Справа № 164/1945/24
п/с 1-кп/164/203/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2024 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Маневичі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000062 від 18 липня 2024 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, з професійно-технічною освітою, сержанта військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді особистого зобов?язання щодо обвинуваченого обирався ухвалою слідчого судді Маневицького районного суду Волинської області від 7 серпня 2024 року на строк 60 днів до 6 жовтня 2024 року включно,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Наказом № 28 від 2 травня 2023 року командира військової частини НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_4 було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення та призначено на посаду старшого техніка 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону.

Будучи військовослужбовцем, сержант ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Однак, всупереч вищевказаних вимог чинного законодавства, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 приблизно в середині листопада 2023 року, перебуваючи на позиції за місцем несення служби, що поблизу м. Кремінна Сєвєродонецького району Луганської області, більш точної дати, часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено, виявив 185 (сто вісімдесят п`ять) патронів до нарізної вогнепальної зброї, які відносяться до боєприпасів, з яких 184 (сто вісімдесят чотири) є проміжними патронами, калібру 5.45х39 мм, зразка 1974 року, та 1 (один) є проміжним патроном, калібру 7.62х39 мм, зразка 1943 року. Після цього, ОСОБА_4 , не маючи передбаченого законом дозволу на придбання та зберігання вказаних боєприпасів, шляхом привласнення знайденого, незаконно придбав 185 (сто вісімдесят п`ять) зазначених патронів, які зберігав при собі. Надалі, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, зберігаючи вищевказані боєприпаси у власних речах (рюкзаку), незаконно, в порушення Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року, перевіз їх в середині грудня 2023 року у рюкзаку до свого місця проживання, що по АДРЕСА_1 , де в подальшому без передбаченого законом дозволу зберігав до 7 години 41 хвилини 17 липня 2024 року, тобто до моменту їх виявлення та вилучення працівниками поліції під час проведення санкціонованого обшуку в житловому будинку за його місцем проживання.

Крім цього, на початку липня 2024 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, у обвинуваченого ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер та значення своїх дій, обвинувачений ОСОБА_4 на початку липня 2024 року, перебуваючи на території смітника, що поблизу селища Маневичі Камінь-Каширського району Волинської області, більш точного часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено, виявив та зірвав верхівкові частини, стебла та листя з рослин конопель, зеленого кольору, які являють собою особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - канабіс, масою у перерахунку на висушену речовину 7.1229 г. Після цього, він переніс вказаний наркотичний засіб до свого місця проживання, що по АДРЕСА_1 , де в подальшому висушував та незаконно зберігав у господарському приміщенні (дровітні) на території власного домогосподарства для власного споживання, без мети збуту, до 7 години 41 хвилини 17 липня 2024 року, тобто до моменту його виявлення та вилучення працівниками поліції під час проведення санкціонованого обшуку в житловому будинку та господарських приміщеннях за його місцем проживання.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки він придбав, носив та зберігав бойові припаси без передбаченого законом дозволу.

Крім того, дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки він вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Під час судового розгляду 16 жовтня 2024 року між прокурором Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , який на підставі ст. 37 КПК України здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000062, та обвинуваченим ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, що відповідає вимогам ст. 472 КПК України, за умовами якої ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, не заперечує обставин вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що викладені в обвинувальному акті. Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК, ч. 1 ст. 309 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Сторонами також узгоджено міру покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 2000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян штрафу, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, за ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, перейшовши до іншого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 1 ст. 263 КК України, у виді 3000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян штрафу, що становить 51000 (п?ятдесят одна тисяча) гривень. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити до відбування покарання у виді 3000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян штрафу, що становить 51000 (п?ятдесят одна тисяча) гривень. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 2, 4, 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК, ч. 1 ст. 309 КК України, які згідно ст. 12 КК України відносяться відповідно до тяжкого злочину та кримінального проступку.

Угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру, потерпілих у даному кримінальному провадженні немає, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншоїі призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Виходячи з вищевикладеного, з обвинуваченогоОСОБА_4 підлягають стягненню судові витрати, пов`язані з проведенням по кримінальному провадженню судових експертиз.

Речові докази: наркотичний засіб - канабіс, масою у перерахунку на висушену речовину 7.1229 г, 5 (п`ять) гільз, штик-ніж слід знищити, 180 патронів, калібру 5.45х39 мм, зразка 1974 року, слід передати уповноваженому органу дозвільної системи ГУНП у Волинській області, приклад до автоматичної зброї слід передати власнику ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 98, 100, 110, 124, 174, 369-371, 373-374, 395, 468, 471-475 КПК України, ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 16 жовтня 2024 року, укладену між прокурором Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншоїв кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000062 від 18 липня 2024 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, призначивши покарання:

-за ч. 1 ст. 309 КК України - 2000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян штрафу, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

-за ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - 3000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян штрафу, що становить 51000 (п?ятдесят одна тисяча) гривень.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити до відбування покарання у виді 3000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян штрафу, що становить 51000 (п?ятдесят одна тисяча) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) в доход держави 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень12 копійок судових витрат за проведення судової балістичної експертизи бойових припасів,1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень56 копійок судових витрат за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, а всього судові витрати на загальну суму 4543 (чотири тисячі п`ятсот сорок три) гривень68 копійок.

Речові докази: наркотичний засіб - канабіс, масою у перерахунку на висушену речовину 7.1229 г, 5 (п`ять) гільз, штик-ніж - знищити, 180 патронів, калібру 5.45х39 мм, зразка 1974 року, - передати уповноваженому органу дозвільної системи ГУНП у Волинській області, приклад до автоматичної зброї - передати власнику ОСОБА_4 .

На вирок може бути подана з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, апеляція до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя районного суду ОСОБА_1