Справа № 182/4060/24
Провадження № 1-кс/0182/764/2024
У Х В А Л А

Іменем України

24.07.2024 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Нікополі клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 червня 2024 року за № 0000784 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, з неповною середньою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, який не є пенсіонером, не є особою з інвалідністю, не є депутатом, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

23.02.2006 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 2, 289 ч. 2, 70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки;

24.07.2008 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 15 ч. 3, 289 ч. 2, 185ч. 3, 304,263 ч. 1, 309 ч. 1, 185 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий термін 1 місяць. До відбуття покарання 5 років 1 місяць;

08.11.2010 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 395 КК України до арешту строком на 1 місяць;

30.03.2011 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

25.12.2011 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років 5 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч. 1 КК України частково приєднано невідбутий термін 1 місяць. До відбуття покарання 2 роки 6 місяць;

18.03.2016 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 3, 76 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки;

30.08.2018 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 15 ч. 3, 289 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч. 1 КК України частково приєднано невідбутий термін 2 місяці. До відбуття покарання 5 років 2 місяць. Звільнений 15.02.2022 умовно-достроково з Софіївської виправної колонії № 55, з не відбутим строком покарання 1 рік 5 місяців 3 дні.

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

слідчого ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ :

23 липня 2024 року до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 червня 2024 року за № 0000784 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Вимоги клопотання слідчого обґрунтовані тим, що ОСОБА_5 14.06.2024 у вечірній час доби, прийшов до місця проживання своєї колишньої цивільної дружини ОСОБА_7 за адресою: буд. АДРЕСА_2 , щоб провідати своїх дітей, та оскільки час приближався до комендантської години, то ОСОБА_5 залишився на ночівлю.

Так, перебуваючи за вищевказаною адресою у ОСОБА_5 15.06.2024 приблизно о 04:20 год.виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення мобільного телефону «XiaomiRedmiNote 84/64GB», що належить ОСОБА_8 , який знаходився в спальній кімнаті на тумбі поблизу ліжка на якому відпочивали останні.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в той же день та час, перебуваючи за вищевказаною адресою ОСОБА_5 , порушуючи дію Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» зі змінами, скориставшись тим, що ОСОБА_8 спить і за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки у вигляді завдання матеріальної шкоди останній, діючи умисно,з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого незаконного збагачення, таємно, повторно, викрав мобільний телефон «XiaomiRedmiNote 8 4/64GB» вартість якого згідно висновку експерта №2573 від 18.07.2024 становить 2800,00 грн., який належить ОСОБА_8 , чим спричинив останній матеріальний збиток на вказану суму.

З місця вчинення злочину ОСОБА_5 пішов, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Вказані умисні дії ОСОБА_5 підпадають під ознаки кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно , в умовах воєнного стану.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного злочинупідтверджується зібраними в ході досудового слідства доказами, а саме:

1.Протоколами допиту потерпілого;

2.Протоколами допитами свідків;

3.Протоколами пред`явлення для впізнання особи за фотознімками зі свідками;

4.Протоколом огляду предмета;

5.Іншими матеріалами кримінального провадження.

Враховуючи той факт, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідне забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також те, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення аналогічне тому, у якому підозрюється, оскільки:

1) ОСОБА_5 , у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5до 8 років, що може спонукати його переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, а також дотримується обов`язкова умова ч.2 ст.181 КПК України, тобто покарання у виді позбавлення волі;

2) ОСОБА_5 , постійного місця роботи або навчання не має;

3) ОСОБА_5 , законних джерел доходів не має, що може спонукати останнього вчиняти нові злочини;

Вищевикладене свідчить про наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий вважає, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів таких як особисте зобов`язання, особиста порука та застава не забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та не здатні запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, особисте зобов`язання, не може обмежити ОСОБА_5 перебувати у вечірній та денний час на вулицях міста, що не зможе запобігти вчиняти ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, в оточені ОСОБА_5 не має особи, яка заслуговує на довіру та може поручитися за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, відповідно до статті 194 Кримінального процесуального кодексу України і зобов`язатися за необхідності доставляти його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

У зв`язку з вищевикладеним, слідчий і звернувся до слідчого судді з клопотання про застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Слідчий ОСОБА_6 у судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити та застосувати домашній арешт строком на 2 місяці. Зазначив, що ризики передбачені ст. 177 КПК України існують і жоден з більш м`яких запобіжних засобів не забезпечить належне виконання ОСОБА_5 своїх процесуальних обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні проти застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не заперечував.

