Справа № 367/2278/22
Провадження № 1-кп/367/310/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001146 від 10.07.2014 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ірпеня, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз: 22.10.2020 Ірпінським міським судом Київської області за ч. 3 ст. 187 КК України до позбавлення волі на строк 9 років 6 місяців, 01.07.2021 звільненого у зв`язку із відбуттям покарання.

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 будучи раніше судимим: 21.09.2011 Ірпінським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 15 ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 309, ст. 70, 71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, 20.12.2012 па підставі ст. 81 КК України постановою Богунського районного суду м. Житомира від 12.12.2012 умовно-достроково звільнений від відбування покарання з невідбутим строком 7 місяців 30 днів, на шлях виправлення не став та знову вчинив нове кримінальне правопорушення (злочин) проти власності за наступних обставин.

Так, у ОСОБА_6 10.07.2014 близько 03 год. 00 хв. (точний час не встановлено), який перебував поблизу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , перебуваючи в тому ж місці в той же час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, користуючись відсутністю сторонніх осіб, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, перелізши через паркан домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , проник на його територію, звідки таємно викрав належне ОСОБА_7 майно, а саме: велосипед марки «GT Timberline 10G12M 52477» блакитного кольору, вартістю 3000 гривень, та велосипед марки «SCOT VOLTAGE» чорного кольору, вартістю 2000 гривень.

З викраденим майном ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 5000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднана з проникненням у сховище.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , свою провину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав в повному обсязі і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину. В теперішній час щиро кається у скоєному злочині, просив суд суворо не карати та дати шанс на виправлення.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України зі згоди учасників судового провадження, які на думку суду правильно розуміють зміст обставин по справі і не оспорюють їх, та немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і визначив обсяг доказів, що підлягає дослідженню в судовому засіданні, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_6 показання, якого відповідають фактичним обставинам справи та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину викладеного у даному вироку суду доведена та його дії суд кваліфікує за ч.3 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненої повторно, поєднаної з проникненням у сховище, вчинив злочин передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

Також, судом досліджено дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який за місцем проживання характеризується посередньо. Спиртними напоями не зловживає, громадський порядок не порушує. Скарги чи нарікання від членів родини чи сусідів не надходили. Участі у громадському житті міста не приймає. Правила проживання та поведінки в побуті не порушує. Знаходиться у складі добровольчого формування, безпосередньо приймав участь у бойових діях та забезпечує оборону міста Ірпінь та Бучанського району Київської області. На обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, неодноразово притягався до кримінальної відповідальності.

При визначенні обвинуваченому ОСОБА_6 міри покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, що вчинений ним злочин відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, думку потерпілої, яка направила до суду заяву про те, що претензій до обвинуваченого не має, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого суд визнає - рецидив злочинів.

В пункті 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року звернута увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог статті 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Судом при призначенні покарання враховуються вимоги статті 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

З врахуванням всіх обставин справи, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде відповідати принципам та цілям його призначення та буде найбільш необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Так, суд дійшов висновку, що ОСОБА_6 необхідно призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначеного даним вироком суду, у виді 4 років позбавлення волі, вироком Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 31.05.2018 року та вироком Ірпінського міського суду Київської області від 22.10.2020 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком 9 років 6 місяців з конфіскацією всього належного йому на праві особистої власності майна.

Зарахувати в строк остаточно призначеного покарання повністю відбуте покарання за вироками Києво-Святошинського районного суду міста Києва від 31.05.2018 року та Ірпінського міського суду Київської області від 22.10.2020 року у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві особистої власності майна.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні до обвинуваченого судом не застосувався.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та Керуючись статтями 50, 65-67, 70, 71, частиною 3 статті 185 КК України, статтями 100, 124, 126, 349, 370, 374 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначеного даним вироком суду, у виді 4 років позбавлення волі, вироком Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 31.05.2018 року та вироком Ірпінського міського суду Київської області від 22.10.2020 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком 9 років 6 місяців з конфіскацією всього належного йому на праві особистої власності майна.

Зарахувати в строк остаточно призначеного покарання повністю відбуте покарання за вироками Києво-Святошинського районного суду міста Києва від 31.05.2018 року та Ірпінського міського суду Київської області від 22.10.2020 року у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві особистої власності майна.

Речові докази по даному кримінальному провадженню - велосипед марки «GT Timberline 10G12M 52477» блакитно-сірого кольору та велосипед марки «SCOT VOLTAGE» чорного кольору, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_7 - залишити у власника ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирок суду першої інстанції, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення, до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги до Ірпінського міського суду Київської області.

Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1