КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №758/3930/23Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/5679/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу,

ВСТАНОВИЛА:

На розгляді Київського апеляційного суду перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002419 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Подільського районного суду міста Києва від 26 липня 2023 року, яким ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років і 6 місяців, з конфіскацією всього належного йому майна.

04 листопада 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до закінчення апеляційного розгляду, посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених п.п.1, 4 та 5 ч.1 ст.177 КПК України.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор зазначає, що на даний час апеляційним судом здійснюється розгляд апеляційної скарги захисника на вирок суду. Строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , обраного на підставі постанови колегії суддів Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 26.09.2024 року, спливає 24.11.2024 року.

Просить врахувати, що на даний час продовжують існувати реальні ризики того, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може переховуватись від суду (з огляду на тяжкість покарання, яке він повинен відбувати у разі доведення його винуватості); перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення з огляду на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких.

Захисник ОСОБА_8 в поданому клопотанні просить змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби.

В обґрунтування поданого клопотання посилається на те, що у відповідності до вимог діючого законодавства і практики Європейського суду з прав людини, а також у зв`язку із наявністю позитивних характеристик обвинуваченого, слід застосувати до останнього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі.

Звертає увагу суду, що до обвинуваченого ОСОБА_7 на стадії досудового розслідування та під час судового розгляду в судах першої і апеляційної інстанцій не обирався запобіжний захід у виді тримання під вартою, обвинувачений виконував покладені на нього процесуальні обов`язки, своєчасно з`являвся на судові засідання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку поданого клопотання, обвинуваченого та його захисника, які підтримали клопотання про зміну запобіжного заходу та заперечували проти задоволення поданого прокурором клопотання, проаналізувавши зазначені у клопотаннях доводи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд у відповідності до вимог ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до положень ст.ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Перевіривши доводи клопотання прокурора і захисника та матеріли кримінального провадження, колегія суддів вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою до закінчення апеляційного розгляду з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, не має міцних соціальних зв`язків та інші обставини, передбачені ст.178 КПК України, які в сукупності можуть свідчити про продовження існування ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з цим, колегія суддів вважає за можливе визначити ОСОБА_7 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Відповідно до положень ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно. З урахуванням тяжкості кримінального правопорушення та даних про особу обвинуваченого, колегія суддів вважає, що визначена законом застава у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не здатна забезпечити виконання ОСОБА_7 , що обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків, а тому вважає за необхідне визначити йому заставу у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та покладає на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, у разі внесення застави.

З огляду на викладене, клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу задоволенню не підлягає, а клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 376, 405 КПК, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до закінчення апеляційного розгляду.

На підставі ч.5 ст.182, ч.3 ст.183 КПК України визначити ОСОБА_7 заставу у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою протягом строку дії ухвали на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду: ( м. Київ, вул. Солом`янська, 2-А , код ЄДРПОУ, номер рахунку за стандартом IBAN - НОМЕР_1 , банк надавача послуг - ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку 820172, призначення платежу - застава за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у справі №758/3930/23 в Київському апеляційному суді).

У разі внесення застави оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після отримання і перевірки документа повинна надати розпорядження про негайне звільнення обвинуваченого з-під варти та повідомити про це суд.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_7 на строк 2 місяці обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

та роз`яснити, що у разі невиконання цих обов`язків, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, а також у разі невиконання заставодавцем обов`язків із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом, застава звертається в дохід держави.

З моменту звільнення ОСОБА_7 з-під варти у зв`язку із внесенням застави останній вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4