У Х В А Л А

Іменем України

Справа №377/818/24

Провадження №1-кп/377/61/24

21 листопада 2024 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі клопотання прокурора начальника Славутицького відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі-ЄРДР) за №0000035 від 25 вересня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених частиною 1 статті 263, частиною 1 статті 129 КК України,

У С Т А Н О В И В:

19 листопада 2024 року від Славутицького відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області до суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263, частиною 1 статті 129 КК України.

Ухвалою судді від 19 листопада 2024 року призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор звернувся з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з утриманням в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор».

Клопотання обґрунтував тим, що ухвалою слідчого судді Славутицького міського суду Київської області від 26 вересня 2024 року до підозрюваного ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів по 24 листопада 2024 року включно, з утриманням його в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор». Ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, які стали підставою для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились та продовжують існувати. Так, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення покарання, що підтверджує наявність ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України. Ризик, передбачений пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України, підтверджується тим, що обвинувачений, використовуючи свої знайомства із потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні, може незаконно впливати на них з метою спотворення ними показань, йому також достеменно відомі адреси проживання потерпілих. Крім того, обвинувачений перебуває в дружніх стосунках із ОСОБА_6 , який є потерпілим від кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 129 КК України, а потерпіла ОСОБА_7 є особою, з якою обвинувачений ОСОБА_4 проживав однією сім`єю. Ризик, передбачений пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 раніше судимий, не зважаючи на те, що 13.08.2020 Коростишівською окружною прокуратурою Житомирської області скеровано до суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000195 від 20.07.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 за частиною 2 статті 185 КК України, він вчинив інше кримінальне правопорушення. Зазначені обставини свідчать про наявність ризику, передбаченого пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України. Інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вказаних ризиків.

Обвинувачений ОСОБА_8 у підготовчому судовому засіданні просив змінити запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні заперечувала щодо клопотання прокурора та просила змінити запобіжний захід на домашній арешт, оскільки обвинувачений має зареєстроване місце проживання та не буде ухилятися від суду.

Вислухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 , заслухавши думку прокурора та захисника, перевіривши матеріали, додані до клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Славутицького міського суду Київської області від 26 вересня 2024 року щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з дня фактичного затримання, тобто з 26 вересня 2024 року, по 24 листопада 2024 року включно, в межах строку досудового розслідування, з утриманням в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор». Визначено заставу у розмірі 121 120 гривень, яку мав право внести підозрюваний або інша фізична чи юридична особа (заставодавець) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області.

Відповідно до частини 1 статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення ( частина 3 статті 331 КПК України).

Згідно з частиною 2 статті 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Розглядаючи питання про застування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і його продовження, суд для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до статей 177, 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, і особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення ( зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Частиною 1 статті 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу ( частина 1 статті 183 КПК України).

Пунктами 1, 3 та 5 частини 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Питання про застосування запобіжного заходу вирішується під час судового розгляду кримінального провадження, тобто на стадії, яка унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки на її заміну висунуте обвинувачення. Судом, який здійснює судовий розгляд обвинувального акту, перевіряється обґрунтованість обвинувачення шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні. Таким чином, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даній стадії вирішальним є вирішення питання про наявність ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, на які вказує прокурор, і які не припинили своє існування на момент вирішення питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково ( поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Прокурор обґрунтовує клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 . наявністю ризиків, передбачених, пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Суд погоджується, що ризик, передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України щодо переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду, продовжує існувати. Наявність даного ризику стверджується суворістю покарання, яке загрожує обвинуваченому у випадку доведеності його вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, зокрема, злочину, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України, що суд зобов`язаний врахувати відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 178 КПК України. При оцінці даного ризику, судом враховуються дані про особу обвинуваченого, конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень, поставлених у вину обвинуваченому, а також існування реальної можливості переховуватися від суду з урахуванням соціально-політичної обстановки в державі, введенням воєнного стану та існуванням непідконтрольних державі територій, в зв`язку з чим ступінь вказаного ризику є надзвичайно високим. Матеріали кримінального провадження не містять даних про наявність в обвинуваченого соціальних зв`язків такої міцності, які можуть запобігти ризику переховування обвинуваченого від суду. Крім того, з ухвали Попільнянського районного суду Житомирської області від 13 липня 2022 року, яку прокурор долучив до клопотання в підготовчому судовому засіданні, вбачається, що в провадженні Попільнянського районного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження № 288/1083/20 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України. Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора Попільнянського відділу Коростишівської окружної прокуратури про надання дозволу на затримання та доставлення до суду для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Відтак, зі змісту вказаної ухвали суду видно, що обвинувачений ухиляється від суду у вказаному кримінальному провадженні, що свідчить про наявність ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України.

