Справа № 642/5500/24
Провадження № 1-кп/642/647/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке зареєстровано в Єдиному державному реєстрі досудових розслідувань за № 0000108 від 29.03.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 128, ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13.09.2024 до Ленінського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному державному реєстрі досудових розслідувань за № 0000108 від 29.03.2024 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 128, ч. 1 ст. 125 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.03.2024 близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «Renault Master» з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 рухався по Кузинському мосту в м. Харкові в напрямку вул. Велика Панасівська. Під час руху, в районі перехрестя вул. Кузінської та вул. Велика Панасівська, при під?їзді до регульованого світлофору перехрестя, попереду автомобіля ОСОБА_6 , стояв автомобіль марки «Opel Astra» 3 державним реєстраційним номером НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в цей час очікував на сигнал світлофору, для подальшого руху.

В цей час між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 виникла розмова, яка переросла у конфлікт. На грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин пов?язаних з правилами дорожнього руху, діючи з прямим умислом, направленим на заподіяння тілесних ушкоджень та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_6 вийшов зі свого автомобіля та направився у бік ОСОБА_4 , який в цей час також вийшов зі свого автомобіля.

Перебуваючи на ділянці проїжджої частини дороги, обличчям до обличчя на відстані витягнутої руки ОСОБА_6 безпідставно наніс один удар кулаком правої руки в ділянку підборіддя з ліва, від чого ОСОБА_4 , впав спиною на асфальтне покриття дороги. Однак, коли ОСОБА_4 , піднявся з асфальтного покриття, ОСОБА_6 , переслідуючи свій злочинний намір, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, знову почав наносити удари, а саме кулаком правої та лівої руки завдав по одному удару по черзі в ділянку підборіддя ОСОБА_4 , від чого останній вдруге впав спиною на асфальтне покриття.

У подальшому, ОСОБА_10 свої протиправні дії відносно ОСОБА_4 припинив та пішов до свого автомобіля марки «Renault Master» з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , який в цей час перебував на проїжджій частині дороги. Проте, через деякий час ОСОБА_4 , піднявся з асфальтного покриття та направився до автомобіля, за кермом якого вже перебував ОСОБА_9 . Наблизившись до відчиненого водійського вікна автомобіля останнього та, перебуваючи обличчям один напроти одного, ОСОБА_6 через відчинене водійське вікно наніс один удар кулаком правої руки в ділянку лівої надбрівної дуги ОСОБА_4 .

У результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_9 спричинив потерпілому ОСОБА_4 , відповідно до висновку судово-медичної № 12-14/185-A/24 від 27.05.2024 наступні тілесні ушкодження: синець нижньої щелепи зліва, синець в околоочній ділянці з ліва, садно в області лівої надбрівної дуги, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. (п. 2.3.5 Правил «судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»).

Дії ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Окрім того, 28.03.2024 року, близько 18 год 00 хв, ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «Renault Master» з державним реєстраційним номером НОМЕР_3 , який був припаркований на ділянці проїжджої частини, в районі, перехрестя вул. Кузінської та вул. Велика Панасівська, при під?їзді до регульованого світлофору перехрестя, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході раніше вже початого конфлікту, який був розпочатий на ґрунті правил дорожнього руху, ОСОБА_4 , знаходячись біля водійської двері автомобіля марки «Renault Master», належного ОСОБА_6 , намагаючись перешкодити ОСОБА_6 зникнути з місця скоєння злочину, схопився двома руками за верхню частину віконної рами дверей автомобіля, віконна рама якого була відчинена. В цей час, ОСОБА_6 усвідомлюючи, що ОСОБА_4 тримається за віконну раму автомобіля, діючи з необережності у формі кримінально протиправної самовпевненості, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення почав рух на належному йому автомобілі у бік вул. Велика Панасівська у м. Харкові.

Після цього, під час руку автомобіля марки «Renault Master» під керуванням ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_4 не втримався та впав на асфальтне покриття дороги під час руху транспортного засобу.

