Справа № 953/8898/24
н/п 1-кс/953/7280/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2024 р. м.Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,

за участю прокурора - ОСОБА_2 ,

слідчого - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділення СВ УСБ України в Харківській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000742 від 24.06.2024 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України,

УСТАНОВИВ:

02 жовтня 2024 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділення СВ УСБ України в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_2 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000742 від 24.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчий відділ Управління СБ України в Харківській області проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000742 від 24.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що у невстановлений період часу, але не пізніше 01 вересня 2023 року у громадянина України ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, підтримка збройної агресії Російської Федерації, виправдовування тимчасової окупації частини території України.

Так, ОСОБА_4 , перебуваючи на території м. Харкова, використовуючи акаунт у месенджері «Telegram» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 який зареєстрований за номером мобільного телефону НОМЕР_1 , поширив матеріали у каналах месенджеру «Telegram» під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ( ІНФОРМАЦІЯ_4 » ( ІНФОРМАЦІЯ_5 « ІНФОРМАЦІЯ_6 » ( ІНФОРМАЦІЯ_7 «ІНФОРМАЦІЯ_13» ( ІНФОРМАЦІЯ_8

У період часу не пізніше 06 жовтня 2023 року ОСОБА_4 , використовуючи акаунт у месенджері «Telegram» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (ІНФОРМАЦІЯ_3 ), прокоментував допис, опублікований ІНФОРМАЦІЯ_9 » (ІНФОРМАЦІЯ_5 ), та того ж дня о 07 годині 35 хвилин опублікував коментар з текстом: «51 умерших кого? усраинских военных и их гражданских кастрюлеголовых друзей? привет из Харькова , Харьков не усраина».

У період часу не пізніше 26 березня 2024 року, більш точний час не встановлений, ОСОБА_4 , перебуваючи на території м. Харкова, використовуючи акаунт у месенджері «Telegram» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 прокоментував допис, опублікований 26 березня 2024 року у чаті месенджеру «Telegram» « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ( ІНФОРМАЦІЯ_5 та того ж дня о 00 годині 53 хвилини опублікував ІНФОРМАЦІЯ_10 » ( ІНФОРМАЦІЯ_11

Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, не пізніше 26 березня 2024 року, більш точний час не встановлений, ОСОБА_4 , використовуючи акаунт у месенджері «Telegram» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 прокоментував допис, опублікований 26 березня 2024 року у чаті месенджеру «Telegram» « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ( ІНФОРМАЦІЯ_5 та того ж дня о 01 годині 01 хвилина опублікував коментар з текстом: «это так не работает, когда вы пишите "простите", для стороннего человека это выглядит как "россияне виноваты, извиняются", а извиняться собственно за что? обычно так делают украинские боты, косят под россиян и постоянно извиняются, чтобы создать нарратив, что "россияне виноваты, а жители украины все такие бедные и несчастные"» (ІНФОРМАЦІЯ_11 ).

Крім того, не пізніше 29 травня 2024 року, більш точний час не встановлений, ОСОБА_4 , перебуваючи на території м. Харкова прокоментував допис, опублікований 29 травня 2024 року у чаті месенджеру «Telegram» « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (ІНФОРМАЦІЯ_7 ), та того ж дня о 04 годині 28 хвилин опублікував коментар з текстом: «Так и есть, привет из Харькова , Харьков это Россия » ( ІНФОРМАЦІЯ_12

Відповідно до висновку судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи № СЕ-19/119-24/14133-ЛД від 18 вересня 2024 року коментарі, поширені користувачем під ім`ям « ОСОБА_9 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 у каналах месенджеру «Telegram» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (ІНФОРМАЦІЯ_7 » (ІНФОРМАЦІЯ_5 ) містять виправдовування збройної агресії РФ проти України, виправдовування тимчасової окупації частини території України.

02 жовтня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Слідчий зазначає, що обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема: даними повідомлення про вчинення кримінального правопорушення; даними висновку судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи № СЕ-19/119-24/14133-ЛД від 18.09.2024; даними протоколу обушку; іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий стверджує про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи той факт, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, за яке передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої, що може спонукати підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Окрім того, у разі не застосування до підозрюваного вказаного запобіжного заходу, він може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Крім того, ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, враховуючи характер інкриміновано йому правопорушення.

