н/п 1-кс/953/8475/24
"20" листопада 2024 р. м.Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
підозрюваної ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_4 ,
секретар судового засідання ОСОБА_5 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з вищою освітою, вдови, офіційно не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка фактично мешкає у Німеччині,
підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України,
Орган досудового розслідування встановив, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 організували злочинну схему щодо збуту на території м. Харкова наркотичного засобу метадону та сильнодіючого лікарського засобу - димедрол в безконтактний з наркоспоживачами спосіб, використовуючи при цьому можливості електронної системи розрахунку на банківські картки.
Досудовим розслідуванням встановлено, що до вказаної злочинної діяльності ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залучили ОСОБА_3 , до обов`язків якої входило приховування окремих доз метадону в місцях, прихованих від більшості громадян, з прив`язкою до відповідних адрес та подальшого повідомлення таких місць з їх ідентифікаційними ознаками.
01 листопада 2021 року ОСОБА_3 разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 здійснила збут наркотичного засобу метадон та сильнодіючого лікарського засобу димедрол ОСОБА_12
02 листопада 2021 року за місцем мешкання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , проведений обшук під час якого виявлено та вилучено: три згортки з наркотичним засобом метадон та сильнодіючим лікарським засобом димедрол, загальною масою 0,7546 грам.
24 липня 2023 року у вищевказаному кримінальному провадженні слідчий виніс постанову про оголошення у міжнародний розшук підозрювану ОСОБА_3 .
На підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 25 липня 2023 року ОСОБА_3 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
25 січня 2022 року у вищевказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
06 березня 2022 року у вказаному вище кримінальному провадженні слідчий виніс постанову про зупинення досудового слідства та оголошення ОСОБА_3 у розшук.
14 травня 2024 року у вищевказаному кримінальному провадженні слідчий виніс постанову про оголошення у міжнародний розшук підозрювану ОСОБА_3 .
На підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 16 травня 2024 року ОСОБА_3 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
19 листопада 2024 року ОСОБА_3 затримана у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Краківець» (Корчова) Львівської області, після процедури видачі (екстрадиції) з Федеративної Республіки Німеччина.
Слідчий зазначає, що обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_3 підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема: даними протоколу огляду місця події, даними протоколу огляду, даними висновків експертів, даними протоколів допиту свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , даними протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, даними за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки; даними протоколу обшуку.
Слідчий стверджує про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи той факт, що ОСОБА_3 , будучи обізнаною про необхідність прибувати за першою вимогою слідчого, прокурора, жодного разу не прибула за викликами слідчого до органу досудового розслідування. Підозрювана може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення, зокрема особливо тяжкого злочину. Крім того, підозрювана може вчинити нове кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Прокурор ОСОБА_17 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених саме п.п. 1, 3, 4, 5 ст.177 КПК України.
Підозрювана ОСОБА_3 у судовому засіданні просила обрати стосовно неї більш м`який запобіжний захід, посилаючись на те, що вона хворіє на наркоманію, перебуває на зімісній терапії та проходить спеціалізоване лікування. Зазначила, що у разі неналежного лікування для неї можуть настати тяжкі наслідки. Зі слів представників установи, в якій вона наразі утримується, їй відомо, що у закладі відсутні препарати для її лікування як наркозалежної. Повідомила, що на її утриманні перебувають дитина-інвалід та мати, яка також має інвалідність та потребує сторонньої допомоги. Зауважила на тому, що вона не вчиняла жодних дій, спрямованих на переховування від органу досудового розслідування, за кордон вона виїхала з початком повномасштабного вторгнення на законних підставах з метою збереження життя своїх рідних, яке було під загрозою через ведення активних бойових дій на території м. Харкова.
Захисник адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що підозрювана не має на меті умислу вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Просив обрати щодо своєї підзахисної більш м`який запобіжний захід, зокрема домашній арешт, який, на його переконання, зможе забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України. Зауважив на тому, що підозрювана перебуває на замісній терапії (метадонова програма), однак в умовах слідчого ізолятора відсутня вказана програма, а тому застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та подальше її утримання в умовах ДУ «Чортківська установа виконання покарань (№ 26)» може призвести до погіршення стану здоров`я підозрюваної.
З долучених до клопотання матеріалів вбачається, що Уряд Федеративної Республіки Німеччина надав дозвіл на видачу громадянки України ОСОБА_20 з Німеччини в Україну для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів.
19 листопада 2024 року підозрювана ОСОБА_3 затримана у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Краківець» (Корчова) Львівської області, після процедури видачі (екстрадиції) з Федеративної Республіки Німеччина.
19 листопада 2024 року ОСОБА_3 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України.
Кримінальним процесуальним Кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Підставою для звернення з даним клопотання стало те, що у діях ОСОБА_3 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Слідчий суддя вважає, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених . 2, 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, підтверджується зібраними на даний час доказами, а саме: даними протоколу огляду місця події, даними протоколу огляду, даними висновків експертів, даними протоколів допиту свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , даними протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, даними за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки; даними протоколу обшуку.
