніс нею два удари по передпліччю лівої руки потерпілого, внаслідок чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді синців верхньої повіки лівого ока та нижньої повіки правого ока, лівого передпліччя, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Ці дії ОСОБА_6 , суд кваліфікує як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому кримінальному проступку визнав повністю, щиро каявся.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, просив суд проводити розгляд справи у його відсутності.

На попередніх судових засіданнях потерпілий показав, що 09.03.224 року він, разом із друзями перебували біля будинку АДРЕСА_2 , десь біля 22 год. 00 хв. до них підійшов обвинувачений ОСОБА_6 , і між ними, потерпілим та обвинуваченим, виникла словесна суперечка, в ході якої ОСОБА_6 наніс йому тілесні ушкодження. Зазначив, що ОСОБА_6 наносив йому удари руками по обличчю, потім він, потерпілий, впав на землю, однак ОСОБА_6 продовжував наносити удари, зокрема наніс один удар лівою ногою по обличчю, згодом взяв дерев`яну палицю та наніс ще декілька ударів цією палицею.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що 09.03.2024 року ввечірню пору доби, він із друзями, серед яких був і потерпілий ОСОБА_5 , знаходилися біля будинку АДРЕСА_2 . Пізніше до них підійшов обвинувачений ОСОБА_3 , між яким виник словесний конфлікт з потерпілим ОСОБА_5 , і під час цього словесного конфлікту обвинувачений наніс потерпілому тілесні ушкодження.

Окрім того, що обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю визнав, його вина, також, підтверджується зазначеними вище показами потерпілого, свідка та письмовими доказами зібраними по справі, а саме:

- висновком експерта № 62 (експертиза почата 20 березня 2024 року; закінчена 28 березня 2024 року), відповідно до якого при судово-медичній експертизі ОСОБА_5 виявлені синці верхньої повіки лівого ока та нижньої повіки правого ока, лівого передпліччя, які зважаючи на їх вид та морфологічні властивості (колір) утворилися від щонайменше трьохразової дії тупих предметів, прибдизно за 8-11 діб до моменту огляду; отримані ОСОБА_5 синці за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с.19)

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27 березня 2024 року (а.с.30-36).

Аналізуючи вказані вище докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для підтвердження вчинення ОСОБА_3 інкримінованого йому кримінального проступку.

Таким чином, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що ОСОБА_3 , 09.03.2024 року о 21 год. 30 хв., перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , умисно наніс легкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 , тому ці його дії суд, кваліфікує за ч.1 ст. 125 КК України.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та актичне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Санкція ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року.

При вирішенні питання призначення ОСОБА_3 виду та міри покарання, суд враховує тяжкість скоєного ним кримінального правопорушення, обставини, що його пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який на диспансерному нагляді у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, характеристику та враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне, обрати обвинуваченому покарання, із передбачених санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, у виді штрафу.

Запобіжний захід не обирався.

Судові витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Цивільний позов- відсутній.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 124, 349, 368, 373,374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційною інстанцією.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

СуддяОСОБА_1