Справа № 294/29/20
Провадження №11-кп/801/1241/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 в режимі відеоконференції,

захисника ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,

обвинуваченого ОСОБА_8 в режимі відеоконференції,

представника власниці майна ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника власниці майна ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_11 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 04 жовтня 2024 року,

якою повернуто ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 5000 (п`ять тисяч) доларів США відповідно до ухвали слідчого суді Корольовського районного суду м. Житомира в справі №296/6809/19 від 05.08.2019,

установив:

У провадженні Корольовського районного суду м. Житомира перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 за ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.203-2, ч.2 ст.209 КК України.

04.07.2024 до суду першої інстанції від адвоката ОСОБА_10 , який діє в інтересах ОСОБА_9 , надійшло клопотання про повернення грошових коштів в сумі 5000 доларів США. В обґрунтування клопотання зазначено, що 12.06.2019 проведено обшук у кватирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_15 , з метою відшукання та вилучення речових доказів, а саме: речей та документів вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 , передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України. Під час обшуку вилучено грошові кошти в сумі 5000 доларів США. Вказані грошові кошти належать ОСОБА_9 , отримані від продажу транспортного засобу. 05.08.2019 постановлено ухвалу слідчим суддею Корольовського районного суду м. Житомира в справі №296/6809/19 про скасування арешту та повернення грошових коштів в сумі 5000 доларів США, однак станом на день звернення адвокатом до суду вказана ухвала слідчими не виконана.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 04.10.2024 - задоволено клопотання адвоката ОСОБА_10 , який діє в інтересах ОСОБА_9 , про повернення грошових коштів в сумі 5000 доларів США. Ухвалено повернути ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 5000 (п`ять тисяч) доларів США відповідно до ухвали слідчого суді Корольовського районного суду м. Житомира в справі №296/6809/19 від 05.08.2019. Зобов`язано відповідальну особу ГУНП в Житомирській області грошові кошти в сумі 5000 (п`ять тисяч) доларів США - повернути власнику ОСОБА_9 .

Рішення суду мотивоване тим, що ОСОБА_9 стосовно майна якої застосовано арешт, не є обвинуваченою/підозрюваною особою, яка в силу закону не несе відповідальність за шкоду завдану діями іншої особи, тому заявлене клопотання про повернення коштів підлягає задоволенню.

Не погоджуючись з даною ухвалою, прокурор Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_16 подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 04.10.2024, постановити нову, якою призначити новий розгляд клопотання адвоката ОСОБА_10 про повернення грошових коштів у суді першої інстанції.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 05.11.2024 за поданою апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження. Також ухвалою Вінницького апеляційного суду від 06.11.2024 закінчено підготовку та призначено апеляційний розгляд на 09 годину 00 хвилин 20 листопада 2024 року.

19.11.2024 до Вінницького апеляційного суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_10 в інтересах власниці майна ОСОБА_9 про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_11 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 04 жовтня 2024 року.

У судовому засіданні представник власниці майна ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 та захисник ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_8 підтримали подане клопотання, просили його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення клопотання адвоката, просив залишити його без задоволення.

Обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у судове засідання не з`явилися, про судовий розгляд повідомлялися належним чином, учасники, які з`явилися, не заперечували щодо проведення апеляційного розгляду в їх відсутність.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників, дослідивши дублікат матеріалів судової справи та обговоривши доводи клопотання адвоката, апеляційний суд дійшов до висновку, що клопотання слід задовольнити та закрити апеляційне провадження, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є зокрема забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Однак, "право на суд", одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням, накладення яких дозволено за змістом, особливо щодо умов прийнятності скарги. При цьому, обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не має законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю мети, яку прагнуть досягти (рішення ЄСПЛ "Воловік проти України", "Креуз проти Польщі", "Подбіельські та ППУ Полпуре проти Польщі").

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підтверджував право держави встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі "Ашингдейн проти Сполученого Королівства" від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі "Кромбах проти Франції" від 13 лютого 2001 року).

Відповідно до вимог ч.2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч.1 ст. 392 КПК України, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених КПК України.

Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст. 392 КПК України.

З урахуванням вимог ст. 422-1 КПК України, що кореспондується з ч.2 ст. 392 КПК України, апеляційному оскарженню підлягають ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Відтак, вказана ухвала про скасування арешту майна, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення, яке вирішує справу по суті, до визначених КПК випадків не відноситься, а тому відповідно до ч.2 ст. 392 КПК України окремому оскарженню не підлягає.

Колегія суддів зазначає, що оскаржуване судове рішення не перешкоджає подальшому розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.203-2, ч.2 ст.209 КК України, яке й наразі розглядається в Корольовському районному суді м. Житомира.

Отже, після надходження дублікату матеріалів провадження до апеляційного суду, колегією суддів установлено, що апеляційна скарга прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_11 подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що провадження за вищевказаною апеляційною скаргою підлягає закриттю.

Таке рішення узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі Верховного Суду від 19 березня 2018 року у справі №439/1271/17; в постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі № 180/210/17.

У зазначених судових рішеннях Верховний Суд вказав на те, що якщо після відкриття апеляційного провадження буде встановлено, що воно відкрите за апеляційною скаргою на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційний суд має право постановити ухвалу про закриття апеляційного провадження.

Таке ж рішення суд апеляційної інстанції має право прийняти й у разі, якщо під час апеляційного розгляду в судовому засіданні апеляційної скарги на ухвалу суду буде встановлено, що ця скарга подана на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню.

Цей висновок ґрунтується на тому, що ст.129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК України визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку. Саме тому апеляційна скарга на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, не може бути розглянута по суті, а відкрите (розпочате) апеляційне провадження за такою скаргою підлягає закриттю з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України.

Керуючись ст. 9, 392, 399, 405, 407 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Клопотання адвоката задовольнити.

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_11 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 04 жовтня 2024 року, якою повернуто ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 5000 (п`ять тисяч) доларів США відповідно до ухвали слідчого суді Корольовського районного суду м. Житомира в справі №296/6809/19 від 05.08.2019.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до ВС протягом трьох місяців.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4