Суддя ОСОБА_1 .
Справа № 644/5753/24
Провадження № 1-кс/644/904/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Орджонікідзевського районного суду в м. Харкові клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000963 від 01.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про арешт майна, -

УСТАНОВИВ:

Прокурором, подано відповідне клопотання, в обґрунтування якого зазначено. В провадженні СВ ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000963 від 01.07.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

Допитана у якості потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пояснила, що що вона має банківські картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яку вона пере випустила приблизно восени 2023 року у зв`язку з тим, що стару картку вона втратила. Фізично ОСОБА_4 карткою не користувалася, так як розраховувалась завдяки мобільного телефону та встояного в нього модулю NFC. 24.06.2024 року приблизно о 19:00 вона виявила, що 24.06.2024 о 15:04 та о 15:05 здійснено розрахунок в магазині який вона не здійснювала. Потім 30.06.2024 вона знову виявила, що 30.06.2024 о 14:43 з її банківської картки знову почалися розрахунки в різних магазинах які вона не здійснювала.

16.07.2024 була опитана гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка повідомила, що вона 30.06.2024 року приблизно о 14:30 проходячи поблизу будинку який розташований за адресою: АДРЕСА_1 помітила біля урни банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 . Піднявши вищезазначену картку ОСОБА_5 направилась до магазину «Посад», щоб переконатися чи є на банківській картці кошти. Розрахувавшись карткою та вийшовши з магазину ОСОБА_6 направилась в інші магазини де почала розраховуватися банківською карткою АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 .

16.07.2024 надійшла заява від гр. ОСОБА_6 , що на підставі ст. 100 п.2 КПК України вона добровільно видає банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , для проведення слідчих дій, зі ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України про свободу самовикриття та право не свідчити про близьких родичів та членів сім`ї, ознайомлена.

Оскільки банківська картка є предметом кримінального правопорушення і зберігла на собі сліди кримінального правопорушення, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, просили накласти арешт на вилучене майно, оскільки він є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів та для проведення ряду судових експертиз.

Дана виявлена та вилучена банківська картка має значення для встановлення обставин, передбачених ст. 91 КПК України, а також має відповідно до ст.98 КПК України значення речових доказів.

Прокурором подано до суду заяву про підтримання клопотання, розгляд справи за його відсутності. Потерпілою ОСОБА_4 подано заяву про розгляд справи за її відсутності, клопотання підтримала.

Дослідивши матеріали за клопотанням, встановлено наступне.

Відповідно до витягу з ЄРДР відомості за даним фактом внесені за №0000963 від 01.07.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Слідчий ОСОБА_7 прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_8 ..

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його передачі та відчуження, а згідно вказаної статті арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно до вимог п.3 ч.2 ст.171 КПК України клопотання містить посилання на конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження третьою особою таким майном. Вилучене майно, відповідає вимогам ст.98 Кримінального процесуального кодексу України щодо речових доказів.

Як вбачається з матеріалів за клопотанням, в період часу з 24.06.2024 по 30.06.2024 року невстановлена особа таємно викрала грошові кошти з банківської картки «Приватбанк» № НОМЕР_1 , а 16.07.2024 ОСОБА_5 добровільно видала працівникам поліції дану банківську картку.

Клопотання про арешт вилученого майна подано до суду з дотриманням процесуального строку.

Враховуючи наведені обставини, слідчий суддя погоджується із доводами прокурора щодо доцільності накласти арешт на відповідне вилучене майно. Оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

При цьому, під час розгляду клопотання про арешт майна, слідчим суддею лише вирішується питання про доцільність застосування відповідного заходу забезпечення кримінального провадження та не вирішується питання щодо передачі на відповідальне зберігання.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000963 від 01.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про арешт майна, - задовольнити.

Накласти арешт на майно: банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка емітована на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що добровільно видана гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором. Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 18.07.2024 року. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Головуючий: слідчий суддя ОСОБА_1