ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , та його захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000312 від 06.09.2024, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, на утриманні неповнолітніх, малолітніх дітей чи осіб похилого віку не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.317 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

12.09.2024 приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись за місцем свого постійного мешкання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів, безоплатно, не маючи корисних намірів, надав ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , своє житло для виготовлення та вживання, особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - «PVP» (1феніл-2-піролідин-1-іл-пентал-1-он), які в подальшому з дозволу та відома ОСОБА_4 , вжили вищевказану особливо небезпечну психотропну речовину, а саме ОСОБА_7 шляхом ін`єкцій за допомогою шприців, а ОСОБА_6 шляхом паління за допомогою спеціального пристрою для паління, після чого безперешкодно знаходилися у приміщенні квартири до 14 години 21 хвилини.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковані за ч.1 ст.317 КК України, як надання приміщення для незаконного виготовлення та вживання психотропних речовин.

30 вересня 2024 року між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі його захисника адвоката ОСОБА_5 , було укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.472 КПК України.

Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.317 КК України, обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.317 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі зі звільненням від відбуванняпокарання з випробуванням відповідно до статей 75-78 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України, які роз`яснені ОСОБА_4 .

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла вищезазначена угода.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні просив затвердити вказану угоду укладену між ним та прокурором і призначити узгоджену в ній вид і міру покарання.

При цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.317 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала позицію обвинуваченого та просила затвердити вказану угоду укладену між обвинуваченим та прокурором і призначити узгоджену в ній вид і міру покарання.

Прокурор у судовому засіданні вказав, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, а тому просить затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді вид і міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно п.1 ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.317 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Встановлено, що сторони кримінального провадження уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України. При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини відповідно до ст. 470 КПК України, зокрема: характер і тяжкість обвинувачення, ступінь і характер сприяння підозрюваного у проведенні кримінального провадження відносно нього.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом з`ясовано, що прокурор цілком розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок, чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що укладена угода про визнання винуватості не суперечить вимогам КПК та КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб. Обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі його захисника адвоката ОСОБА_5 і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди вид та міру покарання.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до ст.124 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави підлягають стягненню витрати на проведення експертиз у загальному розмірі 3 407,76 грн. (судово- хімічна експертиза вартістю 1 893,20 грн. + комплексна судова трасологічна експертиза вартістю 1514,36 грн.).

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 314, 373, 374, 475, 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 вересня 2024 року, укладену між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі його захисника адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000312 від 06.09.2024.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.317 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 30 вересня 2024 року покарання за ч.1 ст.317 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноваженний орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь

держави витрати на проведення експертиз у розмірі 3 407 (три тисячі чотириста сім) гривень

76 копійок.

Речові докази:

- один сейф-пакет ЕКСПЕРТНА СЛУЖБА МВС №6092659 в якому знаходиться «PVP», маса якої складає 0,1720 г (в перерахунку на основу), переданий на зберігання до камери схову Відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області знищити;

- медичний шприц ємністю 5 мл. упакрваний у сейф пакет «Експертна служба МВС Україна» № 6063965 та медичний шприц ємністю 2 мл. упакрваний у сейф пакет «Експертна служба МВС Україна» №6063964, які передані на зберігання до камери схову Відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області знищити.

Вирок на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції - Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1