Справа №751/8219/23
Провадження №1-кп/751/95/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

представника потерпілої

адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002522 від 12.07.2023 за обвинуваченням громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, з професійно-технічною освітою, раніше не судимому, одруженому, маючого двох малолітніх дітей ОСОБА_9 2010 р.н. та ОСОБА_10 , 2013 р.н., офіційного не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

12.07.2023, приблизно о «10» год. «15» хв., автомобіль марки «BMW» моделі «520» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , рухався зі сторони вул. Михайла Могилянського по вул. Козацька, в напрямку вул. Інсрументальна в м. Чернігові. Рухаючись у вказаному напрямку, поблизу буд. АДРЕСА_3 , водій ОСОБА_5 , був неуважний, не правильно оцінивши дорожню обстановку та відповідно не реагуючи на її зміну (п.п. 2.3б ПДР України), наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, не зменшив швидкість та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходам (п.п. 18.1 ПДР України), коли перед нерегульованим пішохідним переходом зменшував швидкість та в подальшому зупинився транспортний засіб, водій ОСОБА_5 , який рухався по сусідній смузі, не зменшив швидкість та не зупинився, а продовжив рух не переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека (п.п. 18.4 ПДР України), внаслідок чого скоїв наїзд на ОСОБА_11 , котра перетинала проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу, з права наліво відносно напрямку руху автомобіля.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_11 , отримала тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми з переломом кісток мозкового та лицевого черепа, забоєм головного мозку, синцем та садном лобної ділянки ліворуч; закритих уламкових переломів верхньої третини обох кісток лівої гомілки зі зміщенням уламків; закритих переломів лівої лопатки, акроміального кінця лівої ключиці без зміщення уламків; забійної рани лівого плеча, синців обох колінних суглобів, котрі виникли від ударної дії тупих, твердих предметів, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_5 грубо порушив вимоги п. п. 2.3 (б), 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України, що стало причиною та умовою настання події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, підтвердив всі викладені у обвинувальному акті обставини вчинення інкримінованого йому діяння та показав, що 12.07.2023 їхав він по вулиці Козацька в сторону вулиці Любецької рухався на автомобілі BMW це була 10 година ранку погода була ясна і через неуважність не зміг швидко зреагувати та вчинив наїзд на пішохідному переході на дівчину, оскільки він не побачив пішохода зовсім, швидкість була не більше 50 км. Не може пояснити як сталося така ДТП. Після здійснення наїзду на пішохіда він одразу викликав швидку медичну допомогу та залишався поряд біля дівчини щоб надати першу медичну допомогу. Свідком був хлопець дівчини ( ОСОБА_12 ). Після того приїхала швидка та забрала дівчину в лікарню десь хвилин через 7-8 після виклику. Після того як дівчину забрали у лікарню ОСОБА_13 зателефонував її хлопцю, у котрого взяв номер телефону та запропонував допомогу і сказав що бере на себе всі витрати на її лікування, хлопець сказав щоб він зателефонував йому пізніше, завтра чи післязавтра за цей час ОСОБА_13 подзвонив у лікарню та хотів дізнатися який у дівчини стан, інформацію йому ніяку не надали оскільки не мають права, потім він почав шукати лікарів, оскільки його дружина теж колись попала в ДТП і через халатність лікарів їй ампутували ногу, через це він і захотів допомогти дівчині, щоб уникнути таких наслідків. Він зателефонував до столичної лікарні та домовився з лікарями щоб вони взялися за лікування цієї дівчини, лікарі погодились сказали що як тільки дозволить обласна лікарня, він може перевести потерпілу у столичну лікарню. Після того, він зателефонував хлопцю потерпілої, через пару днів після ДТП, та повідомив йому що він домовився зі столичними лікарями і що вони готові взяти на лікування потерпілу, і що всі витрати на лікування він бере на себе, але хлопець відмовився. Потім він через два тижні дізнався номер телефону сестри та зателефонував їй, вибачився та запропонував допомогу, повідомив що домовився з ОСОБА_14 лікарями що там чекають на потерпілу, але потрібна згода лікарів та родичів, і що все лікування буде за його рахунок, але вони все одно відмовились. Потім, як дівчина прийшла до тями, він зателефонував їй та вибачився, спитав про її стан, дівчина сказала, що стан тяжкий і вона потребує лікування, він їй повідомив що домовився з лікарями в місті Києві і що всі витрати на лікування він бере на себе, але вона також відмовилась та сказала, що гроші будуть потрібні надалі на лікування, але зараз вона сама буде лікуватися, після того він ще раз їй телефонував, але вона слухавку не взяла і більше він не з нею та її рідними не спілкувався, оскільки хлопець дівчини забороняв їй спілкуватись з ним. Він відправляв кошти на рахунок потерпілої, але ніхто їх не отримав, не приходили та не забирали переказ. Він готовий відшкодувати шкоду, яку встановить суд і в цій частині просить прийняти рішення на розсуд суду. У нього дружина, що потребує постійного догляду та двоє неповнолітніх дітей. Він має заробіток, ремонтує автомобілі для військових та волонтерів, займається корисною працею. Просить не позбавляти його волі.

