Справа № 565/1514/24
Провадження № 1-кп/565/145/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2024 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження за №0000115, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.07.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кузнецовськ Рівненської області, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28 лютого 2024 року за ч.2 ст.389 КК України до покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці, якому замінено невідбуту частину покарання у виді арешту на покарання у виді пробаційного нагляду на строк 4 місяці 10 днів, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.389 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області у справі № 565/324/24 від 28.02.2024 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначено покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці. Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області у справі №565/324/24 від 12.04.2024 засудженому ОСОБА_3 замінено невідбуту частину покарання у виді арешту на покарання у виді пробаційного нагляду на строк 4 (чотири) місяці 10 (десять) днів. Вказану ухвалу після набрання нею законної сили 03.05.2024 направлено для виконання до Вараського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області. 14.05.2024 засуджений ОСОБА_3 з`явився до уповноваженого органу з питань пробації, останньому були роз`яснені права й обов`язки засудженої особи, порядок та умови відбування покарання у виді пробаційного нагляду та наслідки, що наступають у разі ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду. Про що засуджений власноруч заповнив підписку. За час перебування на обліку в органі пробації засуджений ОСОБА_3 , діючи умисно, допустив невиконання покладеного на нього судом обов`язку, а саме 21.05.2024, 04.06.2024, 11.06.2024, 18.06.2024 та 09.07.2024 не з`явився до Вараського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області на реєстрацію без поважних на те причин, чим ухилився від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

Таким чином, ОСОБА_3 , своїми умисними діями, які виразились в ухиленні від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.3 ст.389 КК України.

Прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні, в якому зазначено, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.389 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , в якій ОСОБА_3 зазначає про те, що беззаперечно визнає винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.389 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинам та згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному провадженні.

Також, у вказаній заяві ОСОБА_3 зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

У даній заяві захисником ОСОБА_4 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, його заяву, в якій він зазначає, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.389 КК України, згоден із встановленими під час дізнання обставинами, згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд відповідно до вимог ст. 382 ч. 2 КПК України визнає встановленим, що органом досудового розслідування встановлені обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.389 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_4 , обставини вчинення криміналього проступку, передбаченого ч.3 ст.389 КК України не оспорює, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.389 КК України доведена повністю поза розумним сумнівом.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.3 ст.389 КК України, як ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог статтей 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України, є кримінальним проступком.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального проступку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України не виявлено.

Про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 в силу ст. 89 КК України раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, проти життя та здоровя особи та проти громадської безпеки, неодружений, утриманців не має, має місце реєстрації та місце проживання, непрацюючий, на обліках у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває.

З урахуванням всіх обставин справи, ступеня тяжкості, обставини вчиненого кримінального проступку, і даних про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує та відсутність обтяжуючих його покарання обставин, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України в тому, що особі яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік в межах санкції ч.3 ст.389 КК України, враховуючи, що у суду відсутні підстави вважати про можливість його виправлення без відбування покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 не відбув покарання у виді пробаційного нагляду строком на 4 місяці 10 днів, яке йому призначене ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 12.04.2024, взамін покарання у виді арешту строком на два місяці, призначеного вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28.02.2024, суд доходить висновку, про необхідність призначення остаточного покарання ОСОБА_3 на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком до покарання за цим вироком. При цьому, при складанні покарань слід застосувати правило, передбачене п. 5 ч. 1 ст. 72 КК України, про те, що одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.

Суд переконаний, що визначена ним вид і міра покарання, є необхідною і достатньою для можливого виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень. Таке покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності з урахуванням того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374,381,382 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.389 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового складання невідбутой частини покарання за вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28.02.2024, яке було замінене ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 12.04.2024, до покарання за цим вироком та призначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді обмеження волі строком на один рік один місяць.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Кузнецовський міський суд Рівненської області, з особливостями, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1