У Х В А Л А

Іменем України

11 вересня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 , захисника: адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Челябінськ, Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , депутата Челябінської міської думи від фракції «Єдина Росія», раніше не судимого на території України, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковник юстиції ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом УСБУ у Вінницькій області за процесуального керівництва Вінницької обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000182 від 27.08.2024, за підозрою ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України.

В межах даного кримінального провадження 01.08.2024 слідчим складено та прокурором погоджено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України. Повідомлення про підозру вручено ОСОБА_6 у спосіб, передбачений для вручення повідомлення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, сторона обвинувачення вважає такі дії цілком вірогідними, беручи до уваги те, яке загрожує підозрюваному покарання у разі визнання його виним в інкримінованому йому злочині (у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна).

Тому, заявлений ризик є достатньо високим.

Існує ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 перебуваючи на волі має можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Під час досудового розслідування встановлено, що існує ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Однак, підозрюваний ОСОБА_6 під час досудового розслідування на неодноразові виклики до слідчого не з`явився, не дивлячись на те, що був повідомлений про виклики у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законодавством, шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Про поважні причини неприбуття підозрюваний ОСОБА_6 не повідомив, у зв`язку з чим 14.08.2024 його було оголошено у державний та міжнародний розшук.

Вказане свідчить про умисні дії підозрюваного ОСОБА_6 щодо затягування досудового розслідування у кримінальному провадженні та уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказаний злочин підозрюваний вчинив, діючи з прямим умислом, тобто бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків для громадян України, усього громадянського суспільства України та держави України.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та знаходиться на території рф, враховуючи те, що наявні ризики для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий звернувся до суду з даним клопотанням та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала повністю та просила обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився та не був доставлений, останній перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала, щодо поданого клопотання.

Відповідно до частини шостої статті 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000182, заслухавши думку прокурора та захисника дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з частиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом УСБУ у Вінницькій області за процесуального керівництва Вінницької обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000182 від 27.08.2024, за підозрою ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_6 , перебуваючи на території Російської Федерації, будучи депутатом Челябінської міської думи від фракції «Єдина Росія» та виконуючи при цьому обов`язки голови ради Челябінського регіонального суспільного руху «Союз ветеранів локальних війн», маючи корисливі мотиви щодо збереження власних активів та можливості здійснення власної діяльності у Російській Федерації, діючи за попередньою змовою із невстановленими слідством особами, серед яких у тому числі так звані ветерани бойових дій на Північному Кавказі, а також посадові особи Курчатовського місцевого відділення партії «Єдина Росія», з моменту оголошення початку так званої «спеціальної військової операції», тобто з 24.02.2022 й по теперішній час, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, на виконання спільного кримінально протиправного умислу, спрямованого на матеріальне забезпечення та фінансування дій, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, використовуючи своє становище депутата Челябінської міської думи від фракції провладної на території Російської Федерації політичної партії «Єдина Росія», як особисто, так і через залучення до своєї протиправної діяльності інших осіб з числа однопартійців, волонтерів, колишніх учасників бойових дій, та інших невстановлених осіб, вчиняв дії, спрямовані на матеріальне забезпечення шляхом придбання та подальшої передачі матеріальних ресурсів у вигляді військової техніки, обладнання, амуніції, медичних препаратів, продуктів харчування, будівельних матеріалів та інших матеріальних цінностей представникам військових формувань Російської Федерації, які, у свою чергу, використовували їх з метою захоплення території України, тобто зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, під час ведення повномасштабної війни Російської Федерації проти України.

При цьому, ОСОБА_6 та інші особи з числа його однопартійців, волонтерів та колишніх учасників бойових дій, що діяли за попередньою змовою із останнім, реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, спрямований на надання матеріальних ресурсів для здійснення фінансування дій, вчинених представниками військових формувань Російської Федерації з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, використовуючи механізм доведення інформації до необмеженого кола осіб, розміщували у відповідних текстових, фото- та відео- публікаціях на веб ресурсах російських засобів масової інформації відомості у вигляді звітів перед жителями Російської Федерації, зокрема Челябінської області, про перелік придбаних та поставлених матеріальних цінностей підрозділам військових формувань держави агресора.

Так, ОСОБА_6 , перебуваючи на території Російської Федерації, зокрема, у м. Челябінськ, діючи за попередньою змовою групою осіб, підтримуючи російську агресію проти України та наративи російської пропаганди, реалізовуючи кримінально протиправний умисел, спрямований на матеріальне забезпечення представників військових формувань Російської Федерації, що задіяні у так званій «зоні проведення спеціальної військової операції», маючи корисливі мотиви щодо збереження власних активів та можливості здійснення власної політичної та іншої діяльності у Російській Федерації, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 31.05.2023, забезпечив збір та доставку на тимчасово окуповані державою-агресором території України, зокрема передмістя населеного пункту Бахмут Донецької області та населених пунтків Кремінна і Сватове Луганської області, так званого «гуманітарного вантажу» обсягом 30 кубічних метрів, що складався з антидронових рушниць, тепловізорів, безшумних бензинових генераторів, засобів зв`язку, приладів автономного живлення, будівельних матеріалів, спеціального обладнання та інструментів, запасних частин, предметів одягу, продуктів харчування та інших матеріальних цінностей, необхідних для потреб представників військових формувань Російської Федерації 80-го танкового полку 90-ї Чебаркульскої дивізії Збройних Сил Російської Федерації та інших підрозділів, що приймають безпосередню участь у бойових діях проти Сил оборони України на тимчасово окупованих територіях України.