Крім визнання своєї провини, вина обвинуваченого ОСОБА_5 з достатньою повнотою також підтверджена наданими суду іншими доказами, а саме:

Так, допитана у судовому засіданні, за участі перекладача ОСОБА_15 , (Т.1 а.с. 242-247) потерпіла ОСОБА_7 показала суду, що завдані збитки не відшкодовані. Щодо обставин ДТП їй нічого не відомо. Підтримує цивільний позов у повному обсязі. Вона пережила шок та у неї погіршився психічний стан. Похоронами займався хлопець доньки та його мама, вона не займалась похоронами, фінансово на ліки та похорони допомагали усі. Вона вважає, якщо б ОСОБА_5 не збив її доньку, то все було добре і її донька залишилась би живою. Вибачення від обвинуваченого вона приймає. Потерпіла його вибачила, але все одно просить покарати обвинуваченого з призначенням реального покарання на строк 6 років та відшкодувати їй моральну шкоду та матеріальні збитки. Вона дійсно вирішила не отримувати будь-які відшкодування від обвинуваченого, тому як вирішила, щоб все було по рішенню суду.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_12 , показав, що 12 липня 2023 року він разом зі своєю дівчиною (Лось Оленою) йшли по вулиці Козацькій м. Чернігова, підійшли до пішохідного переходу, щоб перейти дорогу та потрапити на зупинку, щоб потім поїхати та зустріти сестру ОСОБА_16 . Вони підійшли до пішохідного переходу та зупинилися, подивилися по сторонах, основна маса автомобілів проїхала, підїхав мікроавтобус, зупинився, і вони почали переходити дорогу. У той час, як вони з ОСОБА_16 йшли за руку і проходили автобус, він почув дуже швидкісний звук автомобіля і призупинився, пройшовши мікроавтобус сантиметрів 10, а ОСОБА_16 трішкі більше далі зайшла за нього і тому він встиг зупинитись, а вона ні і далі він почув різкий та гучний удар. Це все відбулося дуже швидко. Побачив як його дівчина підлітає від удару вгору і дивлячись на нього падає на землю. Автомобіль проїхав і вилетів на зустрічну полосу та зупинився, він одразу підбіг до дівчини та почав її оглядати, але вона лежала непритомною і у неї одразу дуже сильно почала набрякати голова, настільки сильно, що аж стало моторошно і так як вона лежала, він одразу помітив, що у неї було зламано ногу. Люди підбігли, почали викликати швидку і він теж почав телефонувати у швидку, коли він додзвонився йому сказали що вже викликали швидку. Потім підійшов водій автомобіля (Захвалинський), він почав казати водію " ОСОБА_17 ти їдеш, ти що не бачиш що тут пішохідний перехід?" Водій дуже спокійно сказав, що не чіпайте і він вже викликав швидку та поліцію. Першою приїхала поліція та почали надавати першу медичну допомогу, а потім вже швидка приїхала, які забрали її в карету швидкої і він разом із ними поїхав в обласну лікарню. В обласній лікарні одразу відвезли в реанімацію в якій вона перебувала 2 години. Обвинувачений дійсно телефонував, але він не хотів з ним говорити, оскільки перебував у дуже тяжкому стані і тому не мав бажання з ним контактувати, оскільки лікарі сказали що не факт, що дівчину взагалі приведуть до тями. Лікарі сказали, що дуже мала вірогідність що дівчина виживе. Він практично кожного дня був із нею в лікарні. Потім, ОСОБА_16 стало краще і її виписали з лікарні. ОСОБА_16 перебувала у нього вдома. Через пару днів їй стало погано і її знову госпіталізували. В лікарні вона померла. Похованням ОСОБА_16 займався він з матір`ю. На лікування допомагали всі родичі. Хто і скільки давав коштів не рахували. Мати Олени ОСОБА_7 також приймала участь у придбанні ліків і також неодноразово була у лікарні.

