1Справа № 335/7815/24 1-кс/335/3798/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділення Відділу поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_6 , заявленого у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000855 від 03.07.2024 року про продовження строку тримання під вартою, відносно:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єреван, Республіки Вірменії, вірменина, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який не має на утриманні малолітніх дітей чи осіб похилого віку, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше несудимого,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділення Відділу поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою, відносно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що слідчим відділенням Відділу поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000855 від 03.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин вступив у злочинну змову з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розподіливши між собою ролі та підбуривши його до скоєння кримінального правопорушення, ціллю якого було напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, 03.07.2024 року приблизно о 18 годині 10 хвилин, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_4 , маючи умисел на напад, з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, переслідуючи потерпілу ОСОБА_8 прибули до місця її мешкання, а саме до під`їзду АДРЕСА_3 , де ОСОБА_7 залишився неподалік вказаного будинку, з метою відстеження потерпілої. В свою чергу, ОСОБА_7 , пильнував за тим щоб потерпіла зайшла до свого під`їзду, після чого повідомив про це ОСОБА_4 . Також, своїми діями ОСОБА_7 здійснював прикриття ОСОБА_4 , який згодом прослідував вслід за потерпілої ОСОБА_8 до середини під`їзду.

В свою чергу, ОСОБА_4 , перебуваючи на сходовому майданчику першого поверху, тримаючи в руці балончик із сльозоточивим газом, направив його в область обличчя потерпілої ОСОБА_8 та застосував його декілька раз, внаслідок чого, останній згідно висновку експерта №1066п від 02.08.2024 року, було спричинено хімічний опік кон`юнктиви першого ступеню обох очей, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Продовжуючи свої злочинні дії поєднані із застосування насильства, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння та його суспільно - небезпечні наслідки у вигляді посягання на майно, здоров`я і життя, потерпілого та бажаючи їх настання, шляхом ривка намагався незаконно заволодіти рюкзаком з мобільним телефоном, грошовими коштами у сумі 5 000 гривень та 1 000 доларів США, який знаходився на плечах потерпілої, завдавши потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синця в правій щічній ділянці, на верхній повіці лівого ока, в тім?яній ділянці зліва, на задній поверхні грудної клітки по лопатковій лінії на рівні 2-го ребра зліва, на задній поверхні грудної клітки по лопатковій лінії на рівні 2-го ребра справа, в області правого плеча, правої кисті з переходом на проксимальні фаланги 3-5-го пальців, в області лівої стопи ближче до гомілковостопного суглобу, правої гомілки, садна в області лівого передпліччя, синці з саднами біля хребтової лінії на рівні 4-го ребра зліва, в області обох передплічь, лівого ліктьового суглобу, які згідно висновку експерта кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Однак остання вчинила опір ОСОБА_4 , відштовхнувши його у бік та вибігла з під`їзду.

Після чого, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_4 , розуміючи, що на вулиці їх злочинні дії можуть бути викриті сторонніми особами покинули місце злочину.

Крім того, досудовим розслідуванням було встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на незаконне придбання, носіння та зберігання вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу, в один з днів, точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, придбав, у невстановленого в ході досудового слідства особи, корпус бойової гранати Ф-1 та підривач дистанційної дії УЗРГМ-2, які відповідно до висновку експерта №СЕ-19/108-24/13299-ВТХ від 17.07.2024 року у сукупності є вибуховим пристроєм військового призначення, а саме бойовою ручною оборонною осколковою гранатою Ф-1 промислового виготовлення.

Продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, тримаючи при собі вищевказаний незаконно придбаний вибуховий пристрій, переніс до приміщення кімнати № 40, яка розташована в гуртожитку, за адресою: АДРЕСА_4 , де став зберігати без передбаченого законом дозволу.

В подальшому, 15.07.2024 року під час проведення обшуку приміщення кімнати № 40, яка розташована в гуртожитку, за адресою: АДРЕСА_4 , співробітниками поліції виявлено та вилучено вищевказану бойову ручну оборонну осколкову гранати Ф-1.

Умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфікуються за ч. 4 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану та за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання, носіння та зберігання вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу.