У судовому засіданні сторона обвинувачення підтвердила ризики того, що ОСОБА_3 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, враховуючи ту обставину, що у цьому кримінальному провадженні до неї вже був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави, після внесення якої ОСОБА_3 була звільнена зі слідчого ізолятору з покладенням а неї обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, які вона не виконувала, тривалий час не з`являлася за викликами слідчого, не повідомляла про причини неявки, у зв`язку з чим була оголошена, у тому числі у міжнародний розшук. Слідчий суддя бере до уваги ту обставину, що ОСОБА_3 підозрюється, зокрема у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, за яке передбачене покарання у разі визнання її винуватою у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, що також обґрунтовує ризик її переховування. Підтверджений також ризик того, що ОСОБА_3 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вона офіційно не працює, не має постійного джерела доходу та у неї відсутні соціально-стримуючи фактори, які б давали підстави вважати, що вона не вчинить нового кримінального правопорушення, тому альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваної.
Крім того, у судовому засіданні прокурором підтверджений ризик того, що ОСОБА_3 може впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, враховуючи процедуру отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні.
Одночасно з цим слідчий суддя зауважує, що стороною обвинувачення під час судового розгляду клопотання не доведений ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки вказаний ризик повністю охоплюється іншими ризиками, зокрема ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Так, слідчий суддя відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України враховує дані про особу підозрюваної ОСОБА_3 , яка має зареєстроване місце мешкання у м. Харкові, проте впродовж останніх двох років мешкала на території Федеративної Республіки Німеччина, офіційно не працевлаштована, постійного джерела доходу та будь-яких зв`язків з державою не має, наразі підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за який передбачене покарання у разі визнання її винною у виді позбавленні волі строком від шести до десяти років з конфіскацією майна, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 321 КК України, яке є тяжким злочином, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до десяти років, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, яке є особливо тяжким злочином, за який передбачене покарання у видіпозбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.
З огляду на викладене, під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини, визначені п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, обґрунтованість підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені слідчим та прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Слідчий суддя, враховуючи конкретні обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_3 , а також відомості про особу підозрюваної у їх сукупності, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_3 вважає за необхідне застосувати до неї запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Під час розгляду клопотання слідчий суддя вивчав можливість застосування стосовно ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак, з огляду на встановлені обставини, зокрема, те, що ОСОБА_3 , будучи достеменно обізнаною про те, що органами національної поліції здійснюється досудове розслідування, в яких їй повідомлено про підозру, виїхала за межі території України, де проживала впродовж останніх двох років, не повідомляючи при цьому слідчого та прокурора про своє місце мешкання, тим самим перешкоджала здійсненню досудового розслідування у розумні строки.
Аналізуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, щоб запобігти спробам вчинити дії, передбачені пунктами 1, 3 та 5 частини першої статті 177 КПК України.
Доводи сторони захисту щодо доцільності обрання щодо підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не спростовують вищевказаних висновків суду.
Нормами частини 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Пунктом 3 частини 5 статті 182 КПК України визначений розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя, беручи до уваги характер та обставини вчинення інкримінованих підозрюваній діянь, як вони сформульовані стороною обвинувачення, їх суспільну небезпеку, враховуючи особу підозрюваної, її матеріальний стан, наявність існуючих та підтверджених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважає, що пропорційним та раціональним буде визначити підозрюваній ОСОБА_3 на підставі п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України заставу у розмірі 200 (двісті) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень, що дозволить забезпечити виконання підозрюваною своїх процесуальних обов`язків у цьому провадженні, оскільки це є основною метою застосування запобіжного заходу.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 197 КПК України,
Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Чортківська установа виконання покарань (№ 26)» у межах строку досудового розслідування до 07 грудня 2024 року включно.
Визначити ОСОБА_3 суму застави у розмірі 200 (двісті) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень, яку можливо внести на відповідний депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України в Харківській області.
Підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент протягом строку дії відповідного запобіжного заходу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_3 з-під варти - звільнити.
У разі внесення застави на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, який буде встановлено та в якому вона проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти)для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваній, що у разі внесення застави у визначеному у цій ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави, має бути наданий уповноваженій службовій особі.
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_3 з-під варти та повідомити письмово прокуратуру і слідчого суддю Київського районного суду м. Харкова.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_3 вважається такою, щодо якої застосований запобіжний захід у виді застави.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрювана, обвинувачена, будучи належним чином повідомленою, не з`явилася за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомила про причини своєї неявки, або якщо порушила інші покладені на неї обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Строк дії ухвали встановити до 07 грудня 2024 року включно.
Зобов`язати адміністрацію Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№ 26)» забезпечити необхідне лікування ОСОБА_3 та її доставку до закладу охорони здоров`я, розташованого найближче до Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№ 26)», для отримання лікування з використанням препаратів замісної підтимувальної терапії відповідно до призначення лікаря-нарколога.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_3 - у той же строк, але з моменту вручення їй ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали складений 22 листопада 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1