Провадження № 1-кп/638/1769/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі судді:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000629 від 25.05.2024 року за оьвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженка м. Ізюм, Ізюмського району, Харківської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не заміжня, не має на утриманні неповнолітніх дітей, з середньою техінчною освітою, тимчасово не працює, не є депутатом, раніше не судима, не є інвалідом, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України,-

в с т а н о в и в:

22 лютого 2022 року Президент Російської Федерації (далі - РФ), реалізуючи злочинний план, направив до Ради Федерації звернення про використання Збройних Сил РФ за межами РФ, яке було задоволено. 24 лютого 2022 року о 5 годині Президент РФ оголосив про рішення розпочати широкомасштабне вторгнення в Україну.

У подальшому Збройними Силами РФ та іншими військовими формуваннями і підрозділами РФ, здійснено вторгнення на територію суверенної держави України.

24 лютого 2022 року Указом Президента України N? 64/2022, у зв?язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому було неодноразово продовжено та який діє і наразі.

Так, у період з 01 квітня 2022 до 11 вересня 2022 року представниками 3С РФ та підконтрольними РФ військовими збройними формуваннями окуповано повністю територію м. Ізюм Ізюмського району Харківської області.

10 червня 2022 року відповідно до наказу «О создании районных Временных гражданских администраций Харьковской области» (мовою оригіналу) N? 9/22 від 10.06.2022, виданим на території м. Куп?янськ Куп?янського району Харківської області головою вказаної окупаційної адміністрації ОСОБА_4 , створено всупереч законодавству України «Временную гражданскую администрацию Изюмского района Харьковской области» (мовою оригіналу) в м. Ізюм, у складі окупаційної адміністрації держави-агресора, а саме «Временной гражданской администрации Харьковской области» (мовою оригіналу).

Надалі, 11 червня 2022 року на території Харківської області окупаційною адміністрацією РФ, всупереч законодавству України, було створено виконавчий орган влади - «Пенсионный фонд» (мовою оригіналу), що входив до складу окупаційної адміністрації держави-агресора - « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (мовою оригіналу), відповідно до пункту 9.5 Наказу «О структуре исполнительных органов власти» 9 (мовою оригіналу) № 11/22 від 11.06.2022, виданим головою вказаної вище окупаційної адміністрації РФ ОСОБА_4 .

Так, не раніше 11 червня 2022 року, громадянка України ОСОБА_5 зайняла посаду «в.о. Начальника» у виконавчому органі влади - «Пенсионный фонд» (мовою оригіналу), що входив до складу окупаційної адміністрації держави-агресора - «Временная гражданская администрация Изюмского района Харьковской области» (мовою оригіналу), де саме здійснювала керівництвом особовим складом, до якого в подальшому входила ОСОБА_6 .

Крім того, 18 липня 2022 року відповідно до наказу «№ УГ-35/22» від 18.07.2022, виданим головою вказаної окупаційної адміністрації ОСОБА_4 на території м. Куп?янськ Куп?янського району Харківської області, назву, утвореної всупереч законодавству України, окупаційної адміністрації змінено з «Временной гражданской администрации Харьковской области» (мовою оригіналу) на «Военно-гражданскую администрацию Харьковской области» (мовою оригіналу).

За вказаних обставин, не раніше 22 серпня 2022 року, більш точного час не встановлено, на окупованій території м. Ізюм Ізюмського району Харківської області у ОСОБА_3 виник кримінальний протиправний умисел, направлений на добровільне зайняття громадянином України посади, не пов?язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно- господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави агресора.

Надалі, не раніше 22 серпня 2022 року , більш точного часу не становлено, на окупованій території м. Ізюм Ізюмського району Харківської області, на реалізацію вказаного вище умислу ОСОБА_6 добровільно зайняла посаду «архивариуса административно- хозяйственного отдела» (мовою оригіналу) у виконавчому органі - «Пенсионный фонд» (мовою оригіналу), що входив до складу окупаційної адміністрації РФ, а саме, «Военно-гражданской администрации Изюмского района Харьковской области» (мовою оригіналу), надавши згоду на обробку персональних даних, підписавши розписку про нерозголошення інформації та передбачену відповідальність за її розголошення, відповідно до законодавства

У подальшому, ОСОБА_6 , продовжуючи свій кримінальний протиправний умисел, направлений на добровільне зайняття громадянином України посади, не пов?язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в виконавчому органі влади, а саме «Пенсионный фонд» (мовою оригіналу) в окупаційній держави-агресора РФ, а саме, «Военно-гражданская адмнистрация Изюмского района Харьковской области» (мовою оригіналу),обіймаючи посаду «архивариуса административно-хозяйственного отдела» (мовою оригіналу), яку зайняла не раніше 22 серпня 2022 року, більш точний час не встановлено, здійснювала прийом документів, копіювання та обробку персональних даних мешканців міста Ізюм Харківської області та району з метою отримання грошової допомоги у розмірі 10 000 рублів від РФ та її окупаційних адміністрацій.

Таким чином, громадянка України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у добровільному зайнятті громадянином України посади, не пов?язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України.

Судом встановлено, що відповідно до положень частини другої статті 302 КПК України обвинуваченій ОСОБА_3 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, та ОСОБА_3 подала заяву про роз`яснення їй вказаних положень та надання добровільної згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

При цьому до обвинувального акта додана письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_7 , згідно із якю обвинувачена беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України, згодна зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, підстав для призначення розгляду у судовому засіданні даного обвинувального акту, відповідно до частини третьої статті 382 КПК України, суд не вбачає, у зв`язку з чим суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень частини другої статті 382 КПК України.

Суд, дослідивши матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_3 своєї винуватості, дійшов до висновку, що вина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повністю доведена, а її дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 111-1 КК України як добровільне зайнятя громадянином України посади, не пов?язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території.

При призначенні покарання суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Дослідженням даних про особу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що вона раніше не судима, не заміжня, не має на утриманні неповнолітніх дітей, з середньою техінчною освітою, тимчасово не працює, не є депутатом, не є інвалідом, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Згідно вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Враховуючи сукупність наведених обставин справи, та дотримуючись принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченої до вчиненого, позицію сторони обвинувачення, та враховуючи, що за приписами ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк в межах санкції ч. 2 ст. 111-1 КК України,без конфіскації майна, що буде необхідним й достатнім для її виправлення та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Речові докази відсутні. Судові витрати відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 5, 349, 373-374, 381-382 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України, та призначити їй покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення права обіймати посади та займатися діяльністю в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги, без конфіскації майна.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок може бути оскаржений, за винятком підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти діб з дня отримання засудженим копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1