При огляді місця дорожньо-транспортної пригоди 12.07.2023 у період з 11.00, згідно з протоколом цієї слідчої дії, схемою до нього та фототаблицею, встановлені обставини ДТП та визначена дорожня обстановка (т.1, а.с. 132-144).

Згідно з висновком судово медичної експертизи № 455 від 18.09.2023 згідно наданої на судово - медичну експертизу медичної документації у гр-ки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми з переломом кісток мозкового та лицевого черепа, забоєм головного мозку, синцем та садном лобної ділянки ліворуч; закритих уламкових переломів верхньої третини обох кісток лівої гомілки зі зміщенням уламків; закритих переломів лівої лопатки, акроміального кінця лівої ключиці без зміщення уламків; забійної рани лівого плеча, синців обох колінних суглобів, котрі виникли від ударної дії тупих, твердих предметів, по давності можуть відповідати даті 12.07.2023 року та умовам зазначеним в описовій частині даної постанови в сукупності, як наслідку одного травматичного процесу в умовах дорожньо-транспортної пригоди, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння (т.1, а.с 191-196).

Згідно з висновком судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ -19/125-23/7703- IT від 29.07.2023, на момент експертного огляду, доступними методами дослідження, технічних несправностей в робочій гальмівній системі автомобіля марки «BMW» р.н. НОМЕР_1 , які б перебували в причинному зв`язку з описаною дорожноьо-трансопртною пригодою, не виявлено. На момент експертного огляду, доступними методами дослідження, технічних несправностей в системі рульового управліяння автомобіля марки «BMW» р.н. НОМЕР_1 , які б перебували в причинному зв`язку з описаною дорожньо-трансопртною пригодою, не виявлено (т.1, а.с.156-160).

- відповідно до протоколу проведення слідчого експеримента 21.09.2023, ОСОБА_5 на місці повідомив, що він 12.07.2023 рухався на автомобілі «BMW-520» не звернув увагу, що інший автомобіль зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом та продовжив рух, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ( ОСОБА_11 ), після чого ОСОБА_5 вказав на місце наїзду та розташування автомобіля після наїзду. (т. 1, а.с.197-199).

- відповідно до огляду відеозапису з камер зовнішнього відеоспотереження, о 10 год. 15 хв. 44 сек. вбачається рух пішоходів ( ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ) по вул. Козацька в напрямку вул. Михайла Могилянського. О 10 год 17 хв 04 сек зазначені пішоходи підходять до нерегульованого пішохідного переходу. О 10 год 17 хв. 14 сек, автомобіль «BMW» чорного кольору збиває дівчину ( ОСОБА_11 ), після чого автомобіль зупиняється на зустрічній смузі проїзної частини (т.1, а.с.165).

