ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУНС № 650/490/24 Головуючий в першій інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/404/24 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.369 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 27 червня 2024 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Новопетрівка Високопільського р-ну Херсонської обл., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, маючого на утриманні дитину 2010 року народження, раніше неодноразово судимого, останній раз:

-21.12.2023 року вироком Великоолександрівського районного суду Херсонської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, з урахуванням призначеного ОСОБА_9 покарання за вироком Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 21.12.2023 року, шляхом часткового приєднання невідбутої частини вказаного покарання за попереднім вироком, призначено ОСОБА_9 остаточне покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_9 постановлено обраховувати з дня проголошення вироку 27.06.2024 року, зарахувавши у строк покарання на підставі ч.7 ст.72 КК України строк домашнього арешту з 26 січня 2024 року по 28 лютого 2024 року, включно, за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 72 КК України, виходячи з співвідношення три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати за проведення судової експертизи в розмірі 1893,20 грн.

Вирішено питання речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_9 визнано винним та засуджено за вчинення вищевказаного кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, 05 січня 2024 року інспектором СРПП ВП № 1 Бериславського РВП ГУНП у Херсонській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_10 та інспектором ЮП Бериславського РВП ГУНП у Херсонської області лейтенантом поліції ОСОБА_11 , які згідно з п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовими особами та відповідно до графіку несення служби добового наряду на 05.01.2024 по ВП № 1 Бериславського РВП ГУНП у Херсонській області, який затверджено т.в.о. начальника ВП № 1 Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_12 , на службовому автомобілі марки «Renault», моделі «Duster», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснювалося патрулювання Бериславського району Херсонської області.

Цього ж дня, близько 13.20 години, в ході виконання вказаних службових обов`язків на другому кілометрі автодороги між АДРЕСА_2 (географічні координати НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ), на підставі ст. ст. 31,35 Закону України «Про Національну поліцію», ними зупинений транспортний засіб скутер «Viper Active», у якого відсутній задній державний номерний знак, під керуванням ОСОБА_9 , який поводив себе підозріло і мав ознаки алкогольного сп`яніння.

У подальшому за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» проведено освідування ОСОБА_9 , у результаті якого в організмі останнього виявлено наявність алкогольного сп`яніння (2,61 проміле), у зв`язку із чим він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме: «керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння».

Далі ОСОБА_9 , знаходячись поруч зі службовим автомобілем Національної поліції України марки «Renault», моделі «Duster», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який розташовувався на автодорозі між с. Зарічне та с. Мар`їне, Бериславського району Херсонської області, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі, діючи умисно, 05.01.2024 приблизно о 13.40 годині запропонував інспектору СРПП ВП №1 Бериславського РВП ГУНП в Херсонські області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_10 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 4500 гривень за неприйняття рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та інших адміністративних правопорушень, які він вчинив.

Після відмови працівника поліції, ОСОБА_9 перебуваючи у вищевказаному місці та вищевказаний час, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на підкуп службової особи, дістав з кишені своєї куртки грошові кошти в сумі 4500 гривень та надав неправомірну вигоду службовій особі - інспектору СРПП ВП № 1 Бериславського РВП ГУНП в Херсонські області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_10 , поклавши їх на капот вищевказаного службового автомобіля.

Відносно ОСОБА_9 05.01.2024 року складено адміністративний протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.121, ч. 2 ст.126 КУпАП.

Суд першої інстанції кваліфікував дії ОСОБА_9 за ч.1 ст.369 КК України, як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду та надання такої вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища.

Не погодившись з вироком суду першої інстанції прокурор подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок змінити. В резолютивній частині вироку вказати, що строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили. В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована доводами про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.

Зокрема, як зазначає апелянт, відповідно до вимог п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у резолютивній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначається, серед іншого, початок строку відбування покарання.

Відповідно до резолютивної частини оскаржуваного вироку, суд першої інстанції зазначив, що строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з дати проголошення вироку - з 27.06.2024 року.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

У свою чергу положення ч. 1 ст. 87 КВК України встановлюють, що особи, засуджені до позбавлення волі, направляються для відбування покарання не раніше спливу триденного та не пізніше десятиденного строку з дня набрання вироком законної сили або з дня надходження із суду розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили.

Згідно з ч. 1 ст. 88 КК України, особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.

Системний аналіз вищевикладених вимог закону дає підстави дійти висновку про те, що початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі відраховується з дня набрання вироком суду першої інстанції законної сили.

Таким чином, апелянт зазначає, що суд першої інстанції в резолютивній частині оскаржуваного вироку помилково зазначив, що строк відбування покарання ОСОБА_9 відраховується з 27.06.2024 року, тобто з моменту проголошення вироку, а не набрання вироком законної сили.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, захисника, який не заперечував проти її задоволення, вивчивши та перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони в судових дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, правильність кваліфікації його дій за ч. 12 ст. 369 КК України та призначене покарання, учасниками судового провадження не оспорюються, тому відповідно до ч.1 ст.404 КПК України апеляційний суд не перевіряє вирок суду першої інстанції в цій частині.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора, який наполягає на зміні вироку суду шляхом зазначення в резолютивній частині вироку про те, що строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції в резолютивній частині вироку помилково зазначив, що строк відбування покарання ОСОБА_9 необхідно рахувати з 27.06.2024 року з дня проголошення вироку, а не з моменту набрання вироком законної сили, як це передбачено законодавством.

Відповідно до вимог п.2 ч.4 ст.374 КПК України, у резолютивній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначається, зокрема, початок строку відбування покарання та рішення про залік досудового тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.532 КПК України, вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Так, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в резолютивній частині вироку правильно зазначив, що строк відбування покарання ОСОБА_9 необхідно рахувати з 27.06.2024 року з дня проголошення останнього вироку, виходячи з того, що у цьому кримінальному провадженні запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого не застосовувався, а на день проголошення цього вироку ОСОБА_9 відбував покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 09.05.2023 року, зважаючи на що йому і було призначене остаточне покарання за ч. 1 ст. 71 КК України.

Отже, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, в тому числі і про яке йдеться в апеляційній скарзі прокурора, які б могли стати підставами для зміни чи скасування оскаржуваного вироку, не встановлено.

Зважаючи на викладене, оскаржуваний вирок є законним і обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів апеляційного суду не вбачає, зважаючи на що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 27 червня 2024 року, стосовно ОСОБА_9 за ч.1 ст.369 КК України - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а особою, яка тримається під вартою в той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15