Справа № 453/125/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/938/24 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Сколівського районного суду Львівської області від 21 серпня 2024 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Труханів Сколівського району Львівської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:

оскарженим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та признаено йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 22 січня 2024 близько 18 години 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в одній із кімнат житлового будинку, в якому проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в ході словесного конфлікту із своєю дружиною ОСОБА_9 , під час якого, маючи раптово виниклий умисел спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, діючи умисно, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, своєю лівою рукою схопив ОСОБА_9 , яка сиділа на дивані за волосся та потягнув, після чого кулаком своєї правої руки наніс їй один удар в область чола та вийшов з кімнати.

В подальшому, ОСОБА_7 , продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на заподіяння тілесного ушкодження, повернувся у кімнату житлового будинку до ОСОБА_9 , яка в цей момент сиділа на кріслі та кулаком своєї правої руки наніс їй близько трьох ударів в область обличчя.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі, які згідно з висновком експерта відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Не погоджуючись із оскарженим вироком перший заступник керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок Сколівського районного суду Львівської області від 21.08.2024 щодо ОСОБА_7 скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити за ч. 1 ст. 125 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

За сукупністю вироків, відповідно до ст. 71 КК України, з урахуванням вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.12.2022, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років та штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить що становить 850 гривень, який згідно з ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно.

У решті вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що , як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 , будучи раніше судимим вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.12.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки, та маючи непогашену згідно зі ст. 89 КК України судимість, в період іспитового строку 22.01.2024 вчинив нове кримінальне правопорушення.

Проте, суд першої інстанції не виконав вимоги ст. 71 КК України, а саме не визначив остаточне покарання за сукупністю вироків та призначив ОСОБА_7 покарання лише у виді штрафу, в той час як до вказаного покарання необхідно приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.12.2022 у виді 5 років позбавлення волі, оскільки нове кримінальне правопорушення було вчинене в період іспитового строку. Також, слід урахувати, що за правилами складання покарань, передбаченими ч. 3 ст. 72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно. Окрім того прокурор у судовому засіданні зазначив, що ухвала про виправлення описки від 23.08.2024 року у даному кримінальному провадженні скасована Львівським апеляційним судом.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого та потерпілу, які заперечили проти апеляційних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 розглядалось судом першої інстанції в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки ОСОБА_7 визнав винуватість, відтак суд першої інстанції обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі доказами, є обґрунтованим та в апеляційному порядку учасниками кримінального провадження не оскаржується і не може бути оскаржений.

Щодо призначеного судом першої інстанції ОСОБА_7 покарання, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 75 КК України, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Разом із тим, ч. 1 ст. 71 КК України передбачає, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в ст. ст. 71, 72 КК України.

За правилами ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Відповідно до п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при застосуванні правил ст. 71 КК України судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком. У разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 , будучи раніше судимим вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.12.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки, та маючи непогашену згідно зі ст. 89 КК України судимість, в період іспитового строку 22.01.2024 вчинив нове кримінальне правопорушення.

Колегія суддів погоджується із доводами прокурора про те, що суд першої інстанції не виконав вимоги ст. 71 КК України, а саме не визначив остаточне покарання за сукупністю вироків та призначив ОСОБА_7 покарання лише у виді штрафу, в той час як до вказаного покарання необхідно приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.12.2022 у виді 5 років позбавлення волі, оскільки нове кримінальне правопорушення було вчинене в період іспитового строку.

Слід урахувати, що за правилами складання покарань, передбаченими ч. 3 ст. 72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.407, п.п. 3, 4 ч.1 ст.409 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі скасувати вирок суду першої інстанції, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню та застосування судом закону, який не підлягає застосуванню.

Згідно зі ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вироку разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а вирок суду першої інстанції - скасуванню в частині призначеного покарання.

При призначенні покарання колегія суддів враховує конкретні обставини справи , дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 та вважає, що вирок Сколівського районного суду Львівської області від 21 серпня 2024 року щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України слід скасувати в частині призначеного покарання. ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. За сукупністю вироків, відповідно до вимог ст. 71 КК України, з урахуванням вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.12.2022 р., призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років та штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, який згідно з ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно. У решті вирок суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 420, ч. 15 ст. 615, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу першого заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 задоволити.

Вирок Сколівського районного суду Львівської області від 21 серпня 2024 року щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України скасувати в частині призначеного покарання.

ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

За сукупністю вироків, відповідно до вимог ст. 71 КК України, з урахуванням вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.12.2022 р., призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років та штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, який згідно з ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

У решті вирок суду залишити без змін.

Касаційна скарга на рішення суду може бути подана до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4