- відповідно до висновку експерта № 860 від 29.09.2023 смерть громадянки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала від гострої легенево-серцевої недостатності , до якої призвели гіпоксично-дистрофічні зміни внутрішніх органів, що є наслідком хронічної гіпоксії на фоні рубцевого стенозу середньої третини трахеї. Даний висновок підстверджується наступним: макроскопічно- в середній третині трахеї між 5-9 кільцями наявне звуження просвіту по типу пісочного годинника за рахунок розростання волокон сполучної тканини біло-сірого кольору, у своїй найвужчій частині просвіт розміром 0,8 см в діаметрі , ознаки набряку легень та головного мозку; клінічно-загальний стан важкий, дихання ускладнене за рахунок змішаної задишки в стані спокою, аускультивно дихання жорстке з множинними хрипами різного калібру, частота дихальних рухів 30/хв., в акті дихання приймають участь допоміжні м`язи. КТ-ознаки звуження просвіту трахеї на рівні Th1-Th2 із максималим звуженням просвіту до 3,5*8,4 мм, порушення гемодинаміки з тенденцією до гіпотензії; гістологічно «Ознаки гострих гіпоксично-дистрофічних змін нейронів, кардіоміоцитів, тканини нирки і печінки та порушення гемодинаміки досліджуваних органів. Набряк головного мозку та легень. Ділянки дистелектазів та гострої альвеолярної емфіземи». Виявлені тілесні ушкодження у громадянки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті (т.1, а.с. 66-79).

- відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 померла 29 вересня 2023 року у віці 21 рік, про що складений відповідний актовий запис № 2724 від 02.10.2023 (т.1, а.с.109).

Надані суду докази відповідно до вимог ст. 94 КПК України оцінюються з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідно процесуального рішення.

Суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого йому злочину з достатньою повнотою підтверджена сукупністю показань потерпілої, свідка, результатами слідчих дій та висновками судових експертиз, які оцінюються судом як достовірні, належні та допустимі докази.

Кваліфікацію дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК України суд вважає правильною, оскільки в суді встановлено, що він грубо порушив правила дорожнього руху, був неуважним, не правильно оцінив дорожню обстановку та відповідно не реагував на її зміну ( п.п. 2.3б ПДР України), не зменшив швидкість та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходам (п.п. 18.1 ПДР України), продовжив рух не переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека (п.п. 18.4 ПДР України), внаслідок чого скоїв наїзд на ОСОБА_11 , котра перетинала проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу, що знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з спричиненням тяжких тілесних ушкоджень потерпілій.

Представник потерпілого не вбачає пом`якшуючих обставин та просить не визнавти пом`якшуючими покарання обставинами - активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття.

Суд вважає, що активне сприяння розкриттю злочину означає, що винний у будь-якій формі надає органам правосуддя допомогу у з`ясуванні обставин злочину, які мають істотне значення для повного розкриття. У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 , надавав слідчому, та суду визнавальні показання, не відмовлявся від проведення слідчих дій для встановлення обставин справи, після скоєного ДТП здійснив виклик в поліцію (т.1, а.с. 130), таким чином розкриття кримінального правопорушення було розкрито не завдяки діям працівників поліції, а за участі обвинуваченого ОСОБА_5 . Також обвинувачений не відмовлявся надавати будь-які пояснення з приводу вчиненого, не користувався ст.63 Конституції України, а тому суд вважає, що сприяння розкриттю злочину також має бути врахована, як пом`якшуюча обставина при призначенні покарання обвинуваченому.