Вислухавши слідчого та підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Як вбачається з наданих копій матеріалів, а саме Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинене кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч.4 ст. 185 КК України, внесені до ЄРДР за № 0000784.

22 липня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

При вирішенні питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, однією з підстав є саме обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка, власне, випливає зі змісту процесуального рішення повідомлення про підозру.

Наявність обґрунтованої підозри є умовою законності застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Звертаючись до практики ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), «Лабіта проти Італії» (Labita v. Italy), «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom), «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану» (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan), «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), зазначається, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ця особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, тобто мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

6.Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема: протоколами допиту потерпілої; протоколами допитів свідків; протоколами пред`явлення для впізнання особи за фотознімками зі свідками; протоколом огляду предмета; іншими матеріалами кримінального провадження.

Ураховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що повідомлена ОСОБА_5 підозра на час розгляду клопотання відповідає мінімальному рівню обґрунтованості, тобто зазначені у клопотанні слідчого і додані до нього докази, досліджені в судовому засіданні, на мінімальному рівні підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення за наведених обставин, а наявні в матеріалах клопотання докази у їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1статті 177 КПК України).

Так, у клопотанні слідчим заявлено наявність ризиків, передбачених п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику переховування від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинення інших кримінальних правопорушень, аналогічних тому у якому підозрюється.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органу досудового розслідування та/або суду) об`єктивно існує, бо підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком до 8-ми років, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрювана може втекти.

Щодо ризику тиску на свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Так, ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконний вплив на свідків) об`єктивно існує, бо підозрюваний може незаконно впливати на них з метою зміни показів. Вказаний ризик на даному етапі досудового розслідування існує.

Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, аналогічного тим, у яких підозрюється.

На обґрунтування вказаного ризику слідчим у клопотанні зазначено, що підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності, злочини у яких ОСОБА_5 підозрюється вчинено ним з корисливих мотивів, він не має постійного місця роботи та законних джерел доходів. З огляду на вищевказане, існування даного ризику не виключається.

Зазначена позиція не суперечить принципу презумпції невинуватості, оскільки мова йде про ймовірну можливість особи вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, а не про звинувачення особи у вчиненні кримінальних правопорушень.

Отже, на думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, аналогічного тим, у якому підозрюється. Вказаний ризик на даному етапі досудового розслідування існує.

Щодо інших ризиків, зокрема ризику, передбаченому п.4 ч.1 ст. 177 КПК України, суд вважає його не доведеним.

Враховуючи положення ст. 176-178 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти вказаним ризикам, т.я. у оточенні підозрюваного немає осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків; грошових коштів для виплати застави він не має; злочини вчинено ним в умовах воєнного стану.

Таким чином, оскільки наданими матеріалами клопотання, а також прокурором в судовому засіданні не доведено обставин, передбачених ч. 3 ст. 176, п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеному під час розгляду ризику, з урахуванням відомостей про особу підозрюваного можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього.

Також слідчий суддя вважає необхідним застосувати умови домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_5 залишати місце фактичного мешкання у нічний час доби.

Строк дії запобіжного заходу належить встановити на 2 місяці.

Керуючись ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 червня 2024 року за № 0000784 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому в період часу з 22.00 години до 06.00 год. наступної доби залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу органу досудового розслідування, прокурора, суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора під час досудового розслідування, суду, коли обвинувальний акт у кримінальному провадженні буде розглядатися судом;

- повідомляти слідчого, прокурора під час досудового розслідування чи суд, коли обвинувальний акт у кримінальному провадженні буде розглядатися судом про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці та не більше строку досудового розслідування, тобто до 24.09.2024 і у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює слідчий, а коли справа перебуває в провадженні суду прокурор.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному та слідчому.

Слідчий суддя ОСОБА_1