Провадження № 1-кс/161/4426/24
У Х В А Л А

П Р О А Р Е Ш Т М А Й Н А

м. Луцьк 09 вересня 2024 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , власника майна ОСОБА_6 , розглянувши у режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ у Волинській області ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000159 від 09.11.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.305 КК України,

В С Т А Н О В И В

06.09.2024 старший слідчий в ОВС СВ УСБУ у Волинській області ОСОБА_4 за погодженням із прокурором відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про арешт майна, яке було вилучене 04.09.2024, в ході проведення обшуку у квартирі, в якій проживає ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

У поданому клопотанні слідчий вважає, що вилучене майно зберегло на собі сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження речових доказів необхідно вжити заходів до його збереження, шляхом накладення на нього арешту.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали повністю, навели доводи аналогічно тим, що вказані у клопотанні, просили його задовольнити.

Представник власника майна та власник майна заперечили щодо задоволення клопотання, оскільки вважають його безпідставним.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що СВ УСБУ у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000159 від 09.11.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.305 КК України.

04.09.2024 на підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.08.2024, проведено обшук у квартирі, в якій проживає ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Iphone 13» з встановленою сім-карткою № НОМЕР_1 .

Разом з тим, слідчий суддя встановив, що наданими до клопотання доказами підтверджується наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених ст.131 КПК України.

Відсутні підстави вважати, що майно вилучено з порушенням процесуальних норм.

Таким чином, слідчим доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, яке було вилучене в ході проведення обшуку, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчим у клопотанні доведено, що існують достатні підстави вважати, що майно дійсно відповідає критеріям, зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України, обмеження права власності на це майно є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження.

Звертає слідчий суддя увагу на те, що доводи представника власника майна про непричетність ОСОБА_6 до кримінального провадження мають бути і повинні бути перевірені органом досудового розслідування, зокрема і шляхом проведення відповідних слідчих (процесуальних) дій із вилученим телефоном.

Зауваження представника щодо різниці між масою вилученої речовини та масою, яка вказана у висновку експерта, слідчий суддя оцінює критично, оскільки експерт встановив загальну масу саме забороненої речовини у вилученій.

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких і покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до ст.174 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 130, 132, 167, 170, 174, 175, 372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку від 04.09.2024 у квартирі, в якій проживає ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон марки «Iphone 13» з встановленою сім-карткою № НОМЕР_1 .

Заборонити відчуження, розпорядження та користування майном, на яке накладено арешт.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя