Провадження № 1-кп/625/37/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2024 р. с. Різуненкове

Коломацький районний суд Харківської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у селі Різуненкове Богодухівського району Харківської області клопотання прокурора про закриття кримінального провадження у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 лютого 2023 року за №0000047, щодо обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Ков`яги Богодухівського району Харківської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 31січня 2023 року Валківським районним судом Харківської області за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 162 та ч. 4 ст. 185 ККУкраїни,

ВСТАНОВИВ:

До Коломацького районного суду Харківської області на підставі ухвали, постановленої 06 червня 2024 року колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду, надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 лютого 2023 року за №0000047, за обвинуваченням ОСОБА_5 вчиненні злочинів, відповідальність за які передбачена ч.4 ст. 185 КК України.

05 вересня 2024 року стороною обвинувачення у порядку передбаченому ст. 338 КПК України змінено обвинувачення та складено обвинувальний акт, в якому сформульоване змінене обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 162 КК України та ч. 4 ст. 185 КК України, а також викладено обґрунтування прийнятого рішення.

За змістом обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він у вересні 2022 року у денний час у період дії в Україні воєнного стану, введеного у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року за №2102 - ІХ, строком на 30 діб, починаючи із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, та в подальшому неодноразово продовженого відповідними Указами Президента України, в тому числі і Указом Президента України № 573/2022 від 12 серпня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України за №2500-IX від 15 серпня 2022 року, яким строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого приміщення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливого мотиву, спрямованого на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, перебуваючи поблизу «Будинку молитви», розташованогоза адресою: АДРЕСА_1 , скориставшись тим, що його подальші дії ніким помічені не будуть, без дозволу власника, шляхом відчинення вхідних дверей за допомогою ключа здійснив проникнення до приміщення вітальні зазначеного «Будинку молитви», звідки здійснив крадіжку електричного чайника зі вставками чорного кольору, марки «PICOLA»/чайник електричний З2Р003/110-240В/50Гц/1800 Вт, у комплекті з пластиковою підставкою чорного кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи становить 351 гривня 00 копійок, після чого викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 351 гривня 00 копійок.

Крім того, ОСОБА_5 у жовтні 2022 року в нічний час, перебуваючи поблизу домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на незаконне проникнення до іншого володіння особи, а саме приміщення гаража, яким володіє ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч вимогам ст. 30 Конституції України, якою закріплено право на недоторканість житла чи іншого володіння особи, а також волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав, без дозволу особи, яка ним користується та володіє, достовірно знаючи, що остання не давала йому дозвіл на проникнення та перебування у вказаному володінні особи, зайшов через незамкнені вхідні двері до приміщення гаража, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , чим незаконно здійснив проникнення до іншого володіння особи, а саме гаражного приміщення, яке перебуває у володінні ОСОБА_6 .

Також, ОСОБА_5 на початку листопада 2022 року в денний час, перебуваючи поблизу домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на незаконне проникнення до іншого володіння особи, а саме приміщення літньої кухні, яким володіє ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч вимогам ст. 30 Конституції України, якою закріплено право на недоторканість житла чи іншого володіння особи, а також волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав, без дозволу особи, яка ним користується та володіє, достовірно знаючи, що останній не давав йому дозвіл на проникнення та перебування у вказаному володінні особи, шляхом відчинення хвіртки потрапив на територію зазначеного домоволодіння та після чого через незачинені вхідні двері зайшов до приміщення літньої кухні, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , чим незаконно здійснив проникнення до іншого володіння особи, а саме приміщення літньої кухні, яка перебуває у володінні ОСОБА_7 .

Крім того ОСОБА_8 , повторно, в листопаді 2022 року у денний час у період дії в Україні воєнного стану, введеного у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року за №2102 - ІХ, строком на 30 діб, починаючи із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, та в подальшому неодноразово продовженого відповідними Указами Президента України, в тому числі і Указом Президента України № 573/2022 від 12 серпня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України за №2500-IX від 15 серпня 2022 року, яким строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливого мотиву, спрямованого на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, перебуваючи з дозволу власника ОСОБА_9 у приміщенні спальної кімнати житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , під час спільного розпивання спиртних напоїв з ОСОБА_9 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, скориставшись тим, що його подальші дії ніким помічені не будуть, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку мобільного телефона марки «SUMSUNG DUOS», синього кольору, IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи становить 283 гривні 33 копійки, після чого викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 283 гривні 33 копійки.