Посилання представника потерпілої та потерпілої на відсутність такої пом`якшуючої обставини, як щире каяття, є також неспроможними. Так, основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим та справжнім. Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою провину, за час досудового слідства та розгляду справи в суді першої інстанції свідомо та неухильно дотримувався загальноприйнятих норм і правил поведінки, встановлених у суспільстві, щиро та неодноразово просив вибачення у потерпілої ОСОБА_7 та намагався частково відшкодувати заподіяну шкоду, а тому суд визнає щире каяття обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого.

Також, суд вважає, що така пом`якшуюча обставина, як часткове відшкодування шкоди є неспроможною, враховуючи ту обставину, що матеріалами кримінального провадження не доведено факт відшкодування будь-якої матеріальних збитків та моральної шкоди. Усуду є підстави лише для висновку, що обвинувачений намагався частково відшкодувати збитки на лікування добровільно і цю обставину потерпіла сторона не заперечувала. Обвинувачений дійсно перераховував гроші (т.1, а.с. 171-172, 230), але їх ніхто не отримав і родичі потерпілої відмовились від будь-якої допомоги, що не заперечувалось сторонами кримінального провадження.

Таким чином, відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд на підставі ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності (т.1, а.с. 206, 209), стан здоров`я обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (т.1, а.с 205-207), згідно висновку, щодо результатів медичного огляду від 12.07.2023 був тверезим, ознак сп`яніння не виявлено ( т.1, а.с.208), має сім`ю, дружину ОСОБА_18 , яка є інвалідом 3 ї групи з постравматичною ампутацією лівої кінцівки і має часткове обмеження пересування та трудової діяльності (т.1, а.с. 167-169, 211, 214, т.2, а.с.6), має на утриманні двух малолітніх дітей (т.1, а.с. 215-216), також суд враховує досудову доповідь Новозаводського районного відділу філії ДУ «Центрпробації» в Чернігівській області (т.1, а.с.90-92), у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 286 КК України, з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на максимальний строк, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Виходячи із зазначеного, ставлення обвинуваченого до скоєного, даних про його особу, наявність двух пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства в умовах здійснення контролю за його належною поведінкою органом пробації під час звільнення від відбування покарання з встановленням іспитового строку відносно основного покарання на підставі статті 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Підстав для застосування ст. ст. 69 КК України судом не встановлено.

Запобіжний захід ОСОБА_19 не обирався.

Потерпілою Лось ОСОБА_20 заявлений цивільний позов про відшкодування завданої злочином моральної шкоди та матеріальних збитків. (т.1 а.с.93-100), в якому потерпіла зазначила, що вона і вся її сім`я зазнала душевних страждань, хвилювання та відчаю. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, та переживаннях, яких вона зазнала у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями її доньки ОСОБА_11 .. Вона перенесла істотні переживання за життя та здоров`я її доньки. Все це було тривалий час для неї шоком і нею був пережити великий стрес. Після ДТП, в лікарні її донька прийшла до тями, вона постійно плакала, щодня скаржилася на головні болі та болі в руках і ногах, в місцях переломів. Вона постійно плакала. Їй, як матері, було тяжко на це дивитись і вона постійно перебувала в напруженому психологічному стані. За час знаходження її доньки у лікарні вона відчувала себе пригніченою, в неї погіршився сон, вона стала дратівлива та нестриманою, що призвело до погіршення стосункув з рідним та знайомими. В неї погіршився психічний стан. Після виписки із лікарні її донька залишилась у її хлопця ОСОБА_21 . Однак 27.09.2023 доньці стало погано і її знову госпіталізували до торакального віділення ЧОЛ. 29.09.2023 її донька померла, що стало для неї ще одним потрясінням. Хоча смерть її доньки і не перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням даної ДТП, проте, якби не було скоєно наїзд на неї, то вона би не потрапила до лікарні і необхідності вставляти трубку до трахеї не було б. Як наслідок відбулось травмування її трахеї, яке в подальшому розвинулося у хронічну гіпоксію і смерть. Внаслідок операційних втручань в тіло її доньки, вона мала психічні переживання за її життя та здоровя, що у сукупності зумовило втрату у неї душевоного спокою та нормальних життєвих зв`язків. На тривалий час в сім`ї порушився нормальний ритм життя. Моральна шкода полягає у самому факті заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, оскільки ніякими коштами неможливо оцінити ті тілесні страждання та муки які вона перенесла, з моменту заподіяння ушкоджень до смерті і після того. Просить суд стягнути з ОСОБА_5 на її користь моральну шкоду в розмірі 500 000 (п`ятисот тисяч) гривень, та матеріальні збитки у розмірі 29914, 84 грн, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с.113, 118, 121-125).

