Справа № 539/3580/24
Провадження № 1-кп/539/293/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року місто Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Лубен клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, яке затверджене прокурором Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 15 липня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000177, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Малі Сорочинці Миргородського району Полтавської області, зареєстроване місце проживання у будинку АДРЕСА_1 , фактично проживає у будинку АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, який не є депутатом та інвалідом, раніше судимого:

- 23 жовтня 2003 року Миргородським районним судом Полтавської області за частиною першою статті 307, частиною першою статті 69, статті 76 Кримінального кодексу України (далі - КК України) до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі статті 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, на підставі ухвали Миргородського районного суду Полтавської області замінено іспитовий строк на позбавлення волі стоком на 1 рік;

- 25 червня 2005 року Миргородським районним судом Полтавської області за частиною першою статті 121, статті 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 5 місяців; за вироком того ж суду від 23 жовтня 2003 року за частиною першою статті 307, статті 69 КК України приєднано покарання, остаточно засуджений до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 29 вересня 2008 року Миргородським районним судом Полтавської області за частиною першою статті 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік; на підставі статті 71 КК України приєднано 6 місяців позбавлення волі за вироком Миргородського районного суду Полтавської області; остаточно засуджений до покарання до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 10 листопада 2010 року Миргородським районним судом Полтавської області за частиною другою статті 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

- 08 травня 2013 року Великобагачанським районним судом Полтавської області за частиною другою статті 297 КК України до обмеження волі строком на 3 роки; на підставі статті 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 02 квітня 2014 року Великобагачанським районним судом Полтавської області за частиною третьою статті 185, частиною другою статті 190, частиною першою статті 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; на підставі статті 71 КК України приєднано 3 місяці позбавлення волі за вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області; остаточно засуджений до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

- 09 серпня 2023 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за частиною другою статті 345 КК України, застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;

- 18 квітня 2024 року до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області скеровано обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 за частиною першою статті 125, частиною четвертою статті 185, частиною першою статті 357 КК України, який перебуває на стадії судового розгляду;

за обвинуваченням, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 125 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

особа, щодо якої подано клопотання ОСОБА_4 ,

законний представник ОСОБА_6 ,

захисник ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Історія провадження

До Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від прокурора Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 надійшло клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 липня 2024 року за № 0000177, щодо вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, яке має ознаки кримінального проступку, передбаченого частиною другою статті 125 КК України.

Ухвалою судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_8 від 02 вересня 2024 року призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 09 вересня 2024 року відмовлено в об`єднанні в одне провадження кримінального провадження № 0000177 від 15 липня 2024 року, справа № 539/3580/24 про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 у зв`язку з вчиненням суспільно-небезпечного діяння, передбаченого частиною другою статті 125 КК України з кримінальним провадженням № 0000019 від 17 січня 2024 року, справа № 539/1607/24 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень за частиною четвертою статті 185, частиною першою статті 357 КК України. Матеріали кримінального провадження № 0000177 від 15 липня 2024 року, справа № 539/3580/24 про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 у зв`язку з вчиненням суспільно-небезпечного діяння, передбаченого частиною другою статті 125 КК України, передано до апарату суду для проведення автоматизованого розподілу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 вересня 2024 року у справі № 539/3580/24 (провадження № 1-кп/539/293/2024) визначено головуючого суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області в складі судді ОСОБА_1 від 11 вересня 2024 року призначено підготовче судове засідання на 13 вересня 2024 року.

За клопотанням прокурора судове засідання, призначене на 13 вересня 2024 року, відкладено на 01 жовтня 2024 року.

13 вересня 2024 року потерпілий ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою, в якій вказував, що відмовляється від обвинувачення ОСОБА_4 (у зв`язку з примиренням) у формі приватного обвинувачення. Вказував, що претензій не має. Просив закрити провадження.

Позиція осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні

Потерпілий повністю підтримав подану ним заяву та зазначив, що він не бажає продовжувати подальший розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , наполягає на закритті справи у зв`язку з його відмовою від підтримання обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Особа, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , його законний представник ОСОБА_6 , його захисник ОСОБА_7 зазначили, що потерпілий ОСОБА_5 примирився із ОСОБА_4 , відмовляється від підтримання обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, тому просили суд таку заяву задовольнити і закрити кримінальне провадження.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання потерпілого, вказував, що це є правом учасників процесу, тому наявні підстави для закриття кримінального провадження.