Зазначені дії ОСОБА_6 , які вчинялися спільно з іншими невстановленими особами, зокрема, знайшли своє відображення у публікації, розміщеній на Інтернет-ресурсі засобу масової інформації «ПЧЕЛА. ОСОБА_8 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » із наступним текстом (мовою оригіналу російською):

«Участники гуманитарной миссии «Единой России» посетили бойцов в тылу и на передовой. Им передали более 30 кубометров гуманитарного груза, в составе которого особенно важные на сегодня антидроновое ружьё, тепловизоры и бесшумный бензогенератор. Каждую коробку, собранную жителями Курчатовского и Ленинского районов, передали лично в руки бойцам СВО.

Две недели назад из Челябинска отправили конвой для военнослужащих 80-го танкового полка90-й Чебаркульской дивизии, которая находится в зоне проведения спецоперации. Сопровождать груз поехали председатель совета челябинского регионального общественного движения «Союз ветеранов локальных войн», депутат Челябинской городской думы фракции «Единая Россия», ветеран боевых действий на Северном Кавказе Виталий Родионов, ветераны боевых действий на Северном Кавказе Ринат Кадргулов и ОСОБА_9 , а также исполнительный секретарь Курчатовского местного отделения «Единой России» Михаил Голов.

По территории Луганской области и не только было пройдено более 2000 километров

Первой точкой адресной доставки гуманитарного груза стал пригород ОСОБА_10 (Бахмута). Там бойцам лично в руки передали антидроновое ружьё, бесшумный бензогенератор и тепловизоры. Антидроновое ружьё и тепловизоры сразу же отправились в работу. Затем участники миссии доставили груз на прифронтовую линию под Кременной. Там военнослужащим передали рации, источники бесперебойного питания, аккумуляторы и зарядные устройства. Затем гуманитарную помощь довезли до подразделения полка на ОСОБА_11 направлении туда передали запасные части для автомобилей, пилы, масла, строительные материалы, генераторы и одежду.

Участник командировки Виталий Родионов рассказал, что можно было просто разгрузиться в батальоне и уехать домой. Но коллектив решил посетить ребят лично, чтобы своими глазами увидеть ситуацию, понять реальную потребность на местах, проехать по территории.

Я считаю, только так, лично, можно поддержать наших бойцов, пояснил ОСОБА_12 . Они видят своими глазами, что мы верим, ждём их с Победой, переживаем за каждого. Это не просто слова с трибуны, это реальные поступки, ребята видят, как мы относимся к СВО, к их работе, гордимся каждым, все ребята молодцы. Пообщавшись с нами, бойцы отметили, что как будто побывали дома. Я уверен, что Победа будет за нами. Война это не игрушка и не развлечение, бойцам нужна наша помощь, и мы будем и дальше поддерживать наших ребят.

Ещё одним местом остановки челябинской команды стал батальон, базирующийся на Сватовском направлении. Бойцам батальона передали антидроновое ружьё, квадрокоптер и личные именные посылки из дома. Были и неожиданные подарки, в числе которых гитара для поднятия боевого духа от жительницы Ленинского района Натальи Николаевны. Музыкальный инструмент, конечно, нашёл своего адресата.».

Відповідно до висновку експерта № 1556/24-21 Вінницького відділення КНДІСЕ Міністерства юстиції України від 13.05.2024, висловлювання депутата Челябінської міської думи від фракції «Єдина Росія» ОСОБА_6 , опис його дій та відповідні фотографії, зафіксовані у публікації під назвою «Бойцам ЛДНР доставили из Челябинска антидроновое ружье, тепловизоры и бесшумный бензогенератор», розміщеній на Інтернет-ресурсі засобу масової інформації «ПЧЕЛА. ОСОБА_8 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , містять ознаки здійснення ним фінансування дій та їх духовної підтримки, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

01 серпня 2024 року старшим слідчим в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Вінницькій області підполковником юстиції ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні прокурором Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 , у відповідності до статті 277 КПК України, складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування (обрання) запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Проаналізувавши зміст клопотання про обрання запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України обґрунтована.

Однак, вручити дане повідомлення ОСОБА_6 у день його складення, не представилось можливим, так як останній перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором та на виклики до слідчого та прокурора не з`являється.

Відповідно до частини першої статті 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Частиною восьмою статті 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).

Враховуючи зазначене вище, повідомлення про підозру ОСОБА_6 розміщено в офіційному друкованому виданні загальнодержавної сфери розповсюдження "Урядовий кур`єр" та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Крім того, ОСОБА_6 викликався до старшого слідчого в особливо важливих справах УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_5 на 05 серпня, 06 серпня та 07 серпня 2024 року для отримання письмового повідомлення про підозру та проведення інших процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000083 від 19.03.2024, шляхом розміщення повісток в офіційному друкованому виданні загальнодержавної сфери розповсюдження "Урядовий кур`єр" та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора

Проте, підозрюваний до слідчого не з`явився та поважність причин не повідомив.

Постановою слідчого від 14.08.2024 підозрюваного ОСОБА_6 , оголошено у державний та міжнародний розшук.

Таким чином, органом досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором (Російська Федерація), та останній переховується від органів досудового розслідування.

Наведене свідчить про те, що перебуваючи на волі підозрюваний і в подальшому буде переховуватися від органів досудового розслідування або суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вказані вище ризики є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному конкретному випадку є недоцільними і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним ризикам.

Відповідно до частини шостої статті 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Абзацом 7 частини четвертої статті 183 КПК України передбачено, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Таким чином, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Відповідно до частини четвертої статті 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи положення частини четвертої статті 197 КПК України, суд вважає за можливе та необхідне не зазначати строк дії даної ухвали.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є тотожним поняттю застосування такого запобіжного заходу, а тому після затримання ОСОБА_6 питання можливості застосування до нього обраного запобіжного заходу або його зміну на більш м`який запобіжний захід буде повторно розглядатися судом у встановленому законом порядку.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину Російської Федерації, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя