У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000658 від 16.06.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Ужгородського міськрайонного суду знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000658 від 16.06.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України .

У судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання зазначає, що дія запобіжного заходу на даний час спливає, а ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу та його продовження на даний час не зменшилися та продовжують існувати, а застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не пов"язаного з триманням під вартою не зможе запобігти вказаним ризикам. А тому на підставі вищенаведеного просить суд задовольнити клопотання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні проти продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечив. Зазначив, що прокурор у своїх клопотаннях наводить ідентичні ризики, які вважає на даний час уже відпали. Просив обрати відносно ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з електронними засобами контролю. Також, просив задовольнити клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт та врахувати його бажання вступу на військову службу для захисту держави.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку захисника, а також заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, мотивуючи його бажанням вступу на військову службу для захисту держави, надавши суду письмовий текст зазначеного клопотання.

Заслухавши думку учасників судового провадження по заявленому клопотанню прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та по заявленому клопотанню обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, суд доходить наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.09.2024 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою по 15.11.2024 року включно.

У зв`язку зі спливом строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 та наявністю клопотання прокурора суд зобов`язаний розглянути питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Крім того, згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , суд також враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів (п. 35 рішення ЄСПЛ № 12369/86 від 26.06.1991 року "Летельє проти Франції).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Одночасно, в рішенні Харченко проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом свободи особистості.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, який відноситься до категорії тяжкого злочину та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Також судом встановлено, що ОСОБА_5 відповідно до вироку Ужгородського міськрайонного суду від 04.11.2021 року визнаний винним за ч.3 ст.309 КК України, тобто є раніше судимий за вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів чи прекурсорів, а злочин у вчиненні якого він обвинувачується вчинив під час іспитового строку.

При обранні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу судом встановлено наявність достатніх підстав вважати, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 метою уникнення від кримінальної відповідальності, буде переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Встановлені при обранні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ризики не зменшилися та не відпали, інші більш м"які запобіжні заходи не зможуть запобігти вищевказаним ризикам.

Стороною захисту не доведено, що такі на даний час припинили існування або зменшились.

Також суд звертає увагу , що перебування обвинуваченого під вартою не перешкоджає йому звернутися до уповноважених органів із відповідною заявою щодо його бажання вступити на військову службу для захисту держави.

З урахуванням вищенаведеного враховуючи, що судове провадження не завершено, суд дійшов висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 176-178,331, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень - на період судового розгляду кримінального провадження по 10 січня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом п"яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ" Закарпатської УВП (№ 9)".

Суддя: ОСОБА_1