Провадження № 1-кс/202/7619/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження, внесеного 05.11.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000091 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання в якому слідчий просить накласти арешт на автомобіль «Kia Rio» р.н. НОМЕР_1 , з обов`язковим позбавленням прав на відчуження, розпорядження та користування.

В обґрунтування вказаного клопотання прокурор посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 04.11.2024 о 10:40 водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Kia Rio» р.н. НОМЕР_1 рухаючись по вулиці Березинській в Індустріальному районі міста Дніпра, в районі будівлі № 66 допустила наїзд на пішохода ОСОБА_5 яка перетинала проїзну частину вулиці Березинської, справа наліво за напрямком руху автомобіля, в невстановленому для цього місці. Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження.

04 листопада 2024 року в ході проведення огляду місця пригоди вилучено автомобіль «Kia Rio» р.н. НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , власник: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою:

АДРЕСА_1 листопада 2024 року відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000091 з правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 1 ст. 286 КК України.

05 листопада 2024 року автомобіль «Kia Rio» р.н. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Прокурор зазначає, що для проведення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду кримінального провадження, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження речового доказу автомобіля «Kia Rio» р.н. НОМЕР_1 , необхідно на вказане майно накласти арешт з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування, так як існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину та підлягає збереженню.

Оскільки, автомобіль «Kia Rio» р.н. НОМЕР_1 , є основним об`єктом кримінального правопорушення пов`язаного з його експлуатацією та керуванням, по ньому будуть проводитися судова транспортно-трасологічна експертиза та судова експертиза технічного стану автомобіля, з метою забезпечення всебічності, повноти та об`єктивності дослідження усіх обставин справи, у зв`язку з чим арешт мотоцикла у даному кримінальному провадженню є необхідним.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в клопотанні вказав, що просить задовольнити клопотання.

Власник майна ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання частині заборони користування майном. Просила залишити автомобіль у користуванні.

Вивчивши клопотання, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, вказане в клопотанні майно вилучено 04.11.2024.

Клопотання про арешт майна було подано до суду 05.11.2024, тобто в межах строку, визначеного ч.ч.3, 5 ст. 171 КПК України.

Так, в судовому засіданні встановлено, що СВ ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 05.11.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000091 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що 04.11.2024 о 10:40 водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Kia Rio» р.н. НОМЕР_1 рухаючись по вулиці Березинській в Індустріальному районі міста Дніпра, в районі будівлі № 66 допустила наїзд на пішохода ОСОБА_5 яка перетинала проїзну частину вулиці Березинської, справа наліво за напрямком руху автомобіля, в невстановленому для цього місці. Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 04.11.2024 року, 04.11.2024 року в ході проведення огляду місця пригоди вилучено автомобіль «Kia Rio» р.н. НОМЕР_1 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , власник: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою:

АДРЕСА_2 .

Відповідно до постанови слідчого СВ Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області від 05.11.2024 року, автомобіль «Kia Rio» р.н. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий просить арештувати майно з метою забезпечення збереження речових доказів, в порядку, визначеному п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Разом з тим, зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України слідує, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зазначеним у ст. 98 КПК України, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено, що транспортний засіб ««Kia Rio» р.н. НОМЕР_1 , який визнаний речовим доказом та має доказове значення у даному кримінальному провадженні і може бути використаний як доказ факту та обставин що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що накладення арешту, наразі, на тимчасово вилучене майно буде відповідати тим завданням кримінального провадження під час проведення досудового розслідування, а отже відповідатимуть вимогам ст. 2, 98, 170 КПК України.

Крім того, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

З метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя доходить висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні.

Разом з тим, статтею 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Тоді як слідчим та прокурором не доведено розумність та співрозмірність обмеження права власності користування ОСОБА_3 транспортним засобом, а також те, що вказане обмеження відповідає завданням кримінального провадження.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні слід накласти арешт на транспортний засіб «Kia Rio» р.н. НОМЕР_1 шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаним транспортним засобом, однак без позбавлення права володіння та користування своїм майном власником ОСОБА_3 , що не буде перешкоджати повному і всебічному досудовому розслідуванні, та не буде порушувати право власника на мирне володіння своїм майном.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а отже після усунення обставин, які були підставою для накладення арешту, власник майна має право звернутися до суду з клопотанням про скасування арешту майна, чи надати докази належності вказаного майна іншим особам тощо, що буде оцінено вже під час іншої процедури, передбаченої законом, задля можливості визначення, можливо, іншого менш обтяжливого способу забезпечення доказів чи визначеного способу арешту майна.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000091 від 05.11.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на транспортний засіб марки«Kia Rio» р.н. НОМЕР_1 , заборонивши відчудження, без позбавлення права вовлодіння та користування з поверненням транспортного засобу власнику ОСОБА_3 .

Копію ухвали негайно вручити слідчому, прокурору та іншим заінтересованим особам.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1