Також, повторно ОСОБА_5 в середині січня 2023 року в денний час у період дії в Україні воєнного стану, введеного у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року за №2102 - ІХ, строком на 30 діб, починаючи із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, та в подальшому неодноразово продовженого відповідними Указами Президента України, в тому числі і Указом Президента України № 757/2022 від 07 листопада 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України за №2738-IX від 16 листопада 2022 року, яким строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливого мотиву, спрямованого на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, перебуваючи з дозволу власника ОСОБА_10 на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що його подальші дії ніким помічені не будуть, шляхом вільного доступу з приміщення гаража здійснив крадіжку металевих ланцюгів до бензопили в кількості двох штук, вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи становить 220 гривень 00 копійок, набору «голівок» до ключів у кількості 38 штук в чорній пластиковій коробці, вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи становить 89 гривень 61 копійка, свердел по металу в кількості п`ятнадцяти штук в чорно-коричневому футлярі зі шкірозамінника в багаточисельних подряпинах, вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи становить 150 гривень 00 копійок, після чого викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 459 гривень 61 копійка.

Крім того, 10 лютого 2023 року, близько 12 години 00 хвилин, перебуваючи поблизу домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне проникнення до житла особи, а саме житлового будинку, власником якого є ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч вимогам ст. 30 Конституції України, якою закріплено право на недоторканість житла чи іншого володіння особи, а також волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав, без дозволу власника, достовірно знаючи, що останній не давав йому дозвіл на проникнення та перебування у вказаному житловому будинку, через незаперту хвіртку потрапив на територію зазначеного домоволодіння, після чого через незаперті вхідні двері зайшов до житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , чим незаконно здійснив проникнення до житла особи, а саме житлового будинку, який перебуває у власності ОСОБА_11 .

Також, ОСОБА_5 в лютому 2023 року у денний час, перебуваючи поблизу домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , яке належить ОСОБА_12 , та яким користується ОСОБА_13 , маючи умисел на незаконне проникнення до житла особи, а саме житлового будинку, у якому проживає ОСОБА_13 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч вимогам ст. 30 Конституції України, якою закріплено право на недоторканість житла чи іншого володіння особи, а також волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав, через незаперту хвіртку потрапив на територію зазначеного домоволодіння, після чого через незаперті вхідні двері зайшов до житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , чим незаконно здійснив проникнення до житла особи, а саме житлового будинку, яким користується ОСОБА_13 .

Такі дії ОСОБА_5 стороною обвинувачення кваліфіковані:

- за епізодом крадіжки у ОСОБА_6 , за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану;

- за епізодом порушення недоторканості житла, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до іншого володіння особи;

- за епізодом порушення недоторканості житла, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , за ч.1 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до іншого володіння особи;

- за епізодом крадіжки у ОСОБА_9 , за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану;

- за епізодом крадіжки у ОСОБА_10 , за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану;

- за епізодом порушення недоторканості житла, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , за ч.1 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до житла особи;

- за епізодом порушення недоторканості житла, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , за ч.1 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до житла особи.

В судовому засіданні прокурором заявлене клопотання про закриття кримінального провадження щодо обвинувачення ОСОБА_5 за епізодами крадіжок у ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ознаками злочинів, відповідальність за які передбачена ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За правилами, визначеними ч.3 ст. 479-2 КК України, в судовому засіданні, поставлено на обговорення питання щодо можливості закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачений ОСОБА_5 після роз`яснення судом його права заперечувати проти закриття кримінального провадження надав беззаперечну згоду на закриття кримінального проводження щодо обвинувачення його за ч.4 ст. 185 КК України з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, проти чого також не заперечувала і захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 .

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_10 у судове засідання не з`явилися, подавши до суду заяви, в яких зазначили, що до обвинуваченого будь-яких претензій вони не мають, не заперечують проти закриття кримінального провадження щодо обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні крадіжок їх майна, а також просили судовий розгляд справи провести за їх відсутності.