Прокурором у підготовчому судовому засіданні також доведено, що ризик, передбачений пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України, який полягає в тому, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні, не зменшився, оскільки на даний час вони не допитані судом. Крім того, обвинувачений перебуває в дружніх стосунках із ОСОБА_6 , який є потерпілим від кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 129 КК України, а потерпіла ОСОБА_7 є особою, з якою обвинувачений ОСОБА_4 проживав однією сім`єю.

Також прокурором доведено, що заявлений ризик, передбачений пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, не зменшився. Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 раніше судимий вироком Попільнянського районного суду Житомирської області від 06.07.2020 за частиною 2 статті 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, на підставі статей 75-76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік шість місяців; вироком Славутицького міського суду Київської області від 16.11.2023 за частиною 1 статті 309 КК України до покарання у виді арешту на строк два місяці. Також в судовому засіданні встановлено, що в провадженні Попільнянського районного суду Житомирської області знаходиться кримінальне провадження №288/1083/20 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України. Не зважаючи на те, що розгляд вказаного кримінального провадження триває, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні інших кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263 КК України, частиною 1 статті 129 КК України, тому вказана обставина свідчить про можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд бере до уваги також тяжкість інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень. Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, які знайшли своє підтвердження під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , в судовому засіданні не встановлено. Також суд оцінює суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому та ймовірну можливість продовження обвинуваченим протиправної поведінки у подальшому.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що тримання обвинуваченого під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у його права і свободи, на час вирішення питання про продовження йому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Відомостей щодо неможливості подальшого тримання обвинуваченого під вартою, в тому числі і за станом здоров`я, матеріали кримінального провадження не містять.

Тому, зважаючи на те, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в підготовчому судовому засіданні не встановлено, для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого щодо нього слід продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням наведеного, будь-який інший запобіжний захід, передбачений статтею 176 КПК України, в тому числі домашній арешт, на застосуванні якого наполягали захисник та обвинувачений, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого і попередити ризики, передбачені пунктами 1,3,5 частини 1 статті 177 КПК України, у зв`язку з недостатнім стримуючим впливом за наявності зазначених вище обставин.

Відповідно до частини 3 статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

За таких обставин, виходячи із змісту статті 183 КПК України, з урахуванням обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , його майнового та сімейного стану, наявності ризиків, передбачених пунктами 1,3,5 частини 1 статті 177 КПК України, відповідно до положень частин 4-5 статті 182 КПК України, суд вважає за необхідне відповідно до пункту 2 частини 5 статті 182 КПК України визначити заставу в розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 гривень, з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4 частини 5 статті 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 183, 197, 199, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора - начальника Славутицького відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0000035 від 25 вересня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263, частиною 1 статті 129 КК України, на строк шістдесят днів до 19 січня 2025 року включно, з утриманням його в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор».

Визначити заставу в розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 гривень, яку має право внести обвинувачений або інша фізична чи юридична особа (заставодавець) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області за наступними банківськими реквізитами:

Код отримувача ( код за ЄДРПОУ): 26268119

Банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ

Код банку отримувача (МФО): 820172

Рахунок отримувача: UA0018661

Отримувач коштів: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області.

Призначення платежу: (зазначити який платіж зараховується (вид) та вказати номер кримінального провадження, по якому зараховується платіж, а також дату народження обвинуваченого).

У разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_4 покладаються такі обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до Славутицького міського суду Київської області;

2) не відлучатися із міста Славутича Вишгородського району Київської області без дозволу Славутицького міського суду Київської області;

3) повідомляти Славутицький міський суд Київської області про зміну місця свого проживання та/або місця роботи.

4) утримуватися від спілкування із свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Вказані обов`язки покладаються на обвинуваченого на строк до 19 січня 2025 року включно.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші, покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику.

Встановити строк дії ухвали до 19 січня 2025 року.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим протягом п`яти днів з моменту вручення її копії.

Суддя ОСОБА_1