Обставини справи

Згідно з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене частиною другою статті 125 КК України, а саме легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Так, ОСОБА_4 14 липня 2024 року близько 21.00 год перебував на території нефункціонуючої котельні біля будинку АДРЕСА_3 , де також перебував ОСОБА_5 .

У цей час у ОСОБА_4 під час конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_5 , виник умисел на нанесення останньому тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно ОСОБА_4 наніс ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки в область лівого ока, один удар кулаком лівої руки в область правого ока, один удар кулаком лівої руки в область правої скроні, один удар кулаком правої руки в область верхньої та нижньої губи, чим заподіяв ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді гематоми навколо лівого ока із садном на нижній повіці лівого ока, гематомами навколо правого ока з розповсюдженнями на праву щоку із садном на верхній повіці правого ока, крововиливу на слизовій оболонці верхньої губи посередині, крововиливу з поверхневою ранкою на слизовій оболонці нижньої губи посередині, забій м`яких тканин голови в правій тім`яній ділянці, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 16 липня 2024 року № 197 за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Орган досудового розслідування вважає, що своїми умисними діями, які виразилися в спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною другою статті 125 КК України.

Під час досудового розслідування встановлені обставини, при яких ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи від 20 серпня 2024 року № 452 ОСОБА_4 на даний час виявляє ознаки хронічного психіатричного захворювання у вигляді шизотипового розладу, ускладненого психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності і страждав ним у період часу, що відноситься до інкримінованого йому протиправного діяння. Наявне у ОСОБА_4 хронічне психічне захворювання позбавляло його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними у період часу, що відноситься до інкримінованого протиправного діяння. ОСОБА_4 підпадає під дію частини другої статті 19 КК України і потребує застосування примусових заходів медичного характеру, не пов`язаних з госпіталізацією до закладу з наданням психіатричної допомоги.

Прокурор у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру просив застосувати щодо ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру, передбачені пунктом 2 частини першої статті 94 КК України, у вигляді заходів медичного характеру, не пов`язаних з госпіталізацією до закладу з надання психіатричної допомоги; відповідно до частини другої статті 292 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) вважав неможливим забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я, оскільки згідно з актом судово-психіатричного експерта від 20 серпня 2024 року № 452 ОСОБА_4 на даний час виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді шизотипового розладу, ускладненого психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, водночас відповідно до частини першої статті 512 КПК України судовий розгляд клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за обов`язковою участю фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру.

Норми права та висновки суду

Згідно з частиною четвертою статті 26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

За змістом абзацу другого частини сьомої статті 284 КПК України якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1, 10 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Пунктом 2 частини третьої статті 314 КПК України визначено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Аналіз змісту частини першої статті 477 КПК України свідчить, що кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого, зокрема, щодо кримінального правопорушення, передбаченого статтею 125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження).

Згідно з частиною першою статті 511 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру закінчується закриттям кримінального провадження або складенням клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.

Судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, обов`язковою участю фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника та захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу. Судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні (частини перша та друга статті 512 КПК України).

Судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється згідно із загальними правилами КПК України і законодавець визначає можливість закриття кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру на стадії досудового розслідування (стаття 511 КПК України), умови та підстави закриття кримінального провадження визначені у статті 284 КПК України.

У цій справі суд при розгляді заяви потерпілого про відмову від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення при розгляді клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має застосувати загальні правила, визначені КПК України.

Кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого (частина перша статті 477 КПК України) і відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення (частина четверта статті 26 КПК України).

Кримінальне правопорушення, передбачене статтею 125 КК України, відноситься до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення, як свідчить зміст глави 36 КПК України, має особливість стосовно початку такого провадження та його завершення. Жодних інших особливостей кримінального провадження у формі приватного обвинувачення ані главою 36 КПК України, ані іншими положеннями КПК України не передбачено. Тобто, після того, як кримінальне провадження розпочато за заявою потерпілого про вчинення кримінального правопорушення, що міститься у переліку таких правопорушень у статті 477 КПК України, задіється державно-владний ресурс органів досудового розслідування та прокуратури, який слугує подальшою рушійною силою здійснення досудового розслідування та підтримання обвинувачення під час судового розгляду.

Таким чином, визначений КПК України процесуальний порядок здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення за своєю правовою природою є приватно-публічним різновидом кримінального провадження і його варто розглядати як диференціацію форми такого провадження у межах загальної його форми, врегульованої КПК України.