Згідно наданої стороною обвинувачення належним чином завіреної копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 19 жовтня 2023 року Валківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , і як з`ясовано судом, будь-які спадкоємці у нього відсутні.

Заслухавши позицію обвинуваченого та його захисника, думку прокурора, а також врахувавши позиції потерпілих ОСОБА_6 і ОСОБА_10 , викладені ними у їх письмових заявах, дослідивши зміст обвинувального акту та надані прокурором документи із матеріалів кримінального провадження, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, виходячи із наступного.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно положень, закріплених у ч. 1 ст. 3 КК України, законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Водночас зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Як зазначалося вище, згідно обвинувального акту ОСОБА_5 інкримінується вчинення ним у вересні та листопаді 2022 року, а також у січні 2023 року злочинів, відповідальність за які передбачена ч. 4 ст. 185 КК України.

На час, до якого відносяться інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_5 діяння, відповідальність за які передбачена ч. 4 ст. 185 КК України, положення ч. 1ст. 51 КУпАП діяли в редакції Закону № 1449-VI від 04 червня 2009 року, згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 1449-VI від 04 червня 2009 року).

З 01 січня 2022 року набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01 січня 2022 року в сумі 2481 гривня 00 копійок. Отже, податкова соціальна пільга у 2022 році складала 1240 гривень 50 копійок ( 2481 гривня 00 копійок х 50%).

З 01 січня 2023 року набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01 січня 2023 року в сумі 2684 гривні 00 копійок. Отже, податкова соціальна пільга у 2023 році складала 1342 гривні 00 копійок (2684 гривні 00 копійок х 50%).

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються виключно Кримінальним кодексом України, тобто законом про кримінальну відповідальність, шо діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Положеннями ст. 185 КК України передбачено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), водночас нормами КК України не визначено розміру вартості майна, яке є предметом крадіжки.

Згідно ч. 3 ст. 51 КУпАП (в редакції Закону № 1449-VI від 04 червня 2009 року) у 2022 та 2023 роках на час вчинення інкримінованих ОСОБА_5 діянь, відповідальність за які передбачена ч. 4 ст. 185 КК України, крадіжка чужого майна вважалася дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто 248 гривень 00 копійок у 2022 році та 268 гривень 40 копійок у 2023 році, а в разі, якщо вартість викраденого майна перевищувала вказані суми, мала наставати кримінальна відповідальність.

Отже, таємне викрадення чужого майна вартістю до 248 гривень 00 копійок у 2022 році та 268 гривень 40 копійок у 2023 році на час вчинення інкримінованих ОСОБА_5 діянь, кваліфікувалися за ч. 1 ст. 51 КУпАП, як дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, а таємне викрадення чужого майна вартістю понад 248 гривень 00 копійок у 2022 році та 268 гривень 40 копійок у 2023 році - за відповідною частиною ст. 185 КК України (крадіжка).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Таке положення цілком узгоджується зі ст. 58 Конституції України, згідно якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку) має наступати виключно у випадках, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 січня 2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип

Таким чином, після набрання 9 серпня 2024 року чинності Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18 липня 2024 року, крадіжка майна вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2022 році складала 2481 гривня 00 копійок, а в 2023 році - 2684 гривні 00 копійок, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 51 КУпАП, а не кримінальну, яка передбачена ст. 185 КК України.

Згідно пункту 4-1 частини першої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до пункту 1-2 частини другої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, якщо підозрюваний, обвинувачений заперечує проти закриття за цією підставою.

Частиною сьомою статті 284 КПК України передбачено, що ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 479-2 КПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першоїстатті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другоїстатті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 надав свою беззаперечну згоду на закриття кримінального провадження щодо обвинувачення його у вчиненні злочинів, відповідальність за які передбачена ч. 4 ст. 185 КК України, з підстави, передбаченої п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, та зазначив, що це його добровільне і свідоме волевиявлення, при цьому судом обвинуваченому роз`яснено його право заперечувати про закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Згідно ч.2 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Європейський суд з прав людини вважає, що ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Ніякого покарання без закону» є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі Скоппола проти Італії).