В результаті необережних злочинних дій ОСОБА_6 потерпілий ОСОБА_4 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 12-14/185-А/24 від 27.05.2024, отримав наступні тілесні ушкодження: закрите пошкодження зв?язкового апарату правого колінного суглобу, після травматичний артроз правого колінного суглобу з деформацією суглобової поверхні латерального виростку великогомілкової кістки, тканьова гематома медіальної частини прямого м?язу правого стегна з частковим пошкодженням його волокон, ділянка контузії медіального вироста правої стегнової кістки, контрактура правого колінного суглобу - в сукупності відносяться до категорії ушкоджень середнього ступеню тяжкості по ознаці тривалості розладу здоров?я (п. 2.2.1 «а», «б», «в» п. 2.2.2. Правил «судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»), синець правого плеча, садно в області правого ліктьового суглобу, садно в області лівого колінного суглобу, обширні синці правого стегна і всій поверхні правої гомілки і правої стопи - відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (п. 2.3.5 Правил «судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»).

Дії ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковані стороною обвинувачення за ст. 128 КК України як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Разом із обвинувальним актом до Ленінського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява прокурора про стягнення з обвинуваченого на користь місцевого бюджету витрат на стаціонарне лікування потерпілого у розмірі 16200 грн 20 коп.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 , клопотала про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 128, ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням підозрюваного з потерпілим та закриття кримінального провадження № 60000198 від 29.03.2024 на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України. Також захисник надала суду заяву від потерпілого ОСОБА_4 , в якій він просить суд звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 128, ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим та закрити кримінальне провадження № 60000198 від 29.03.2024 на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, та зазначає, що примирився з обвинуваченим ОСОБА_6 , останній відшкодував йому матеріальну та моральну шкоду у повному обсязі. Також захисник надала суду копію квитанції до платіжної інструкції про сплату ОСОБА_6 на користь місцевого бюджету витрат на стаціонарне лікування потерпілого у розмірі 16200 грн 20 коп., у зв`язку з чим просила позов прокурора залишити без розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_8 підтримали клопотання захисника - адвоката ОСОБА_7 та заяву потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_4 та його представник - адвокат ОСОБА_5 , також підтримали клопотання захисника обвинуваченого та заяву ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 128, ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням підозрюваного з потерпілим та закриття кримінального провадження № 60000198 від 29.03.2024 на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, враховуючи, що потерпілий примирився з обвинуваченим ОСОБА_6 , останній відшкодував йому матеріальну та моральну шкоду у повному обсязі.

Прокурор не заперечувала проти звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, та залишення позову без розгляду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява потерпілого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, зокрема закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК) є вчинення нею кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину, крім корупційних кримінальних правопорушень.

Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілими можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_6 вперше притягається до кримінальної відповідальності, раніше не судимий.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, є кримінальним проступком, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України є необережним нетяжким злочином.

На підставі пояснень обвинуваченого та потерпілого судом встановлено факт примирення між ними та відшкодування обвинуваченим заподіяної потерпілому шкоди.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_6 раніше не судимий, вперше притягається до кримінальної відповідальності, обвинувачений примирився з потерпілим, відшкодував завдану потерпілому шкоду, суд доходить висновку, що обвинувачений ОСОБА_6 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, а кримінальне провадження стосовно нього підлягає закриттю.

Щодо позовної заяви прокурора в інтересах Харківської міської ради про стягнення з обвинуваченого на користь місцевого бюджету витрат на стаціонарне лікування потерпілого у розмірі 16200 грн 20 коп. суд зазначає таке.

Згідно з копією квитанцієї № 89 від 17.09.2024 обвинуваченим ОСОБА_6 сплачено на рахунок Головного управління Державної казначейської служби України грошові кошти у розмірі 16200 грн 20 коп. в рахунок оплати витрат на стаціонарне лікування потерпілого, у зв`язку з чим позов прокурора підлягає залишенню без розгляду.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 46 КК України, ст. ст. 100, 124, 128, 129, 284, 314, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 128, ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження № 0000108 від 29.03.2024за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 128, ч. 1 ст. 125 КК України - закрити.

Цивільний позов прокурора про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого - залишити без розгляду.

Речові докази - диск із відеозаписом під назвою «IMG_0367», диск із відеозаписами «НОМЕР_8», « НОМЕР_4 », « НОМЕР_5 », « НОМЕР_5 », « НОМЕР_6 », « НОМЕР_7 » - залишити зберігати разом у матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Ленінський районний суд міста Харкова до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 27.09.2024.

Головуючий суддя ОСОБА_1