Закон не покладає на потерпілого обов`язку встановлення обставин кримінального правопорушення та його кваліфікації. Зазначене є винятковою компетенцією органів досудового розслідування, державного обвинувачення і суду.

Особливістю такого кримінального провадження є лише те, що необхідною умовою його здійснення є виражене у процесуальній формі бажання потерпілого щодо кримінального переслідування винного: провадження розпочинається лише за заявою потерпілого, відмова якого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття справи (крім кримінальних проваджень щодо злочинів, пов`язаних з домашнім насильством).

В іншій частині, у тому числі щодо кола осіб, уповноважених вносити відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань про кримінальне правопорушення, процедури збирання доказів, пред`явлення обвинувачення в обвинувальному акті та підтримання його прокурором у суді, нормами КПК України особливостей не встановлено.

Зміст частини першої статті 477 КПК України у системному зв`язку із частиною четвертою статті 26 і пунктом сьомим частини першої статті 284 зазначеного Кодексу зводиться до того, що обов`язковою умовою здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення є заява потерпілого як волевиявлення про притягнення винного до кримінальної відповідальності взагалі, а не за конкретною нормою КК України. Оскільки потерпілий не зобов`язаний юридично оцінювати вчинені щодо нього протиправні дії, то подану ним до правоохоронних органів заяву про злочин без визначення кримінально-правової кваліфікації або з неправильною кваліфікацією варто вважати підставою для здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення. Інтерес особи, котра зазнала шкоди, у застосуванні процедури кримінального судочинства стосується не юридичної кваліфікації протиправних дій, а самого факту вчинення цих дій щодо неї. Подана до правоохоронних органів та/або суду заява потерпілого є вираженням його ставлення до події злочину, особи, що його вчинила, й обраного способу реагування. Відповідне волевиявлення є свідченням того, що особа, котрій завдано шкоди, звертається до держави з метою захисту своїх порушених прав та законних інтересів шляхом кримінального переслідування винного, не вважаючи належними й достатніми інші способи досягнення цієї мети.

У розумінні наведених норм кримінального процесуального закону під відмовою потерпілого від обвинувачення у злочинах, перелік яких міститься у частині першій статті 477 КПК України, варто розуміти лише беззастережне волевиявлення про непритягнення винного до кримінальної відповідальності і припинення розпочатої процедури його кримінального переслідування. Відповідна заява є проявом того, що потерпілий не бажає втручання держави у кримінально-правовий конфлікт і обирає альтернативний шлях його вирішення.

Вказані висновки викладено у постанові Верховного Суду від 28 лютого 2023 року у справі № 496/4142/14-к.

До суду для розгляду направлено клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за ознаками вчинення суспільно небезпечного діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною другою статті 125 КК України (у клопотанні, яке складене начальником дізнання і затверджене прокурором, не зазначено, що таке діяння відноситься до такого, що пов`язане з домашнім насильством).

Водночас, під час підготовчого провадження потерпілий ОСОБА_5 добровільно, без тиску, примусу і погроз, подав суду клопотання про відмову від обвинувачення.

Прокурор, особа, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, його законний представник та захисник просили суд таку заяву задовольнити і закрити кримінальне провадження.

Отже, відмова потерпілого у цій справі від обвинувачення відповідно до частини четвертої статті 26, пункту 7 частини першої статті 284 КПК України є безумовною підставою для закриття кримінального провадження, незважаючи на те, що під час досудового розслідування були встановлені підстави для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

Суд, враховуючи вказані норми матеріального та процесуального права, дійшов висновку про закриття кримінального провадження, оскільки потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Інші питання, які вирішуються судом

Згідно з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру майнова та моральна шкода кримінальним правопорушенням не завдана, витрати на залучення експерта відсутні, цивільний позов під час досудового розслідування та судового розгляду потерпілим не заявлявся, речові докази відсутні.

Керуючись статтями 1, 2, 3, 7, 26, 30, 31, 110, 284, 314, 350, 369-372, 392-395, 477, 503, 504, 506, 511, 512, 516 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву потерпілого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у зв`язку з відмовою від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

На підставі частини четвертої статті 26, пункту 7 частини першої статті 284 КПК України закрити кримінальне провадження, відомості про яке внесено 15 липня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000177, за ознаками вчинення суспільно небезпечного діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною другою статті 125 КК України, про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1