ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1891/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2024 р.

Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0003427 від 02.08.2024 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

встановив:

У Дарницькому районному суді м. Києва на розгляді знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 263 КК України.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується втому, що у невстановлений досудовим розслідуванням дату, час та місці, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, придбав кастет, без передбаченого законом дозволу та почав носити при собі.

02.08.2024 року приблизно о 14-й годині 39 хвилин перебуваючи неподалік будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками поліції було затримано ОСОБА_3 у якого при собі, а саме всередині сумки, яка була на ньому одягнута, було виявлено та в подальшому вилучено кастет, який належить до холодної зброї ударно-дробильної дії, який виготовлений саморобним способом, який ОСОБА_3 незаконно, тобто всупереч вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 576 від 12.10.1992, Інструкції «Про порядок виготовлення та використання вогнепальної пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями матеріальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 , носив без передбаченого законом дозволу.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 263 КК України як незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 звернулась з клопотанням про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, на підставі ст. 48 КК України. Захисник вказала, що ОСОБА_3 вперше вчинив нетяжкий злочин, після вчинення злочину щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується, навчається, проживає разом з батьками. Тобто ОСОБА_3 перестав бути суспільно-небезпечним, що відповідно до ст. 48 КК України є однією з умов звільнення від кримінальної відповідальності.

Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника, зазначивши про те, що нереабілітуюча підстава закриття кримінального провадження йому зрозуміла. Вказав, що він повністю визнає свою вину у вчиненому, кастет придбав на блошиному ринку неподалік станції метро «Петрівка», де він періодично купляє літературу, оскільки навчається на очному відділенні другого курсу Київського національного інституту культури і мистецтв . На той час вважав, що якщо кастет вільно продається на ринку, то це не може бути протиправним.

Прокурор у розв`язанні заявленого клопотання поклався на розсуд суду.

Суд заслухавши думку сторін кримінального провадження приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 48 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Відтак, у зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила.

Крім цього необхідно розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності.

Водночас особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Суспільна небезпечність особи виражається, насамперед, у вчиненні злочину, а в наступному визначається, у першу чергу, ступенем можливості вчинення нею тотожного або однорідного злочину. Висновок про таку можливість будується на основі характеристики даної особи (соціальної, психологічної, демографічної, кримінально-правової), а також оточуючої її обстановки, тобто зовнішніх стосовно даної особи умов (оточення в побуті, сім`ї, навчанні, роботі). Встановлення даної обстановки має значення для оцінки її зміни і впливу на суспільну небезпечність даної особи на час кримінального провадження.

Відтак, суду необхідно встановити обставини, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_3 , а також оточуючу його обстановку.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України є нетяжким злочином. ОСОБА_3 є особою молодого віку (на час вчинення мав 18 років), має міцні соціальні відносини, оскільки є студентом і навчається в університеті на очній формі, під час дачі показань по суті пред`явленого обвинувачення продемонстрував достатній освітній рівень, а також усвідомлення наслідків вчиненого та наміру виключно законослухняної поведінки в майбутньому, має сім`ю і проживає разом з батьками, позитивні характеристики за місцем проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Щодо оточуючої обвинуваченого ОСОБА_3 обстановки, суд вважає, що постійна зайнятість під час навчання, а також спільне проживання разом з батьками позитивно впливають на обвинуваченого і це робить маловірогідним вчинення ним нового тотожного або однорідного кримінального правопорушення.

Таким чином, суд вважає що на час розгляду кримінального провадження в суді ОСОБА_3 не є суспільно-небезпечним, а отже підстав, які б унеможливлювали закриття провадження, судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 263 КК України у зв`язку із зміною обстановки підлягає закриттю на підставі ст. 48 КК України.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Вирішуючи питання процесуальних витрат, які становлять витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні, суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 закривається з нереабілітуючої підстави, яка дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме така особа (постанова Касаційного кримінального суду ВС від 29 вересня 2021 р. у справі № 342/1560/20).

На підставі викладеного, керуючись ст. 44, 48 КК України, ст. 284. 350, 372, ч. 2 ст. 376 КПК, суд,

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки.

Кримінальне провадження внесене до № 0003427 від 02.08.2024 р. відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України - закрити.

Після набрання ухвали законної сили речові докази у кримінальному провадженні, а саме: кастет, який знаходиться в камері схову речових доказів Дарницького УП ГУ НП у м. Києві - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1514 грн. 56 коп. на рахунок проведення експертизи.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1