Номер провадження:1-кс/521/2739/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , ознайомившись зі скаргою адвоката ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , в порядку ст. 206 КПК України, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 09.09.2024 року для розгляду скарги адвоката ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , в порядку ст. 206 КПК України, визначено слідчого суддю Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 . Скарга фактично передана слідчому судді на розгляд 10.09.2024 року.

На обґрунтування скарги зокрема зазначено, що 04.09.2024 року у відношені ОСОБА_3 було здійснено примусове незаконне затримання, а саме невстановленими особами на мобільному блокпості було зупинено автомобіль, що належить ОСОБА_3 та повідомлено останньому про необхідність терміново прибути до територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Після відмови ОСОБА_3 озброєнні особи в кількості 5 осіб погрожуючи застосуванням зброї затримали ОСОБА_3 та відвезли його до ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (більш точне місцерозташування не зазначається у зв`язку з діючим на території України правовим режимом воєнний стан).

Відтак, адвокат ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , просить слідчого суддю про наступне, а саме зобов?язати службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 та Одеського обласного збірного пункту негайно звільнити ОСОБА_3 , який знаходиться на території ІНФОРМАЦІЯ_2 та Одеського обласного збірного пункту.

Ознайомившись зі змістом скарги, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Слідчий суддя, згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та осіб у кримінальному провадженні.

Кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України)

Положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України визначено, зокрема, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Так, серед іншого, згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, і полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установи тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням вимогам режиму цих установ.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про попереднє ув`язнення» (зі змінами та доповненнями) підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом, рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, а також постанова прокурора, прийнята у випадках та порядку, передбачених статтею 615 КПК України.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» (зі змінами та доповненнями) - установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК України та Закону України «Про попереднє ув`язнення» (зі змінами та доповненнями) вбачається, що слідчий суддя може зобов`язати орган державної влади чи службову особу додержатися прав такої особи, якщо вона тримається під вартою в слідчому ізоляторі Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, чи ізоляторі тимчасового тримання.

Зі змісту поданої скарги слідує, що ОСОБА_3 не є особою, яка тримається під вартою, в тому числі й у зв`язку з застосованим відносно нього запобіжного заходу, не є затриманим у порядку ст. 208 КПК України та не є особою, затриманою не уповноваженою службовою особою, у порядку ст. 207 КПК України, не утримається правоохоронними органами у зв`язку із розслідуваним ними кримінального правопорушення у межах певного порушеного кримінального провадження.

Таким чином, у слідчого судді відсутні повноваження, визначені КПК України для з`ясування підстав позбавлення волі особи у інших випадках, не пов`язаних із досудовим розслідуванням конкретного кримінального провадження та розгляду у порядку ст. 206 КПК України скарги, поданої не в рамках кримінального провадження.

Стаття 206 КПК України не містить порядку ухвалення рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження, яке подано в порядку ст. 206 КПК України.

Проте ч. 4 ст. 304 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України, встановлено, що у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Окремо, слідчий суддя вважає необхідним роз`яснити, що у даному випадку належним способом реагування на позбавлення особи волі, про що зазначає у скарзі адвокат ОСОБА_2 є звернення до працівників правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Керуючись ст. 206, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , в порядку ст. 206 КПК України - відмовити.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її ухвалення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1