Обвинувачений та цивільний відповідач ОСОБА_5 цивільний позов визнав частково, фактично посилаючиь на прийняття рішення, в цій частині, на розсуд суду.

На підставі досліджених доказів, суд дійшов висновку, що цивільний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди суд враховує критерії, які передбачені ст. 23 ЦК України: характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, платоспроможність відповідача, та інших обставин, які мають істотне значення, а також виходить з засад розумності та справедливості, та доходить висновку, що розмір відшкодування має становити 500 000 грн. Факт спричинення моральної шкоди позивачу суд вважає доведеним, оскільки у результаті злочину потерпіла ОСОБА_7 має докладати додаткових зусиль для організації і нормалізації свого життя. Суд виходить з того, що моральна шкода спричинена необережним тяжким злочином. Наслідки злочину та моральні страждання потерпілої ОСОБА_22 у результаті зазначених подій є фактично по життєвими.

Розмір матеріальної шкоди, заявленої до стягнення, суд вважає також повністю доведеним, а позовні вимоги в цій частині такими, що також підлягають задоволенню, оскільки позивачем надані відповідні квитанції, які відповідають часу та потребам ОСОБА_11 в період її лікування. Невизначеність потерпілою, з приводу, хто саме і як купував ліки, суд вважає наявністю негативних наслідків для потерпілої, яка на час допомоги ОСОБА_11 не могла контролювати всі свої записи та грошові перекази, що були спрямовані для лікування її доньки. Цивільним відповідачем та обвинуваченим ОСОБА_5 розмір матеріальних збитків не спростований.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України (т.1, а.с.147-148, 180-181).

Під час досудового слідства в кримінальному провадженні була проведена судова інженерно-транспортна експертиза, що становить 1912 грн., зазначена сума підлягає відшкодуванню на користь держави за рахунок обвинуваченого (т.1 а.с.166).

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.07.2023 був накладений арешт на транспортний засіб марки «BMW», реєстраційний номер автомобіля НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_23 , який перебував у користуванні ОСОБА_5 , забороновши останнім розпоряджатися та користуватися вказаним майном (а.с. 151). Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 12.09.2023 скасовано арешт майна, а саме автомобіля марки «BMW», реєстраційний номер автомобіля НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого суддді Деснянського районного суду міста Чернігова від 14.07.2023, в частині заборони користуватись вказаним майном. На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України суд вважає за можливе скасувати арешт майна, оскільки воно не підлягає спеціальній конфіскації, покарання у виді конфіскації майна не призначається, вказаний автомобіль втратив своє значення як речовий доказ, оскільки з ними проведені всі необхідні експертизи.

Керуючись статтями 368, 370, 371, 374 Кримінального процесуального кодексу України,

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного основного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку обраховувати з 16 вересня 2024 року.

Скасувати арешт, в частині розпорядження, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.07.2023, на транспортний засіб марки «BMW», реєстраційний номер автомобіля НОМЕР_1 , який визнаний речовим доказом та повернутий власнику.

Речовий доказ: оптичний носій DVD-R з записами з камер відеоспостережнення зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1912 грн. за проведення експертизи.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 на відшкодування моральної шкоди 500 000 тисяч гривень та 29 914, 84 матеріальних збитків.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводськйи районний суд Чернігівсьої області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1