Справа № 932/8652/24
Провадження № 1-кп/932/582/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

Головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження в залі суду Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000498 від 14 серпня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03.08.2024 приблизно о 17 год. 20 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи разом з ОСОБА_4 біля будинку АДРЕСА_4 , де в них на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин із раніше знайомим йому ОСОБА_5 виник протиправний умисел, спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень.

Усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на заподіяння умисних тілесних ушкоджень, групою осіб без попередньої змови між собою, передбачаючи настання можливих суспільно-небезпечних наслідків та свідомо бажаючи цього, в ході конфліктної ситуації на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин ОСОБА_3 стоячи обличчям навпроти ОСОБА_5 наніс два удари правою рукою зжатою в кулак в область лівого ока та носа останнього. В той же час після того, як потерпілий сів за кермо свого автомобіля, ОСОБА_4 об`єднавши свої зусилля з ОСОБА_3 , з метою заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_5 підійшов до останнього та через привідкрите пасажирське переднє скло автомобіля розпилив потерпілому в обличчя балончик із засобами дратівливої дії, від якого потерпілий вийшов з автомобіля та ОСОБА_4 підійшовши до потерпілого штовхнув останнього в область грудної клітини, внаслідок чого потерпілий упав на землю на правий бік та закрив обличчя руками. Після чого ОСОБА_3 не зупиняючись на досягнутому, підійшов до потерпілого ОСОБА_5 , який лежав на землі та наніс правою ногою один удар в область голови, а саме обличчя тім`яної частини та один удар лівою ногою в область лівої лобної ділянки голови, внаслідок чого потерпілий перевернувся з правого боку на спину до землі. Далі до потерпілого ОСОБА_5 підійшов ОСОБА_4 та наніс почергово не менше 12 ударів правою та лівою ногою в область лівого плеча, по внутрішній та задній поверхні, а також в область правої сторони тулуба в районі ребер потерпілого ОСОБА_5 .

Внаслідок скоєних спільних злочинних дій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: синців по повіках лівого ока, на спинці носу, в тім`яній ділянці зліва та в лобній ділянці зліва, хімічного опіку кон`юктиви та рогівки легкого ступеню обох очей з ерозією рогівки лівого ока та синців: на боковій поверхні грудної клітки справа по середньо-пахвинній лінії від рівня 4-го до рівня 9-го ребер, на передній та задній поверхні лівого плеча в середній третині, які за характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше, як три тижні (21 день).

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразилися в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, вчинені групою осіб без попередньої змови між собою, кваліфікуються за ознаками кримінального проступку, передбаченого за ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразилися в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, вчинені групою осіб без попередньої змови між собою, кваліфікуються за ознаками кримінального проступку, передбаченого за ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України.

До обвинувального акта, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додана письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності його захисника ОСОБА_6 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Окрім того, до обвинувального акта надано складену та підписану письмову заяву ОСОБА_4 , складена в присутності його захисника ОСОБА_6 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Також, до обвинувального акта надано складену та підписану письмову заяву потерпілим ОСОБА_5 , згідно з якою він погодився зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, при цьому зазначивши, що ознайомлений із обмеженням права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, та погодився із розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

За результатами дослідження змісту відповідної заяви та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів у тому, що зазначена заява обвинуваченого є усвідомленою, відповідає його внутрішній волі, а її процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на нього.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути в порядку, визначеному ч. 2 ст. 381 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Встановлені в цьому кримінальному провадженні органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання:

- протокол прийняття заяви від ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 03.08.2024 (том 1 а.с. 10);

- висновок судово-медичного експерта №2358 від 05.08.2024 відповідно до якого, виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а саме розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше як три тижні (21 день). На підставі: п.2.3.3. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6. (том 1 а.с. 12-14);

- протокол проведення слідчого експерименту з потерпілим від 12.09.2024 з фото-таблицею (том 1 а.с. 33-40);

- протокол проведення слідчого експерименту зі свідком від 12.09.2024 з фото-таблицею (том 1 а.с. 41-48);

- висновок експерта №2835е від 17.09.2024 (том 1 а.с. 53-57).

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 скоїли вказане кримінальне правопорушення (проступок) за встановленими органом досудового розслідування обставинами, які не оспорюються учасниками судового провадження, а їхні діяння правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, вчинені групою осіб без попередньої змови між собою.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65-67 КК України враховує характер та ступніть тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчиненого обвинуваченим умисного кримінального проступку, відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав, офіційно не працевлаштований, на обліку лікаря нарколога не перебуває, за місцем мешкання скарг чи заяв до органу поліції не надходило, раніше не судимий.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65-67 КК України враховує характер та ступніть тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчиненого обвинуваченим умисного кримінального проступку, відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав, офіційно не працевлаштований, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання скарг чи заяв до органу поліції не надходило, раніше не судимий.

Як обставину, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Санкцією ч. 2 ст. 125 КК України, передбачене покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до одного року, або пробаційного нагляду на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.

Відповідно до абз. 4 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003, призначаючи покарання у виді штрафу або виправних робіт і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо.

Отже, з урахуванням майнового стану обвинувачених, того факту, що вони офіційно не працевлаштовані, суд доходить висновку, що покарання у виді штрафу або виправних робіт в даному конкретному випадку буде надмірним тягарем для обвинувачених та не відповідатиме меті покарання.

При обранні міри покарання суд вважає, що пробаційний нагляд спроможний допомогти засудженому інтегруватися в суспільство шляхом працевлаштування для покращення свого матеріально-фінансового становища та проходження заходів передбачених пробаційною програмою, які мають на меті допомогу засудженому шляхом зміни поглядів, мислення щодо свого життя та вчинків, та, як наслідок, декриміналізацію його дій в майбутньому.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у межах, установлених у санкції вказаної частини ст. 125 КК України, а саме у виді пробаційного нагляду, з покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 2, п. 3, 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України.

Також, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у межах, установлених у санкції вказаної частини ст. 125 КК України, а саме у виді пробаційного нагляду, з покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 2, п. 3, 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України.

Саме таке покарання, на переконання суду, є необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених, попередження вчинення ними кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов не заявлений.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. 368, 370, 371, 373-376, 381, 382 КПК України

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

Зобов`язати ОСОБА_3 відповідно до п. 1, 2, 3 ч. 2, п. 3, 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу),виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

Зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до п. 1, 2, 3 ч. 2, п. 3, 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу),виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня отримання копії судового рішення відповідно до абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення направити учасникам кримінального провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1