06.07.2024 року, в порядку ст. 208 КПК України та відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України, за підозрою у вчинені особливо тяжкого кримінального правопорушення, було затримано, ОСОБА_4

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 06.07.2024 року, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278, 279 КПК України, повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 ч. 1 ст. 263 КК України, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до п`ятнадцяти років.

08.07.2024 року, слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя. підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний у вигляді тримання під вартою до 03.09.2024 року включно.

Слідчий вказує, що вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 03.07.2023 року в приміщені під`їзду №3 житлового будинку та на прилеглій території, за адресою: АДРЕСА_5 ;

- речовими доказами, які вилучені під час проведення ОМП за вказаною адресою;

- протоколами допиту свідків;

- протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України;

- протоколом допиту підозрюваного;

- протоколом впізнання особи за участю потерпілої та свідків;

- протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного, свідка та потерпілої;

- протоколами огляду камер відео спостереження;

- протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання підозрюваного;

- висновками експертів та інше.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_4 , повідомив, що в середині червня 2024 року познайомився з ОСОБА_9 , який запропонував «підзаробити грошових коштів». ОСОБА_10 , пояснив, що є жінка, яка при собі носить рюкзак в якому є важливі документи та флеш-носій інформації. За викрадені речі, ОСОБА_4 отримає 3000 доларів США. Так, як підозрюваний офіційно не працевлаштований, то зацікавився вказаною пропозицією та погодився. Протягом декілька днів вказані особи слідкували за потерпілою, яка є працівником поліції.

03.07.2024 року о 18 годині 10 хвилин, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 , прибули до місця мешкання потерпілої, а саме до під`їзду АДРЕСА_3 , де ОСОБА_7 залишився неподалік вищевказаного будинку, а ОСОБА_4 прослідував вслід за потерпілої ОСОБА_8 до середини під`їзду.

Перебуваючи на сходовому майданчику першого поверху, тримаючи в руці балончик із сльозоточивим газом, направив його в область обличчя потерпілої ОСОБА_8 та застосував його декілька раз та шляхом ривка намагався заволодіти рюкзаком. В інкримінованих злочинах ОСОБА_4 вину визнав частково.

По даному провадженню вже виконано ряд процесуальних дій, але не зважаючи на це, є необхідність у проведенні ще ряду слідчих (розшукових) дій. Від результатів деяких з цих процесуальних дій, залежить повний та неупереджений судовий розгляд з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності у міру своєї вини і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Разом з тим, закінчити розслідування у 2 місячний строк немає можливості, у зв`язку з тим, що по вищевказаному кримінальному провадженню необхідно виконати наступне:

- отримати висновок комплексної судової фото-технічної та портретної експертизи;

- здійснити огляд та аналіз тимчасово вилученої у операторів мобільного зв`язку інформації;

- повідомити про зміну раніше повідомленої підозри;

- виконати інші слідчі (розшукові) дії, в яких виникне потреба після отримання доказів по кримінальному провадженню;

- виконати вимоги ст. 290 КПК України;

- скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

28.08.2024 року, строк досудового розслідування по кримінальному провадженню за № 0000855 від 03.07.2024 року, продовжено до 3-х місяців, тобто до 06.10.2024 року.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України, на теперішній час не зникли існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 може:

- переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме за вчинення злочинів за правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років. Розуміючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення (злочину), суворість та невідворотність послідуючого покарання, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Про вказані наміри ОСОБА_4 , вже свідчить його поведінка, адже злочин вчинено відносно жінки, яка, завідомо слабкіша за підозрюваного, відразу залишив місце події, позбавився знаряддя злочину та знищив власний одяг на якому залишились сліди кримінального правопорушення, за місцем свого мешкання не законно зберігав корпус бойової гранати Ф-1 та підривач дистанційної дії УЗРГМ-2, які відповідно до висновку експерта у сукупності є вибуховим пристроєм військового призначення, а саме бойовою ручною оборонною осколковою гранатою Ф-1 промислового виготовлення.

