Номер провадження: 1-кп/336/581/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2024 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Мелітополь, Запорізької області, українця, громадянина України, який має середню освіту, одруженого, на утриманні має малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

27 липня 2023 року, приблизно о 19 години 10 хвилин, ОСОБА_4 , у період дії воєнного стану відповідно Указу Президента №64/2022 від 24.02.2022 та продовжений на підставі указу Президента України № 451/2023 від 26.07.2023, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення для реалізації злочинного наміру, шляхом вільного доступу зайшов до відкритого кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою АДРЕСА_3 . де за барною стійкою, зі стільця таємно викрав жіночу сумку, яка матеріальної цінності не представляє, в якій знаходився мобільний телефон «Samsung», моделі «SM- A325F/DS», імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 вартість якого складає 4 999 гривень 67 копійок, який належить ОСОБА_6 .

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 разом з викраденим майном зник з місця вчинення злочину, тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 4 999 гривень 67 копійок.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в пред`явленому йому обвинуваченні за обставин, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся і дав детальні показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення та пояснив, що у липні 2023 повертаючись з роботи зайшов до кафе «Гамаджоба», випити каву, та побачив, що на столі лежить жіноча сумка. Він, переконався, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв сумку і пішов з кафе. Після чого, викинув сумку біля гаражем, забравши телефон. Зазначив, що висновки для себе зробив, розкаюється, засуджує свої дії.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою всіх учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються. При цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів: допитом обвинуваченого, дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого та дослідженням речових доказів.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_4 , адвокату та прокурору, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена під час судового розгляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання, суд, відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.

Згідно класифікації, передбаченої ст.12 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин.

Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він в силу статті 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, не працює, має зареєстроване та постійне місце проживання.

На підставі викладеного, з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та конкретні обставини справи, а саме те, що наявні ризики продовження протиправної поведінки з боку обвинуваченого матеріали кримінального провадження не містять, обвинувачений розкаявся в судовому засіданні, враховуючи думку прокурора, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк у межах санкції статті Кримінального кодексу України без реального відбування покарання, але в умовах застосування до нього вимог ст. 75 КК України шляхом звільнення його від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, тобто з іспитовим строком, та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На переконання суду, іспитовий строк буде дисциплінувати засудженого, привчати до додержання законів, оскільки він не виправданий, а проходить випробування, від результатів якого залежить подальша його доля - звільнення від відбування призначеної міри покарання або реальне відбуття покарання, що сприятиме формуванню у нього звички законослухняної поведінки і не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 65 КК України, ст.ст. 100, 349, 368 - 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком суду законної сили ОСОБА_4 , не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Держави грошові кошти за проведення судової експертизи за залучення експерта у сумі 478,00 грн.

Речові докази: мобільний телефон «Samsung», моделі « ІНФОРМАЦІЯ_3 », на задній кришці якого мається напис імей: НОМЕР_1 , чохол від мобільного телефону салатового кольору, дисконтні картки «Модный», «Комфі», «Єва» та банківська картка банку «Приватбанк» № НОМЕР_3 , які були передані на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 , залишити по приналежності; договір про надання фінансового кредиту та застави ПТ «ДОНКРЕДИТ» ломбардне відділення № 118 по пр. Моторобудівників, 156, DVD-R диск з відеозаписом камер відеоспостереження в приміщенні ломбарду ТОВ «Ломбард Донкредит ТОВ «Інтер-Ріелті» і компанія» № 118 по пр. Моторобудівників, 15Б в м. Запоріжжі залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1