Справа № 397/1341/24
н/п : 1-кп/397/163/24
В И Р О К

Іменем України

13.11.2024 с-ще Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі

головуюючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Олександрівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №000059 від 03.10.2019 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тріпілля, Обухівського району, Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого, освіта середня, не одруженого, проходить строкову службу на посаді такелажника такелажного відділення такелажного взводу роти забезпечення військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 19.09.2019 будучи військовослужбовцем призваним на строкову службу, перебуваючи на посаді такелажника такелажного взводу роти забезпечення військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно з порушенням вимог ст.ст.2,11,16-17,127-128,130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.1,3 ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , в умовах особливого періоду, крім воєнного стану та ухилявся від проходження військової служби до 22.08.2024, перебуваючи в різних місцях, використовуючи виниклий у зв`язку з цим вільний час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому визнав повністю, щиро каявся, та пояснив, що після відпустки в 2019 році не повернувся до військової частини за місцем служби, перебував із своїми меншими братами за місцем проживання, оскільки місцеперебування матері було невідоме, працював на різних роботах, правопорушення вчинив у молодому віці (20 років), про що дуже жалкує, втратив паспорт і військовий квиток та боявся повернутися до військової частини, бажає проходити військову службу, просив суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

Обвинувачений щиро каявся та не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти розгляду кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Отримавши показання обвинуваченого, що відповідають фактичним обставинам обвинувачення, враховуючи те, що учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч.4 ст.407 КК України - нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Обставинами, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Призначаючи покарання суд керується нормами ч.2 ст.50 КК України згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд враховує конкретні обставини справи і те, що обвинувачений щиро розкаявся, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, відсутність обтяжуючих обставин, критичне ставлення його до вчиненого кримінального правопорушення, його молодий вік (25 років), на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, хворіє на туберкульоз, має бажання проходити військову службу, тому суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

З урахуванням обставин вчиненого та даних про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. На думку суду, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.349, 370, 373,374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнити, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до вимог ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки, а саме, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти негайно в залі суду.

Вирок може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1