В И Р О К

Іменем України

11.11.2024 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000191 від 03.04.2024 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Слобода-Межирівська Жмеринського району Вінницької області, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, розлученого, не працюючого, військовозобов`язаного, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше засудженого: вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 25.05.2022 року за ч.2 ст.185, ст.75 КК України до обмеження волі строком на один рік із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки; вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 28.03.2024 року, ухвалою Вінницького апеляційного суду від 03.06.2024 року за ч.4 ст.185, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на п`ять років п`ять місяців,

- у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену судимість за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 25.05.2022 року за ч.2 ст.185 КК України, в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також всупереч вимогам Закону України "Про запобігання та протидії домашньому насильству", безпричинно, умисно, систематично вчинив насильство по відношенню до особи, з якою він перебуває у сімейних відносинах, - своєї матері ОСОБА_5 , яке призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршення якості її життя, що виразилось у формі втрати енергійності, втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного сну та відпочинку. Зокрема, ОСОБА_4 неодноразово, не маючи підґрунтя, вчиняв по відношенню до особи, з якою він перебуває у сімейних відносинах, - своєї матері ОСОБА_5 дії, які полягали у словесних образах, висловлюваннях на її адресу словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, чим викликав у потерпілої ОСОБА_5 побоювання за свою безпеку, спричинив емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдав шкоду її психічному здоров`ю.

Так, близько 19 годин 40 хвилини 23.09.2023 року ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 домашнє насильство, яке полягало у безпричинному конфлікті, словесних образах, висловлюваннях на її адресу нецензурної лайки та погроз фізичною розправою, внаслідок чого були викликані працівники поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_4 . За цим фактом працівниками Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області 04.10.2023 року щодо ОСОБА_4 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26.10.2023 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Надалі 01.02.2024 року о 17 годин 30 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 домашнє насильство, яке полягало у безпричинному конфлікті, словесних образах, висловлюваннях на її адресу нецензурної лайки та погроз фізичною розправою, внаслідок чого були викликані працівники поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_4 . За цим фактом працівниками Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області 01.02.2024 року щодо ОСОБА_4 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 15.02.2024 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Надалі 28.03.2024 року о 19 годин 40 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 домашнє насильство, яке полягало у безпричинному конфлікті, словесних образах, висловлюваннях на її адресу нецензурної лайки та погроз фізичною розправою, внаслідок чого були викликані працівники поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_4 . За цим фактом працівниками Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області 28.03.2024 року щодо ОСОБА_4 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11.04.2024 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Також 01.04.2024 року о 20 годин 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 домашнє насильство, яке полягало у безпричинному конфлікті, словесних образах, висловлюваннях на її адресу нецензурної лайки та погроз фізичною розправою, й призвело до психологічних страждань останньої.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ст.126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне, систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України, визнав повністю. Пояснив, що за вказаних в обвинувальному акті обставин він 23.09.2023 року, а згодом 01.02.2024 року, 28.03.2024 року та 01.04.2024 року за місцем постійного проживання вчиняв психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_5 , з якою проживав однією сім`єю. У зв`язку з цим працівників поліції викликала щоразу потерпіла. За це він тричі був притягнутий судом до адміністративної відповідальності. Визнав, що востаннє вказані протиправні дії стосовно ОСОБА_5 він вчинив після вживання ним алкогольних напоїв. Підтвердив, що він усвідомлював протиправність власних дій та був обізнаний з похилим віком своєї матері. У вчиненому щиро розкаявся, запевнивши суд, що надалі не чинитиме протиправних дій щодо матері.

Потерпіла ОСОБА_5 за її належним повідомленням в судове засідання не з`явилась. Раніше подала до суду письмову заяву, якою призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 просила призначити згідно закону, а підготовчий та судовий розгляд кримінального провадженя здійснювати у її відсутніть.

Сторони кримінального провадження проти проведення судового розгляду без участі потерпілої ОСОБА_5 не заперечили.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Сторонами заявлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин; їх позиція є істинною та добровільною.

Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, за наслідком чого не отримано їх заперечень проти вказаного порядку та обсягу дослідження доказів.

Відтак суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим, заслухавши сталу думку учасників судового розгляду, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та ухвалив обмежитись дослідженням відомостей, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд виходить з того, що вчинене кримінальне правопорушення не є складним, обвинувачений не має будь-яких фізичних чи психічних вад, розуміє суть пред`явленого обвинувачення та зміст фактичних обставин справи, які стороною захисту не оспорюються, усвідомлюючи неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявлено в судовому засіданні, а тому у суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності позиції сторін з вказаних питань.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство, тобто умисне, систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи, за що він повинен нести кримінальну відповідальність за ст.126-1 КК України.

При призначенні міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 є громадянином України та має повнолітній вік (а.к.п.15), раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів проти власності (а.с.24-33,а.к.п.61-62,65-67), на обліку лікарів нарколога не перебував та за психіатричною допомогою не звертався (а.к.п.77,784), за місцем постійного проживання характеризується негативно, до складу його сім`ї входить матір ОСОБА_5 , 1951 року народження (а.к.п.75,76), згідно власних пояснень існував за рахунок випадкових заробітків.

Досудова доповідь у даному випадку не складалася згідно вимог п.2 ч.4 ст.314-1 КПК України з підстав відбування обвинуваченим ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 28.03.2024 року, ухвалою Вінницького апеляційного суду від 03.06.2024 року.

Ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, слід віднести до таких, що пом`якшують покарання.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, вчинення злочину щодо особи похилого віку, а також рецидив злочинів.

З урахуванням наведеного та з огляду на те, що вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є нетяжким злочином; з урахуванням особи обвинуваченого, який характеризується негативно та неодноразово раніше до кримінальної відповідальності; приймаючи до уваги обставину, яка пом`якшує його покарання, та чисельність обставин, які обтяжують покарання, у тому числі із врахуванням принципу диспозитивності щодо вчинення в межах систематичних суспільно небезпечних дій з психологічного насильства безпосередньо у стані алкогольного сп`яніння ним неодноразово, а надто упродовж встановленого раніше йому іспитового строку та під час досудового розслідування іншого кримінального провадження, суд доходить висновку про необхідність та достатність з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових правопорушень призначення йому покарання у виді позбавлення волі, визначаючи недостатнім покарань у виді громадських робіт, арешту або обмеження волі, водночас не вбачаючи підстав для застосування щодо ОСОБА_4 вимог ст.69, 69-1, 75 КК України з визначених законом застережень.

При цьому, з урахуванням призначення обвинуваченому ОСОБА_4 вказаного покарання у виді позбавленням волі баз застосування звільнення від його відбування, відсутні підстави застосування передбаченого положеннями ст.91-1 КК України обмежувального заходу до особи, яка вчинила домашнє насильство.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Клопотань про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ніким наразі не заявлено.

Керуючись ст.349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченому ст.126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

Відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком з покаранням за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 28.03.2024 року, ухвалою Вінницького апеляційного суду від 03.06.2024 року, остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у виді позбавлення волі строком на шість років.

В строк покарання, остаточно призначеного ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати покарання, відбуте ним частково за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 28.03.2024 року, ухвалою Вінницького апеляційного суду від 03.06.2024 року, за правилами, передбаченими в ст.72 КК України.

Вирок суду набуває законної сили після закінчення строків його оскарження, якщо не було подано апеляційну скаргу.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення, із обмеженнями, встановленими ст.394 КПК України, Вінницькому апеляційному суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1