Прокурор ОСОБА_2 у судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідча ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечував.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що ризики, на які посилається слідчий та прокурор в обґрунтування клопотання, не підтверджені жодними доказами. Зауважив на тому, що підозрюваний не має на меті переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а тому просив обрати щодо свого підзахисного більш м`який запобіжний захід, зокрема домашній арешт, який на його переконання, зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України. У разі якщо судом буде прийнято рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, то просив суд визначити останньому розмір застави у мінімальному розмірі.

Слідчий суддя, вислухавши думку осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, включаючи Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження за № 0000742 від 24.06.2024, в якому було подано клопотання, дійшов такого висновку.

02 жовтня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Кримінальним процесуальним Кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підставою для звернення з даним клопотанням стало те, що у діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України, і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Слідчий суддя вважає, що обґрунтованість підозри у скоєнні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України, підтверджується зібраними на даний час доказами, а саме: даними повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 29 квітня 2024 року; даними протоколу огляду від 06 серпня 2024 року, даними висновку експерта № СЕ-19/119-24/14133-ЛД від 18 вересня 2024 року, даними протоколу обшуку від 02 жовтня 2024 року.

У судовому засіданні стороною обвинувачення підтверджений ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочинупроти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, за яке передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої, до того ж ризик переховування від суду та слідства зростає в умовах воєнного стану та війни.

Слідчий суддя зазначає, що тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Так, слідчий суддя враховує, що на даний час не всі ділянки державного кордону України контролюються українською владою, а тому, на переконання слідчого судді, підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема незаконно перетнути державний кордон України з метою уникнення кримінальної відповідальності, тому альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваного.

Крім того, підтверджений ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення з огляду на те, що ОСОБА_4 інкримінується поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, виправдовування тимчасової окупації частини території України протягом тривалого часу.

Одночасно з цим, слідчий суддя зауважує, що стороною обвинувачення у ході судового розгляду клопотання не доведений ризик знищення, сховання або спотворення будь-яких з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з підстав відсутності у клопотанні жодних обґрунтувань на підтвердження їх існування, зокрема, не зазначено, які саме речі, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення може знищити, спотворити або совати підозрюваний.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, слідчий суддя відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який хоча і має зареєстроване місце мешкання у м. Харкові, однак фактично мешкає за іншою адресою на території м. Харкова, неодружений, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Отже, під час розгляду клопотання, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини, визначені п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, обґрунтованість підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені слідчим та прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.

Слідчий суддя, враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , а також відомості про особу підозрюваного у їх сукупності, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 вважає за необхідне застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Під час розгляду клопотання вивчалась можливість застосування стосовно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак, з огляду на встановлені обставини, зокрема, те, що ОСОБА_4 хоча і є раніше не судимим, проте на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, покарання за яке, за умови визнання його винуватим, передбачене у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої, що свідчить про надзвичайно високу суспільну небезпечність таких дій, слідчий суддя дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, щоб запобігти спробам вчинити дії, передбачені пунктами 1 та 5 частини першої статті 177 КПК України.

Отже, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 вважаю за необхідне застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Нормами частини 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України визначений розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, бере до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який має високий рівень суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками в цілому для суспільства, а також те, що кримінальне правопорушення вчинене в умовах ведення РФ війни проти України з ідеологічних мотивів, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також практику ЄСПЛ, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав чи інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, тому суд дійшов висновку про необхідність визначення застави у розмірі у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який перевищує встановлену межу, визначену п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, і вважає, що саме такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, тоді як за вказаних обставин застава у меншому розмірі не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених обов`язків.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 197 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділення СВ УСБ України в Харківській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000742 від 24.06.2024 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" на 60 днів у межах строку досудового розслідування до 30 листопада 2024 року включно.

Визначити ОСОБА_4 суму застави у розмірі 200 (двісті) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 605600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень, яку можливо внести на депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України в Харківській області (одержувач: ТУ ДСА України в Харківській області; код одержувача: 26281249; банк одержувача: ДКСУ м. Київ; МФО одержувача: 820172; Р/р: UA0006674).

Підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент протягом строку дії відповідного запобіжного заходу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, який буде встановлено та в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти)для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

5) утриматися від спілкування з потерпілим та свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у цій ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити письмово прокуратуру і слідчого суддю Київського районного суду м. Харкова.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_4 вважається таким, щодо якого застосований запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити ОСОБА_4 та заставодавцю, що у разі невиконання покладених на підозрюваного, обвинуваченого обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України, а до підозрюваного, обвинуваченого може бути застосований інший запобіжний захід.

Строк дії ухвали встановити до 30 листопада 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 - у той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали складений 04 жовтня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1