Справа № 405/7553/24
1-кп/405/265/24
УХВАЛА

21 листопада 2024 року Ленінський районний суд міста Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький в кримінальному провадженні № 0002377 у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 121 КК України, клопотання захисника про зміну запобіжного заходу,

встановив:

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з письмовим клопотанням про зміну його підзахисному запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт з посиланням на те, що ОСОБА_6 має зареєстроване та постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, зокрема, батьків та бабусю, які в силу свого похилого віку та стану здоров`я потребують стороннього догляду. ОСОБА_6 офіційно зареєстрований як фізична особа-підприємець, тобто займається офіційною підприємницькою діяльністю, отримуючи постійний дохід та сплачуючи податки до бюджету. Він самостійно, за власним бажанням звернувся до слідчого для проведення за його участю процесуальних дій, в ході проведення яких йому повідомлено про підозру. Після повідомлення про підозру він надав свої пояснення, в яких повідомив про обставини інциденту. Окрім того, на сьогоднішній день обставини, які існували на момент розгляду клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу, суттєво змінилися, деякі ризики взагалі перестали існувати, оскільки потерпілий вже допитаний судом та надав суду письмову заяву, в якій вказує на повне відшкодування обвинуваченим заподіяної йому шкоди та відсутність будь-яких претензій до нього, вважає можливим при призначенні обвинуваченому покарання застосувати звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Прокурор заперечив щодо задоволення клопотання захисника обвинуваченого з посиланням на те, що обвинувачений може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки наразі стосовно нього Кіровським районним судом м. Кіровограда також здійснюється судове провадження. Окрім того, хоча ризик впливу на потерпілого на сьогоднішній день відсутній, але продовжує існувати ризик переховування обвинуваченого від суду.

Потерпілий вирішення клопотання захисника залишив на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 14.09.2024 у відношенні ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 12.11.2024, який в подальшому було продовжено Ленінським районним судом м. Кіровограда по 09.01.2025.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п.п. 1, 3 ст. 5 (1) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на особисту недоторканість. Кожен, кого заарештовано, має право на судовий розгляд у продовж розумного строку або на звільнення, обумовлене гарантіями явки в судове засідання.

Згідно п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року у справі «Смирнов проти Росії», питання стосовно того, чи була розумною тривалість тримання під вартою, не може вирішуватись абстрактно. Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою має оцінюватись в кожній конкретній справі з урахуванням конкретних обставин. У будь-якій справі тривале тримання під вартою може виявитись виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

ОСОБА_6 згідно обвинувального акта обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за вчинення якого, можливо призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

При цьому, судовий розгляд даного кримінального провадження триває, допитаний потерпілий, який повідомив про обставини скоєного стосовно нього протиправного діяння та вказав на те, що обвинуваченим повністю відшкодовано завдану йому шкоду, жодних претензій до обвинуваченого він не має і вважає можливим застосування стосовно останнього звільнення від покарання з випробуванням. Будь-яких заяв щодо впливу обвинуваченим на потерпілого, останнім не заявлено. В свою чергу обвинувачений ОСОБА_6 також не заперечує факту спричинення ним протиправних дій відносно потерпілого, внаслідок чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження, не відмовляється надати суду показання щодо обставин вчиненого ним діяння. Жодних достовірних доказів того, що обвинувачений якимось чином намагався здійснити вплив на свідків, що могло б беззаперечно вказувати на наявність ризику впливу на свідків, стороною обвинувачення не надано.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголошено на тому, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обгрунтованості підозри (обвинувачення) та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні.

Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється (обвинувачується) особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення у справі «Ніколова проти Болгарії»). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ноймайстер проти Австрії» позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що запобігання ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, на який вказує прокурор, можливе не лише за умови тримання обвинуваченого ОСОБА_6 , який судимості не має, має місце зареєстрованого та постійного проживання, міцні соціальні зв`язки, займається офіційною підприємницькою діяльністю, під вартою. На переконання суду достатнім запобіжним заходом, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого є домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, серед яких цілодобово не покидати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись статтями 177, 178, 181, 193, 196, 314-316, 369 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - домашній арешт строком на два місяці, тобто з 21.11.2024 по 21.01.2025 включно.

Покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово, за винятком відвідування медичних установ та явки до суду;

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися з Кіровоградської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні за винятком їх участі в суді;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності).

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти в залі суду негайно.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України.

Контроль за виконанням покладених на ОСОБА_6 обов`язків покласти на Кропивницький РУП ГУНП в Кіровоградській області (за адресою: м. Кропивницький, вул. Вокзальна, 58).

Строк дії ухвали, запобіжного заходу та покладених на обвинуваченого обов`язків визначити по 21.01.2025 включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_7