Зазначені обставини свідчать також про соціальну небезпеку ОСОБА_4 для громадян, про необхідність його ізоляції задля захисту суспільства від його ймовірних подальших злочинних посягань, припинення злочинної діяльності, а так само припинення можливості сховатися від суду і слідства та перешкодити виконанню процесуальних рішень. І це є вагомою підставою вважати про те, що єдиним дієвим у даному випадку запобіжним заходом для ОСОБА_4 буде саме тримання під вартою.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 , офіційно не працевлаштований, отже не має постійного джерела доходу, а тому є достатні підстави вважати, що останній з метою ухилення від покарання за вчинене кримінальне правопорушення (злочин), може безперешкодно переховуватися від слідства та суду та взагалі залишити територію України і це також є обґрунтуванням ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризики, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовуються тим, підозрюваний ОСОБА_4 , обізнаний про місце мешкання потерпілої та свідків, які своїми показаннями підтверджують причетність до скоєного підозрюваним кримінального правопорушення. Один зі свідків є знайомим підозрюваного та з метою уникнути від відповідальності може незаконно впливати на потерпілу та свідків шляхом вмовлянь, залякування, крім цього, по даному кримінальному провадженню не проведено ряд судових експертиз, тому існує достатньо підстав вважати, що підозрюваний може впливати й на експертів, які будуть залучені до їх проведення.

Таким чином, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 при ухваленні вироку, наслідки злочинів, а саме: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану та незаконне придбання, носіння та зберігання вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу, слідчий вважає, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та не дасть можливості запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КК України. Застосувати більш м`які запобіжні заходи до ОСОБА_4 на думку органу досудового розслідування не можливо, так як він не зможе виконувати обов`язки покладені на особу при обрані особистого зобов`язання та домашнього арешту. Особисту поруку не можливо застосувати у зв`язку з відсутністю осіб, яких слідство вважає такими, що заслуговують на довіру, і які б могли поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Крім того, слідчий вказує, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ч. 4 ст. 183 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, який вчинений із застосуванням насильства.

Зазначені вище факти свідчать про неможливість запобігання вказаних ризиків та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу окрім як тримання під вартою до розгляду кримінального провадження в суді.

Посилаючись на вищевикладене, слідчий просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з утриманням в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4, без застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, у зв`язку з вчиненням підозрюваним злочину із застосуванням насильства.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Захисник проти клопотання заперечує, просить відмовити в продовженні строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 та обрати інший запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, або визначити розмір застави. Вважає, що випадки завищення кваліфікації дії підозрюваного свідчить про необґрунтованість клопотання.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні розбійного нападу за попередньою змовою з ОСОБА_7 на потерпілу ОСОБА_11 , тобто скоєння злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України за яке передбачене покарання у вигляді від 8 до 15 років позбавлення волі.

Однак, відповідно до висновку СМЕ, на яке є посилання в клопотанні про продовженні строку тримання під вартою, потерпілій спричинені тілесні ушкодження, які не потягли розлад здоров`я.

При цьому вказаний висновок до матеріалів клопотання взагалі не долучений, що свідчить про умисне приховування стороною обвинувачення доказів від суду, з метою введення суду в оману щодо вірної кваліфікації дій підозрюваних, тому що саме ступені тяжкості тілесних ушкоджень впливає на кваліфікацію.

Фізичним насильством, небезпечним для життя чи здоров`я, під час розбійного нападу охоплюються: легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності; середньої тяжкості та тяжкі тілесні ушкодження.

Захисник звертає увагу суду на постанову Касаційного кримінального суду у справі №686/10404/17 від 17.09.2020 року та вважає, що в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ст. 15 та ст. 186 КК України, а відповідно до вимог ч. 3 ст. 68 КК України максимальний строк покарання - 6 років 8 місяців.

Наполягає, що жодних доказів скоєння підозрюваним ОСОБА_4 немає, підозра у вчиненні кримінального правопорушення не може ґрунтуватися лише на показах обвинуваченого тим паче, які не можуть бути самостійним джерелом доказів, з огляду на те що, що Казарян не є свідком та не попереджувався про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України.

Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 раніше не засуджений, має стійкі соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем мешкання та роботи, що свідчить про відсутність ризиків, що підозрюваний буде переховуватись від слідства та впливати на свідків.

У ОСОБА_4 наявне фактичне місце проживання за адресою АДРЕСА_6 .

ОСОБА_4 має маму, якій вже 63 роки та вона потребує допомоги з боку сина.

