УХВАЛА

Іменем України

про арешт майна

01 листопада 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Корольовського районного суду м. Житомира клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області старшого лейтенанта ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000707 від 26.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира надійшло клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області старшого лейтенанта ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000707 від 26.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000707 від 26.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що у достовірно не встановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, однак не пізніше 19.09.2024, у ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, на ґрунті вигаданого та не існуючого боргового зобов`язання виник злочинний умисел направлений на вимогу передачі йому грошових коштів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поєднаний з погрозою насильства над потерпілою та розголошення відомостей, які потерпіла бажає зберегти в таємниці.

З метою реалізації свого злочинного умислу направленого на незаконне збагачення, ОСОБА_5 , за точно невстановлених досудовим розслідуванням обставин, день, час та місці, проте не пізніше 19.09.2024, залучив до даної злочинної діяльності свого знайомого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому запропонував вчинити спільно з ним психологічний тиск на ОСОБА_6 , шляхом висловлення останній вимоги у передачі грошових коштів в сумі 50000 гривень, у якості винагороди за вирішення спірних питань між ОСОБА_6 та третіми особами. На вказану пропозицію ОСОБА_7 погодився, і таким чином вступив у злочинну діяльність за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5

19.09.2024, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вимагання грошових коштів, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , керуючись єдиним злочинним умислом, знаходячись у гаражному приміщенні, яке перебуває у користуванні ОСОБА_5 та розташоване по АДРЕСА_1 , в усній формі, рішучим та агресивним тоном висловив ОСОБА_6 вимогу у передачі йому грошових коштів в сумі 50000 гривень.

20.09.2024, близько 15 год., не припиняючи своїх злочинних дій, розуміючи їх протиправний характер та бажаючи настання наслідків у вигляді отримання грошових коштів від потерпілої, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , керуючись єдиним злочинним умислом, знаходячись у салоні автомобіля, який перебуває у його користуванні, марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в черговий раз рішучим та агресивним тоном повторно висловив ОСОБА_6 вимогу у передачі йому грошових коштів в сумі 50000 гривень, після чого ОСОБА_7 висловив погрозу застосування насильства відносно потерпілої, у разі невиконання нею цієї вимоги, усвідомлюючи при цьому, що висловлені погрози здатні викликати в потерпілої побоювання здійснення цих погроз, що позбавить спокою через можливість їх реалізації, і бажаючи настання саме таких наслідків, створили для ОСОБА_6 реальні підстави побоюватися здійснення цих погроз.

Цього ж дня ОСОБА_6 , перебуваючи під психологічним тиском з боку ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , реально сприймаючи попередні висловлені їй погрози, була змушена виконати вказані незаконні вимоги та передала останньому частину грошових коштів в сумі 5000 гривень.

21.09.2024, близько 16 год., не припиняючи своїх злочинних дій, розуміючи їх протиправний характер та бажаючи настання наслідків у вигляді отримання грошових коштів від потерпілої, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , знаходячись поблизу магазину «На околиці», що розташований неподалік місця проживання останньої по АДРЕСА_2 , в черговий раз рішучим та агресивним тоном висловив ОСОБА_6 вимогу у передачі йому решти грошових коштів, в загальній сумі 45000 гривень, встановивши кінцевий термін до 15.10.2024, а також наголосив потерпілій на обов`язок у приховуванні факту вимагання від інших осіб та правоохоронних органів, після чого висловив погрозу застосування насильства відносно потерпілої, у разі невиконання нею цих вимог.

20.10.2024, о 13 год. 44 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи під психологічним тиском з боку ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , реально сприймаючи попередні висловлені їй погрози, знаходячись поблизу магазину «На околиці», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , під час зустрічі з ОСОБА_5 на його вимогу присіла до автомобіля марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням останнього, де була змушена виконати вказані незаконні вимоги та передала останньому частину грошових кошти в сумі 5000 гривень.

29.10.2024 о 12 год. 54 хв., ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , не припиняючи своїх злочинних дій, розуміючи їх протиправний характер та бажаючи настання наслідків у вигляді отримання грошових коштів від потерпілої ОСОБА_6 , використовуючи стільниковий мобільний зв`язок зателефонував потерпілій та повідомив про місце їхньої зустрічі через 5 хв. поблизу магазину «На околиці», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , для передання йому потерпілою частини грошових коштів.

Так, 29.10.2024 о 13 год. 02 хв. ОСОБА_6 , знаходячись поблизу магазину «На околиці», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , під час зустрічі з ОСОБА_5 на його вимогу присіла до автомобіля марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням останнього, де ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у черговий раз висловили погрози застосування насильства над потерпілою, а також розголошення відомостей, які потерпіла бажає зберегти в таємниці. У цей час ОСОБА_6 , перебуваючи під психологічним тиском з боку ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які діяли за попередньою змовою групою осіб, реально сприймаючи попередні висловлені їй погрози, передала ОСОБА_5 на їх вимоги грошові кошти в сумі 10000 гривень, після чого злочинна діяльність ОСОБА_5 та ОСОБА_8 була припинена шляхом їх затримання у порядку ст. 208 КПК України.

29.10.2024 о 13.04 у порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України за адресою АДРЕСА_2 затримано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2

29.10.2024 під час особистого обшуку ОСОБА_7 було виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки Salmsung Galaxy S 10, ІМЕІ: НОМЕР_2 n: НОМЕР_3 з сімкартою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_4 , який поміщений до сейф-пакету PSP 1234649, які належать ОСОБА_7 .

Слідчий вказує, що з метою збереження речових доказів на них необхідно накласти арешт.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність. Клопотання просив задовольнити у повному обсязі.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася, про час, місце та дату розгляду клопотання повідомлена належним чином.

Вирішуючи питання про арешт майна слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що у період з 19.09.2024 по теперішній час на території Житомирської області, громадянин ОСОБА_10 діючи за попередньою змовою групою осіб з іншими невстановленими особами, в умовах воєнного стану висловлюють вимогу громадянці ОСОБА_11 у передачі їм чужого майна, а саме грошових коштів, з погрозою насильства над потерпілою.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно вказане в клопотанні оскільки вказане майно не відповідає критеріям ст.98 КПК України та будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт речового доказу, з метою його збереження слідчий суддя не вбачає, адже під час судового розгляду докази оцінюються безпосередньо судом,

З огляду на обставини вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, слідчий суддя з метою забезпечення дієвості досудового розслідування, запобігання можливості приховування та зникнення майна та насамперед збереження речового доказу, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає наявними підстави для задоволення клопотання та накладення арешту на майно з забороною, відчудження, користування чи розпорядження цим майном.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовільнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час особистого обшуку в ході затримання в порядку ст. 208 КПК України за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

-мобільний телефон марки Salmsung Galaxy S10, ІМЕІ: НОМЕР_2 n: НОМЕР_3 з сімкартою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_4 , який поміщений до сейф-пакету PSP 1234649, заборонивши відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Ухвала набирає законної сили негайно проте може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з ня оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 01.11. 2024

Слідчий суддя ОСОБА_1