Справа № 643/2432/24
Провадження № 1-в/643/335/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2024

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника органу пробації ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання заступника начальника Салтівського районного відділу державної установи «Центр пробації» в Харківській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання засудженої

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Харкова, громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої, раніше не судимої,

в с т а н о в и в:

Заступник начальника Салтівського районного відділу державної установи «Центр пробації» у Харківській області звернулася в суд з даним поданням та просить скасувати щодо ОСОБА_4 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направити останню для відбування покарання, призначеного вироком Московського районного суду м. Харкова від 18.03.2024.

Подання мотивує тим, що 25.04.2024 до Салтівського районного відділу державної установи «Центр пробації» у Харківській області надійшов на виконання вирок Московського районного суду м. Харкова від 18.03.2024 щодо ОСОБА_4 , яким на засуджену судом були покладені обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

24.05.2024 ОСОБА_4 прибула до Салтівського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області, де була ознайомлена з порядком виконання обов`язків, покладених на засуджених, звільнених з випробуванням згідно з ч. 3 ст. 164 КВК України та відповідальністю за невиконання обов`язків покладених на неї судом та законом згідно зі ст. 166 КВК України, про що надала письмову підписку. У той же день засудженій була винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію, згідно з якою ОСОБА_4 повинна з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації перший та третій вівторок кожного місяця.

Вказує, що ОСОБА_4 було направлено за допомогою поштового зв`язку «Укрпошта» виклик до Салтівського районного відділу з питань пробації на 18.06.2024 на 10 годину 00 хвилин. 19.06.2024 фахівцем органу пробації здійснено вихід за адресою проживання ОСОБА_4 з метою виклику на 28.06.2024 на 09 годину 00 хвилин. Двері квартири ніхто не відчинив, сусідів опитати не вдалося за можливе.

ОСОБА_4 ухиляється від виконання обов`язків, покладених на неї судом, зокрема не з`являється на планові реєстрації до органу пробації. Так, ОСОБА_4 не з`явилася у встановлені дні для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації: 04.06.2024, 18.06.2024, 28.06.2024.

19.09.2024 ОСОБА_4 було зупинено працівниками поліції з метою перевірки документів та вона надала письмове пояснення, у якому вказала, що не з`явилася до Салтівського районного відділу з питань пробації тому, що безвідповідально поставилася до цієї справи і фахівця, виклики отримувала.

Таким чином, засуджена без поважної причини не з`являлася у встановлені дні до уповноваженого органу з питань пробації, а саме 04.06.2024, 18.06.2024, 02.07.2024, 16.07.2024, 06.08.2024, 20.08.2024, 03.09.2024, 17.09.2024.

В поданні зазначено, що ОСОБА_4 роз`яснено порядок виконання обов`язків, покладених на засуджених, звільнених від відбування покарання з випробуванням, відповідальність за їх невиконання, порядок здійснення нагляду за ч. 3 ст. 164 КВК України та відповідальність за невиконання обов`язків за ст. 166 КВК України.

Представник органу пробації у судовому засіданні підтримала подання та просила його задовольнити, надала пояснення аналогічні викладеним у поданні.

Засуджена ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Прокурор у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення подання заперечувала у зв`язку із відсутністю підстав для скасування звільнення від відбування покарання через відсутність доказів злісного ухилення засудженої від виконання обов`язків, покладених судом.

Вислухавши доводи представника органу пробації, дослідивши подання та матеріали особової справи №98/2024, суд дійшов такого.

Підставою для звернення з даним клопотанням до суду стало те, що засуджена ОСОБА_4 ухиляється від відбування покарання з випробуванням та не виконує покладені на неї судом обов`язки, а саме: неодноразово (04.06.2024, 18.06.2024, 02.07.2024, 16.07.2024, 06.08.2024, 20.08.2024, 03.09.2024, 17.09.2024) не з`являлася на реєстрацію у встановлений день без поважних причин, тобто поважність яких документально не підтверджена.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків, суд, визначений частиною другою ст. 539 КПК України, має право вирішувати, у тому числі питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до ст. 13 КВК України уповноважений орган з питань пробації у межах своїх повноважень, зокрема, забезпечує здійснення нагляду за засудженими, звільненими від відбування покарання з випробуванням.

Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При розгляді питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Згідно з вимогами ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

В матеріалах особової справи письмове попередження ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання відсутнє, тобто орган пробації не виконав свій обов`язок щодо застосування до засудженої відповідного письмового попередження.

Частиною третьою даної статті передбачено, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

За приписами ч. 4 ст. 166 КВК України письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

У відповідності до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Із наведеного слідує, що у поданні та поданих до суду матеріалах, мають бути наведені докази того, що засуджена особа не з`явилась до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації у визначений день саме без поважних причин, а при розгляді подання судом, - ретельній перевірці підлягають доводи цієї особи про поважність причин такої неявки.

З матеріалів особової справи засудженої вбачається, що ОСОБА_4 викликалася до органів пробації на 18.06.2024, 28.06.2024, 22.07.2024, 01.08.2024 шляхом направлення викликів, проте до відділу пробації не з`явилася.

24.05.2024 засуджена ОСОБА_4 була ознайомлена з повідомленням про права, визначені законодавством у сфері захисту персональних даних, мету обробки персональних даних та осіб, яким передаються дані; надала підписку про роз`яснення прав та обов`язків, пов`язаних з призначенням покарання з іспитовим строком, наслідки їх невиконання.

Постановою про встановлення днів явки на реєстрацію від 24.05.2024 зобов`язано з`являтися на реєстрацію до органу пробації та призначено йому дні явки 1-й та 3-й вівторок кожного місяця.

24.05.2024 засуджена підписала підписку про те, що вона ознайомлена з правами та зобов`язана виконувати обов`язки, які покладені на неї судом, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, а також ознайомлена з наслідками невиконання покладених на неї обов`язків в той самий день 24.05.2024.

19.09.2024 від ОСОБА_4 відібрано пояснення щодо її неявок на реєстрацію.

Відповідно до наданої представником органу пробації інформаційної довідки ОСОБА_4 станом на 19.06.2024 в період іспитового строку нового кримінального правопорушення не вчинила.

Разом з тим, наведені у поданні органу пробації факти неявки засудженої ОСОБА_4 для реєстрації, з урахуванням наданих нею пояснень, не можуть свідчити про її небажання стати на шлях виправлення та вважатися достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання.

Відтак, суд проаналізувавши матеріали особової справи, які не підтверджують суспільну небезпечність засудженої та злісне невиконання засудженим покладених на неї судом обов`язків, а тому не можуть свідчити на теперішній час про небажання засудженої стати на шлях виправлення, відповідно не дають суду правових підстав, передбачених ст. 78 КК України та ст. 166 КВК України, для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання.

Крім цього, суд вважає, що безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є усвідомлені та умисні дії засудженого, вчинені ним саме з метою ухилитися від відбування покарання та від контролю за його поведінкою, що в даному випадку представником органом пробації не доведено.

Отже, з врахуванням вищенаведених обставин, суд вважає, що клопотання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та направлення для відбування призначеного судом покарання засудженої ОСОБА_4 є передчасним.

Враховуючи вищезазначене та те, що уповноваженим органом з питань пробації не було надано достатніх доказів для того, щоб скасувати звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання, письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання до засудженої не застосовано, та з урахуванням того, що іспитовий строк не закінчився, суд вважає, що клопотання про скасування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, ст. 78 КК України, ст.166 КВК України, -

у х в а л и в:

У задоволенні подання заступника начальника Салтівського районного відділу державної установи «Центр пробації» в Харківській області про скасування звільнення від покарання з випробуванням та направлення для відбуття призначеного покарання стосовно засудженої ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1