СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/580/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві під час судового розгляду кримінального провадження №0001281, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 червня 2023 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Санкт-Петербург Російської Федерації, громадянина України, з вищою освітою, який не одружений, офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: вироком Подільського районного суду м. Києва від 6 квітня 2021 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17000 грн.; вироком Святошинського районного суду м. Києва від 28 травня 2021 року за ч. 2 ст. 309 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 2 квітня 2021 року за ч. 1 ст. 185 КК України на 80 годин громадських робіт,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

клопотання прокурора про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_3 11 червня 2023 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, знаходився за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 та йому зателефонував раніше незнайомий ОСОБА_5 , який поцікавився, чи продає ОСОБА_3 ігрову клавіатуру. Не маючи постійного місця роботи та інших джерел доходів, а також відчуваючи гостру потребу в грошових коштах, ОСОБА_3 , не маючи в користуванні такої речі, вирішив скористатись з нагоди та здобути грошові кошти для власних потреб, заволодівши ними шляхом обману.

З цією метою, ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_5 про наявність в нього такої клавіатури та можливість її продажу за 1200 грн. Переконавши ОСОБА_5 в своїй доброчесності, ОСОБА_3 вмовив останнього на здійснення повної передоплати перед отриманням вищевказаної речі. Далі ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, достовірно розуміючи для себе, що після отримання грошових коштів від ОСОБА_5 , повертати їх або пересилати ігрову клавіатуру не буде, надав останньому номер власного карткового рахунку НОМЕР_1 (розрахунковий рахунок ІМ531419), відкритого в АТ «А-Банк», на який необхідно було переказати грошові кошти в сумі 1200 грн. Після цього, ОСОБА_5 , будучи введеним в оману, та не довідуючись про дійсні наміри ОСОБА_3 , приблизно о 16 годині 18 хвилини, 11 червня 2023 року переказав грошові кошти у сумі 1200 грн.

Отримавши в такий спосіб можливість розпоряджатись чужим майном, а саме коштами ОСОБА_5 , отриманими шляхом обману, ОСОБА_3 перестав виходити на зв`язок, завдавши цим, ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 1200 грн.

Таким чином ОСОБА_3 , з метою заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), 11 червня 2023 знаходячись в невстановленому місці, шляхом обману потерпілого ОСОБА_5 , висловивши завідомо неправдиву пропозицію продажу ігрової клавіатури створюючи у потерпілого штучне уявлення про виконання взятих на себе зобов`язання та створення нібито цивільно-правових відносин з метою приховування скоєного ним злочину та завідомо злочинного умислу на заволодіння шляхом обману грошовими коштами потерпілого, отримав від ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 1200 гривень (чуже майно), якими ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на вище вказану суму.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявила клопотання про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 190 КК України на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з тим, що 9 серпня 2024 року набрав чинності Закон України, яким шахрайство на суму, що не перевищує 2684 грн. станом на 2023 рік, віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання прокурора.

Обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено, що зазначена прокурором підстава для закриття провадження у справі є нереабілітуючою, тому обвинувачений має право на продовження судового розгляду в загальному порядку. Обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що не бажає продовжувати судовий розгляд та просив закрити провадження.

Потерпілий ОСОБА_5 належним чином повідомлений про день та час розгляду кримінального провадження, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини 1 статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 не заперечує проти закриття кримінального провадження із зазначених підстав.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Разом з тим, відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За приписами ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ретроактивний аспект).

Відповідно до частин 1, 6 ст. 3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Отже, відповідні зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема, якими визначається максимальний поріг для кваліфікації діяння особи як адміністративного правопорушення, є зміною кримінального законодавства України із всіма наступними наслідками, зокрема в частині їх зворотної дії у часі.

Водночас, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX (далі - Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Станом на 2023 рік розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить 2684 грн.

Тобто, з 9 серпня 2024 змінився розмір вартості викраденого майна, який визначає кримінальну відповідальність за такі дії.

Отже, внесені законодавцем зміни до КУпАП є зміною кримінального законодавства України, які призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону №3886-ІХ має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння кримінальним правопорушенням меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Як зазначалось вище, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 інкримінується вчинення, в умовах воєнного стану 11 червня 2023 року шахрайства на суму 1200 грн. і такі дії кваліфікувались за ч. 2 ст. 190 КК України.

Згідно з п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Суд вважає, що оскільки Законом №3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Керуючись п. 4-1 ч. 1 ст. 284, статтями 370-372, 479 -2 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 - задовольнити.

Кримінальне провадження №0001281, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 червня 2023 року, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази:

-мобільний телефон марки «Iphone 6» imei1: НОМЕР_2 з сім-карткою оператору мобільного зв`язку «Лайфсел» НОМЕР_3 та банківську картку «А-Банк», які зберігаються у камері схову речових доказів Святошинського УП ГУНП (квитанції №№ 150556 та 150567) - повернути ОСОБА_3 за належністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва, протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголосити о 15 год. 30 хв. 8 листопада 2024 року.

Суддя: ОСОБА_1