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у статті 5 КК України. Так ч.1 ст. 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Тому зміни в чинному законодавстві України, які пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують становище особи, мають зворотну дію в часі.

Положення п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України регламентують, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

З огляду на вищевказані обставини, взявши до уваги те, що інкриміновані ОСОБА_5 діяння, а саме:

- за епізодом крадіжки майна, вчиненої у вересні 2022 року у потерпілої ОСОБА_6 , вартість якого не перевищує 2481 гривню 00 копійок і складає 351 гривню 00 копійок;

- за епізодом крадіжки майна, вчиненої в листопаді 2022 року у потерпілого ОСОБА_9 , вартість якого не перевищує 2481 гривню 00 копійок і складає 283 гривні 33 копійки;

- за епізодом крадіжки майна, вчиненої в середині січня 2023 року у потерпілої ОСОБА_10 , вартість якого не перевищує 2684 гривні 00 копійок і складає 459 гривень 61 копійка, а також те, що з 9 серпня 2024 року втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність інкримінованих ОСОБА_5 діянь і обвинувачений не заперечував проти закриття кримінального провадження в цій частині на підставі пункту 4-1 частини першої статті 284 КПК України, суд дійшов висновку про те, що кримінальне провадження щодо обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, відповідальність за які передбачена ч.4 ст.185 КК України, підлягає закриттю у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Водночас судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 162 КК України, підлягає продовженню.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно імперативних приписів закріплених у ч. 1 ст. 126 Кримінального процесуального кодексу України, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалі.

Згідно п.3 ч.1 ст. 118 КПК України до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів.

Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду у постанові від 1 лютого 2024 року у справі № 930/497/23 (провадження № 51-4798км23) вказав, що нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

З огляду на вищевказане процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судово-товарознавчої експертизи №267М від 10 березня 2023 року в розмірі 566 (п`ятсот шістдесят шість) гривень 31 (тридцять одна) копійка, судово-товарознавчої експертизи №283М від 10березня 2023 року в розмірі 566 (п`ятсот шістдесят шість) гривень 31 (тридцять одна) копійка, а також судово-товарознавчої експертизи №364М від 03 квітня 2023 року в розмірі 566 (п`ятсот шістдесят шість) гривень 31 (тридцять одна) копійка підлягають стягненню із ОСОБА_5 на користь держави.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Керуючись Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст. ст. 100, 284-286, 314, 370-372, 479-2 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння, задовольнити.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 лютого 2023 року за №0000047, щодо обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, відповідальність за які передбачена ч.4 ст.185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння.

Продовжити судовий розгляд кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 лютого 2023 року за №0000047, щодо обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.1 ст. 162 КК України.

Стягнути із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Ков`яги Богодухівського району Харківської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави витрати пов`язані із проведенням судово-товарознавчих експертиз №267М від 10 березня 2023 року, №283М від 10березня 2023 року, а також №364М від 03 квітня 2023 року в розмірі 1698 (одна тисяча шістсот дев`яносто вісім) гривень 93 (дев`яносто три) копійки.

Речові докази:

- електричний чайник зі вставками чорного кольору, марки «PICOLA», на якому мається наліпка з написом «PICOLA/ чайник електричний З2Р003/110-240В/50Гц/1800Вт, у комплекті з пластиковою підставкою чорного кольору з дротом та виделкою чорного кольору, переданих до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області,після набрання ухвалою законної сили повернути потерпілій ОСОБА_6 ;

- цепки до бензопили в кількості двох штук; набір "голівок" до ключів (38 штук) в чорній пластиковій коробці; свердла по металу в кількості 15-ти штук в чорно-коричневому футлярі зі шкірозамінника в багаточисельних подряпинах, переданих до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області, після набрання ухвалою законної сили повернути потерпілій ОСОБА_10 ;

- мобільний телефон "SUMSUNG DUOS" синього кольору IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , переданий до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області, після набрання ухвалою законної сили передати можливим спадкоємцям (близьким родичам) потерпілого ОСОБА_9 , а у разі їх відсутності - передати у власність держави.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію цього судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні при його проголошенні.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати копію ухвали в суді.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Коломацький районний суд Харківської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1