справа № 361/5353/23
провадження № 1-кп/361/599/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2024 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участі : секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001157 від 18.07.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , освіта базова середня, офіційно не працюючого, інвалідності не має, не одруженого, утриманців не має, раніше неодноразово судимого, останні рази :

-21.12.2022 вироком Дарницького районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 184 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України остаточно призначене покарання у виді 6 років 10 місяців позбавлення волі;

-17.03.2023 вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України, із застосуванням ч. 1, 4 ст. 70 КК України остаточно призначене покарання у виді 6 років 10 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17.07.2022 приблизно о 10 годині 20 хвилин ОСОБА_4 , будучи судимим вироком Соломянського районного суду м. Києва від 17.06.2022 за ч. 2 ст. 309 КК України, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , помітив на землі один полімерний пакет, взяв його до рук виявив всередині кристалічну речовину, після чого зрозумів, що його вміст це психотропна речовина - РVР, оскільки періодично її вживав, після чого у ОСОБА_4 виник умисел направлений на незаконне придбання та незаконне зберігання психотропної речовини, обіг якої заборонено РVР, для особистого вживання без мети збуту, реалізуючи який ОСОБА_4 взяв до рук вищевказаний полімерний пакет з вмістом кристалічної речовини та помістив його під резинку спортивних штанів, в які був в той час одягнутий, чим незаконно придбав та розпочав незаконно зберігати особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонений РVР, для власного вживання без мети збуту, та зберігав її в тому місці до 11 години 31 хвилини 17.07.2022, а саме до моменту її вилучення працівниками Броварського РУП ГУНП в Київській області за адресою: вул. Київська, 1, в м. Бровари Київської області.

Вилучена у ОСОБА_4 кристалічна речовина є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонений РVР, загальна маса РVР в речовині становить 0,674 г.

Обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення винним себе визнав повністю і підтвердив факт його вчинення при викладених вище обставинах, зазначивши при цьому, що точну дату він вже не пам`ятає, це було влітку 2022 року, коли виходив з лісу підібрав згорток з РVР, після чого його зупинили працівники поліції та виявили в нього дану психотропну речовину, повідомив, що він у вчиненому щиро кається, просить суд його суворо не карати, на даний час він відбуває покарання, в колонії працює, виправляється.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи щодо спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Згідно до ст. 337 КПК України суд діє лише в межах висунутого обвинувачення.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за викладеним фактом за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, вчиненого протягом року після засудження за цією статтею, без мети збуту.

Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , при цьому встановлено, що він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на даний час відбуває покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком суду від 17.03.2023; на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, будучи працездатним не був працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо, порушень громадського порядку не допускає, зловживає алкогольними напоями, скарги не надходили.

В суді ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення беззастережно визнав, активно сприяв його розкриттю, розповівши в суді обставини його вчинення, щиро розкаявся, що на підставі ст. 66 КК України визнається пом`якшуючими покарання обставинами.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При цьому суд враховує, що мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила кримінальне правопорушення. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.

При призначені ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ч. 1 ст. 12 КК України класифікується як нетяжкий злочин, враховує особливості й обставини його вчинення один епізод протиправної діяльності, відсутність тяжких наслідків; особу винного, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, та, беручи до уваги позицію сторін, вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, суд, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Призначаючи покарання суд враховує, що 17.03.2023 вироком Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 , визнано винуватим за ч. 2 ст. 309 КК України та із застосуванням ч. 1, 4 ст. 70 КК України остаточно призначене покарання у виді 6 років 10 місяців позбавлення волі. Таким чином, враховуючи що ОСОБА_4 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення до засудження вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 17.03.2023, суд вважає, що останньому необхідно призначити покарання у відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим із зарахуванням покарання, відбутого частково за попереднім вироком у вигляді позбавлення волі.

Визначаючи відповідно до п. 2 ч. 4 ст. ст. 374 КПК України початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену зокрема в п.п. 46, 47 Рішення по справі «Руслан Яковенко проти України» (заява №5425/11, статус остаточного 04.09.2015), згідно якої відлік строку відбування покарання особою, засудженою судом першої інстанції, тоді як вирок не набрав законної сили, розпочинається після ухвалення вироку, адже особа вважається такою, що засуджена компетентним судом, а попереднє ув'язнення у розумінні положень Конвенції закінчується зі встановленням вини та призначенням покарання судом першої інстанції.

На підставі ч.2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати за проведення експертизи. Речовими доказами суд розпоряджається у відповідності із вимогами ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по провадженню відсутній. Арешт на майно не накладався.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 369-378 КПК України, ч. 2 ст. 309 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 17.03.2023, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 10 (десять) місяців.

Початок строку відбуття покарання у виді позбавлення волі за цим вироком ОСОБА_4 рахувати з дня ухвалення вироку - з 30.10.2024, зарахувавши у строк покарання, відбуте частково за попереднім вироком від 17.03.2023 у вигляді позбавлення волі, а саме з 08.11.2022 по 29.10.2024 включно.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати, понесені на залучення експерта в сумі 1510,24 грн. (одна тисяча п`ятсот десять грн. 24 коп.).

Речові докази по справі спец пакет №5884474, в якому знаходиться кристалічна речовина, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонений РVР, загальна маса РVР в речовині становить 0,674 г знищити.

Вирок може бути оскаржений з передбачених ст. 349 КПК України підстав до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1