Справа № 242/1963/23
Провадження № 1-в/0203/161/2024
У Х В А Л А

іменем України

29.11.2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро матеріали за поданням відділу №18 Державної Установи «Центр пробації » філії державної установи «Центр пробації » в Миколаївський, Донецькій, Луганський, та Херсонській областей про приведення судового рішення у відповідність згідно з діючим законодавством та звільнення від відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 14.02.2024 р. Селидівським міським судом Донецької області за ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік з іспитовим строком на 1 (один) рік, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , прож. за адресою АДРЕСА_2

в с т а н о в и в:

Подання мотивоване, тим що 09.08.2024 року набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року №3886-ІХ.

Цим Законом внесено зміни до ст. 51 КУпАП, згідно з якими викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2684,0 грн.

Відповідно ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує (декриміналізує) злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають або відбули покарання, але судимість не знято і не погашено.

Згідно вироку Селидівського міського суду Донецької області від 14.02.2024 року, сума заподіяних збитків, завданих ОСОБА_3 , становить менше 2684 грн., а саме: 1500 гривень.

Представник органу пробації в судове засідання не з`явився.

Прокурор в судове засідання не з`явився, просив розглянути подання без його участі, не заперечував проти його задоволення.

Засуджений ОСОБА_3 у судове засіданні не з`явився був повідомлений належним чином.

Згідно ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Суд дослідивши матеріали подання щодо засудженого ОСОБА_3 та з`ясувавши всі обставини, вважає, що подання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що вироком Селидівського міського суду Донецької області від 14.02.2024 року ОСОБА_3 засуджений за ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік з іспитовим строком на 1 (один) рік, перебуває на обліку у відділі №18 Державної Установи «Центр пробації » філії державної установи «Центр пробації» в Миколаївський, Донецькій, Луганський, та Херсонській областях. Загальна сума завданої матеріальної шкоди за даним вироком становить 1500 грн.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57,частини першої статті 58,частини першої статті 62 Кримінального кодексу України),11,13,13-2частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Частиною 1 статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX.

Пунктом 3 цього Закону ст.51 КУпАП викладена в новій редакції, відповідно до якої відповідальність за ч.1 ст.51 КУпАП за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян; відповідальність за ч.2 ст.51 КУпАП за дії, передбачені частиною першою цієї статті настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу визначено, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Таким чином, відповідно до вказаного Закону, дрібною крадіжкою, за яку передбачене адміністративне стягнення, вважається крадіжка, розмір якої не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга (неподатковий мінімум доходу громадян) дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 1 січня 2023 року становить 2684 грн, тобто неоподаткований мінімум доходів громадян становить 1342 грн на 2023 рік, а два неоподаткованих мінімумів (ч.2 ст. 51 КУпАП) становить 2684 грн.

Аналізуючи вищенаведене, кримінальна відповідальність за крадіжку, шахрайству, привласнення чи розтрату, настає при заданні шкоди на суму більше ніж 2684 грн включно.

Згідно з вироком Селидівського міського суду Донецької області від 14.02.2024 року, сума заподіяних збитків, завданих ОСОБА_3 , становить менше 2684,0 грн., а саме: загальна сума збитків становить 1500 грн, що станом на день вчинення кримінального правопорушення складає суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 2684,0 грн).

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, суд приходиться до переконання про наявність законних підстав для задоволення подання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 369, 376, 537, 539 КПК України, ч.1 ст.5, ч.2 ст.74 КК України суд

у х в а л и в:

Подання відділу №18 Державної Установи «Центр пробації » філії державної установи «Центр пробації » в Миколаївський, Донецькій, Луганський, та Херсонській областях про приведення судового рішення у відповідність згідно з діючим законодавством та звільнення від відбування покарання ОСОБА_3 , засудженого вироком Селидівського міського суду Донецької області від 14.02.2024 року за ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік з іспитовим строком на 1 (один) рік, -задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання, призначеного вироком Селидівського міського суду Донецької області від 14.02.2024 року, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення, а особою без виклику якої ухвалу було проголошено, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1