Єдиний унікальний номер 305/1768/24
Номер провадження 1-кп/305/327/24
УХВАЛА

16.09.24 року місто Рахів

Рахівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , законного представника потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рахів кримінальне провадження, відомості про яке 22.05.2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000274 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, 22 травня 2024 року о 09 годині 42 хвилини, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Citroen» моделі «Jumpy», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,рухаючись по вулиці Головна в населеному пункті с. Лазещина, Рахівського району, Закарпатської області, зі сторони м. Львів у бік м. Рахів, наближаючись до дорожнього інформаційно-вказівного знаку 5.38.1-5.38.2 «Пішохідний перехід» з наявною дорожньою горизонтальною розміткою 1.14.1 «Зебра», які розміщені перед Лазещинським закладом загальної середньої освіти, що по вулиці Головна, 922, діючи всупереч вимог п. 1.3., п. 1.5., п. 1.10. з посиланням на термін «дорожня обстановка», «небезпека для руху», «перевага» та «пішохідний перехід», п.п. б), д) п. 2.3., п.п. а) п. 4.16., п.п. в) п. 14.6. та п. 18.1. «Правил дорожнього руху» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, які вступили в дію з 1 січня 2002 року, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, маючи намір виконати маневр обгону двох невстановлених слідством транспортних засобів, що рухалися попереду нього по його смузі руху, у попутному йому напрямку, водії яких, при під`їзді до нерегульованого пішохідного переходу, почали зменшувати свою швидкість руху, виїхав на зустрічну смугу руху та виконував маневр обгону на ділянці дороги, де цей маневр заборонений, у результаті чого допустив наїзд на малолітню потерпілу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в той час, перебігала проїзну частину вулиці Головна, по дорожній горизонтальній розмітці «Зебра», нерегульованого пішохідного переходу, з права на ліво по ходу руху водія ОСОБА_4 , та мала перевагу в русі.

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди малолітня потерпіла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: перелому середньої третини діафіза лівої стегнової кістки з повним кутовим зміщенням уламків; перелому правої верхньої гілки лобкової кістки без зміщення уламків та лівої нижньої гілки лобкової кістки; перелому середньої третини лівої ключиці без зміщення; закриту черепно-мозкову травму та струс головного мозку, які не являли собою небезпеку для життя в момент спричинення, але потягли за собою розлад здоров`я більше 21 дня та згідно п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_4 скоїв у результаті порушення та невиконання вимог п.п. 6), д) п. 2.3., п.п. в) п. 14.6. та п. 18.1. «Правил дорожнього руху», які безпосередньо перебувають у прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками, зокрема отриманням малолітньою потерпілою ОСОБА_7 тілесних ушкоджень середньої тяжкості, а також у результаті порушення та невиконання вимог п. 1.3., п. 1.5., п. 1.10. з посиланням на термін «дорожня обстановка», «небезпека для руху», «перевага» та «пішохідний перехід» та п.п. а) п. 4.16., «Правил дорожнього руху», які сприяли порушенню вищевказаних ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року та введені в дію з 01 січня 2002 року.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, а саме, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Законний представник потерпілої ОСОБА_6 у судовому засіданні подав суду заяву, у якій просить суд звільнити водія ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.. 46 КК України, а провадження стосовно нього закрити у зв`язку із тим, що потерпіла сторона примирилася з обвинуваченим. Ніяких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого вони не мають.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 просили задовольнити заяву потерпілої сторони та закрити кримінальне провадження. Обвинуваченийпідтвердив, що він з потерпілою помирились і вона не має до нього ніяких претензій.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти закриття провадження у справі на підставі ст.46 КК України, оскільки для цього наявні усі передбачені КК України підстави.

Суд, заслухавши думку сторін, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Як зазначено у п.1 ч.2, ч.8 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом.

Відповідно до ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як зазначено у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст.46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Судам слід мати на увазі, що потерпілим може бути лише фізична особа, якій злочином заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду і яку визнано потерпілим відповідно до ч.2 ст.49 КПК України.

Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів.

Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

За наявності передбачених у ст.46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Санкцією ч.1 ст.286 КК України передбачена відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Вказані дії караються штрафом від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Відповідно до ч.4 ст.12 КК України цей злочин є нетяжким злочином.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 не судимий.

У кримінальному провадженні цивільний позов законним представником потерпілої ОСОБА_7 - ОСОБА_6 , не заявлено, а у поданій заяві він зазначив, що будь-яких претензій до обвинуваченого вони не мають.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про можливість закриття провадження у цій справі у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності у відповідності до ст.46 КК України, оскільки вчинений обвинуваченим злочин є необережним нетяжким злочином, вчинений ним вперше, при цьому обвинувачений визнав вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення за обставин, зазначених у обвинувальному акті та щиро розкаявся у вчиненому.

У свою чергу законний представник потерпілої повідомив суду, що примирення відбулося добровільно без будь якого тиску, просив закрити кримінальне провадження, тобто фактично відбувся акт прощення в результаті вільного волевиявлення.

У кримінальному провадженні речові докази відсутні.

Медичну документацію (оригінали документів), що стосується ОСОБА_4 слід повернути за належністю.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

У відповідності до положень ч.2 ст.124 КПК України, процесуальні витрати за проведення судових експертиз №82/05 від 23.05.2024 та №83/05 від 24.05.2024 року у сумі 5040,00 гривень слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Ухвалою слідчого судді від 14.06.2024 стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 13.08.2024. Клопотань про продовження запобіжного заходу прокурором у ході судового розгляду не заявлялось.

Окрім цього, на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.05.2024 року(справа №308/9172/24) накладено арешт на автомобіль марки «Citroen» моделі «Jumpy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 .

У відповідності до вимог ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Таким чином, арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.05.2024 року(справа №308/9172/24) після набрання вироком законної сили підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.284, 286, 369, 372 КПК України, ст.ст. 44, 46 КК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України.

Кримінальне провадження, відомості про яке 22.05.2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000274 про обвинувачення ОСОБА_4 закрити на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.05.2024 року (справа №308/9172/24) на автомобіль марки «Citroen» моделі «Jumpy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 , по вступу вироку в законну силу скасувати.

Медичну документацію (оригінали документів), що стосується ОСОБА_4 повернути за належністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 5040 (п`ять тисяч сорок) гривень 00 копійок процесуальних витрат за проведення судових експертиз №82/05 від 23.05.2024 та №83/05 від 24.05.2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Рахівський районний суд протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя Рахівського районного суду

Закарпатської області ОСОБА_1