У ОСОБА_4 наявне місце проживання за усним договором, тобто наявне джерело доходу.

ОСОБА_4 неодноразово наголошував на тому, що буде дотримуватись своїх процесуальних обов`язків та буде їх сумлінно виконувати.

Підозрюваний просив у задоволенні клопотання відмовити з підстав вказаних захисником.

Заслухавши пояснення прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання по кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Внесене слідчим клопотання відповідає вимогам ч.ч. 1-3 ст. 199 КПК України, матеріали клопотання, з урахуванням висновків, викладених в ухвалі слідчого судді про обрання запобіжного заходу, містять достатні дані про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні і неможливість завершити досудове розслідування з об`єктивних причин до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою підозрюваного.

Встановлено, що слідчим відділенням Відділу поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000855 від 03.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.

28.08.2024 року виконуючим обовязки керівника Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_12 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000855 від 03.07.2024 продовжено до трьох місяців до 06.10.2024 року включно.

У той же час на території України указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан, а Українська держава перебуває у стані війни з Російською Федерацією.

06.07.2024 року, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, за які законом передбачене покарання у вигляді - ч. 4 ст. 187 КК України - у виді позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, за ч. 1 ст. 263 КК України - у виді позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

Слідчий суддя дослідивши клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, вважає, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень. Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Всупереч доводам сторони захисту, фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_4 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, у клопотанні та доданих до нього матеріалах, станом на день розгляду клопотання слідчим суддею, міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри. Вирішення питання правильності кваліфікації дій підозрюваного, на що вказував захисник, не входить до компетенції слідчого судді при розгляді клопотання продовження строків під вартою.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08.07.2024 року, підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний у вигляді тримання під вартою до 03.09.2024 року включно та визначено місце перебування останнього у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор».

Під час розгляду клопотання встановлено, що на даний час не зменшилися ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, а досудове розслідування неможливо завершити внаслідок необхідності отримання висновку комплексної судової фото-технічної та портретної експертизи; здійснення огляду та аналізу тимчасово вилученої у операторів мобільного зв`язку інформації; повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри; виконані інших слідчих (розшукових) дії, в яких виникне потреба після отримання доказів по кримінальному провадженню; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування. Вказане було підставою для продовження строку досудового розслідування та наведено в постанові виконуючого обов`язків керівника Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_12 про продовження строку досудового розслідування від 28.08.2024 року.

Отже, враховуючи обставини провадження, характер обвинувачення, особу підозрюваного, який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, не одружений, не має на утриманні малолітніх дітей чи осіб похилого віку, підозрюється в скоєнні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, та за ч. 1 ст. 263 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, наявність обґрунтованих ризиків передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя та здійснення тиску на потерпілу і свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. Крім того, ризики наведені слідчим суддею в ухвалі від 08.07.2024 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не зникли. При цьому, аргументи, на які посилається сторона захисту, як підставу для відмови у задоволенні клопотання, на переконання слідчого судді, з огляду на обставини, встановлені в ході судового засідання, не спростовують доводи сторони обвинувачення, і не є такими, що забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та суттєво не зменшують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Обставини, зазначені у клопотанні, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися.

Прокурор у повному обсязі довів слідчому судді обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого, продовживши строк тримання під вартою підозрюваного в межах строку досудового розслідування до 06.10.2024 року включно. В задоволенні клопотання захисника слід відмовити.

Беручи до уваги, що у справі потрібно виконати процесуальні дії, проведення яких потребує значного часу в умовах дії воєнного стану, продовження існування ризиків відносно ОСОБА_4 , а підстав для скасування або зміни підозрюваному запобіжного заходу не встановлено, вважаю необхідним продовжити строк тримання під вартою до 06.10.2024 року, без визначення розміру застави відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 193-194, 199, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення Відділу поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити дію строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, у зв`язку з вчиненням підозрюваним злочину із застосуванням насильства, строком на 38 днів, у межах строку досудового розслідування до 06.10.2024 року включно, на умовах визначених ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08.07.2024 року.

В задоволенні клопотання адвоката - відмовити.

Про прийняти рішення повідомити Державну установу «Запорізький слідчий ізолятор».

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали, яка підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 30.08.2024 року.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 02.09.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1