Справа № 317/4847/24
Провадження № 1-кс/317/513/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , на підставі матеріалів досудового розслідування за № 0000544, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що 10.09.2024 до ЧЧ ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, надійшов рапорт о/у СКП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_5 , про те, що за оперативною інформацією невстановлена особа на території Запорізької області, Запорізького району, с. Біленьке зберігає за місцем свого мешкання вогнепальну зброю, без передбаченого законом дозволу.

11.09.2024 за вказаним фактом відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000544 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В ході досудового розслідування було встановлено місце перебування заздалегідь ідентифікованих засобів грошових коштів, а саме купюру номіналом 100 гривень, серії ЕЄ № 2738352, яка відповідно слугувала засобом оплати за придбані 21.09.2024 громадянином ОСОБА_6 у громадянина ОСОБА_7 бойових гранат в кількості 3 одиниць.

Так, було встановлено, що вище вказана грошова купюра перебуває у громадянки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка пояснила, що вказану грошову купюру, 21.09.2024 близько 14 годин 00 хвили їй передав її рідний брат ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , природу походження вказаних грошових коштів не пояснював.

Так, 23.09.2024, в період часу з 16 години 15 хвилин по 16 годину 30 хвилин, в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , громадянка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видала грошову купюру номіналом 100 гривень, серії ЕЄ № 2738352, яку в подальшому було упаковано до паперового конверту.

Постановою слідчого від 23.09.2024 вказаний об`єкт визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, який перебуває на відповідальному зберіганні у кімнаті, спеціально пристосованій для збереження речових доказів ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Героїв 37-го Батальйону, 12 Б.

Вказаний об`єкт є речовим доказом за кримінальним провадженням, імовірно зберіг на собі сліди вчинення даного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим зберігає на собі слідову інформацію обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення. Необхідність вилучення вказаного об`єкту обумовлена необхідністю збереження його в такому ж вигляді, як і під час вилучення, з метою подальшого проведення на стадії досудового розслідування судових експертиз, для чого потрібен вказаний об`єкт, та можливість безперешкодного доступу до нього фахівцям (експертам), під час проведення судових експертиз (досліджень).

Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду клопотання слідчий та прокурор до суду не з`явились, слідчий надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи, що вилучений об`єкт є доказом вчинення кримінального правопорушення та містить на собі сліди вчинення злочину, має значення речового доказу, враховуючи правову підставу арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, а також те, що незастосування заборони використання та розпорядження цими об`єктами може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 16, 21, 36, 40, 93, 98-100, 131, 132, 170-174 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , на підставі матеріалів досудового розслідування за № 0000544, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт майно, вилучене 23.09.2024 в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , добровільно видане ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: 1 (одна) грошова купюра номіналом 100 гривень, серії ЕЄ № 2738352, яка слугувала засобом оплати за придбані 21.09.2024 ОСОБА_6 у ОСОБА_7 бойових гранат в кількості 3 одиниць.

Заборонити використання та розпоряджання арештованим майном, яке під час проведення досудового розслідування зберігатиметься в установі банку, передане через відповідальну особу УФЗБО ГУНП в Запорізькій області.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1