29.11.2024
Справа № 642/3996/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 року Ленінський районний м. Харкова у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальні провадження № 0000968 від 04 червня 2024 року та № 0000250 від 03 квітня 2024 року стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Таверівка, Чутівськго району, Полтавської області, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця військової служби за мобілізацією на посаді стрільця-снайпера 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого: АДРЕСА_2 ,

який обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01 квітня 2024 року близько 19 години 30 хвилин, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_7 , перебуваючи в маршрутному таксі марки «Volkswagen LT» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , яке рухалося вбік зупинки громадського транспорту «8 березня», що розташована на перехресті АДРЕСА_3 , побачивши барсетку чорного кольору, що знаходилася поруч з кермом водія на торпеді вказаного автомобіля та реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел на вчинення крадіжки, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи в умовах воєнного стану запровадженого Указом Президента України №64/22 від 24.02.2022, з подальшим продовженням такого, в той час, коли вказане маршрутне таксі зупинилося на зупинці громадського транспорту «8 березня», впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, направився до виходу з вказаного маршрутного таксі, де шляхом вільного доступу викрав з торпеди вказаного автомобіля, з правої сторони від водія барсетку чорного кольору, в яких знаходилися грошові кошти в сумі 5400 грн., після чого, із викраденим майном вибіг з маршрутного таксі та покинув місце вчинення злочину та, таким чином, обернув викрадене майно на свою користь та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 02 квітня 2024 року близько 20 години 30 хвилин, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_7 , перебуваючи в маршрутному таксі марки «Volkswagen LT» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_9 , яке рухалося вбік зупинки громадського транспорту «8 березня», що розташована на перехресті АДРЕСА_3 , побачивши грошові кошти, скріплені канцелярським біндером, що знаходилися на гачку поруч з водійським сидінням автомобіля, та реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел на вчинення крадіжки, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи в умовах воєнного стану запровадженого Указом Президента України №64/22 від 24.02.2022, з подальшим продовженням такого, в той час, коли вказане маршрутне таксі зупинилося на зупинці громадського транспорту «8 березня», впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, направився до виходу з вказаного маршрутного таксі, де шляхом вільного доступу повторно викрав з гачку вказаного автомобіля, поруч з водійським сидінням, грошові кошти, скріплені канцелярським біндером в сумі 10 000 грн., після чого, із викраденим майном вибіг з маршрутного таксі та покинув місце вчинення злочину та, таким чином, обернув викрадене майно на свою користь та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, солдат ОСОБА_7 , являючись військовослужбовцем військової служби за мобілізацією на посаді стрільця-снайпера 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , будучи достеменно обізнаним про введення в Україні з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, та відповідно до п. 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015, військового стану, строк дії якого в подальшому продовжувався, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, вчинив умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 04 червня 2024 близько 13 год. 25 хв., ОСОБА_7 перебуваючи на відкритій ділянці місцевості поблизу буд. АДРЕСА_4 , помітив раніше знайомого йому ОСОБА_10 , який знаходився на водійському сидінні в своєму автомобілі марки «Tesla Model 3», білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_4 та підійшовши до автомобіля, відкрив передні пасажирські двері, потрапивши таким чином в салон на передне пасажирське сидіння, де одразу наніс ОСОБА_10 близько п`яти ударів кулаками обох рук в ділянку голови, після чого ОСОБА_10 , з метою уникнення подальших ударів, відкрив водійські двері свого автомобіля та намагався вийти з салону, однак, ОСОБА_7 помітивши на шиї ОСОБА_10 ланцюжок з металу жовтого кольору, схопив останнього за вказаний ланцюжок, виготовлений із золота 585 проби, вартістю 27 195,00 грн., та різким рухом зірвав його, а у подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

Після цього, коли ОСОБА_10 вийшов з автомобіля, ОСОБА_7 , переслідуючи останнього, вийшов за ним та наблизившись до нього, повторно наніс йому почергово близько десяти ударів кулаками обох рук по різноманітним ділянкам обличчя, спини та живота та діючи з метою подолання спротиву ОСОБА_10 , наніс один удар правою ногою по його правій нозі з метою втрати ОСОБА_10 рівноваги, однак останній встояв на ногах та відбіг на декілька метрів від свого автомобіля. В цей момент, ОСОБА_7 підійшов до автомобіля марки «Tesla Model 3», що належить ОСОБА_10 і який той залишив у незачиненому стані, та через передні праві дверцята зазирнув до салону автомобіля, де на центральній консолі побачив шкіряний гаманець чорного кольору, в якому на той момент знаходились банківські картки КБ «Приватбанк» в кількості п`ять штук, АТ «Універсалбан» в кількості одна штука, ПАТ «Ощадбанк» в кількості три штуки, одна купюра номіналом 100 доларів США, що еквівалентно 4048,13 гривень та 12700 гривень, та який ОСОБА_7 відкрито викрав з центральної консолі автомобіля ОСОБА_10 зазначений гаманець із вказаним вмістом та у подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_7 , із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для здоров`я ОСОБА_10 , відкрито заволодівши його ланцюжком, виготовленим із золота 585 проби, вартістю 27 195,00 грн. та грошовими коштами в сумі 100 доларів США та 12700 грн., спричинив потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді саден на тлі травматичної припухлості м`яких тканин в лобній ділянці голови; синців в лівій скроневій ділянці з переходом в ліву завушну ділянку голови, на правій гомілці в середній третині по зовнішній поверхні та на лівій боковій поверхні тулубу; саден в проекції лівого колінного суглобу із переходом на ліву гомілку по передній поверхні, які відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, а також матеріальної шкоди на загальну суму 43 943,13 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, погодився з їх кваліфікацією, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини вчинених ним злочинів та показав, що 01 квітня 2024 р. після 19 години, він виходячи з маршрутного таксі на зупинці «8 березня» у м. Люботин побачив біля водія чорну барсетку та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав з торпеди автомобіля зазначену барсетку, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 5400 грн. і покинув місце вчинення злочину. Також 02 квітня 2024 року після 20 години, він виходячи з маршрутного таксі на зупинці «8 березня» у м. Люботин побачив поруч з водійським сидінням, грошові кошти, скріплені канцелярською скрепкою та з впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав зазначені грошові кошти в сумі 10 000 грн., після чого скрився. Крім того, 04 червня 2024 він домовився з колишньою співмешканкою, що остання привезе його речі до Центрального ринку. Переебуваючи біля станції метро «Центральний ринок» приблизно о 13 год. він на паркові підійшов до автомобіля «Tesla», білого кольору, співмешканки не було, а за кермом знаходився її новий співмешканець ОСОБА_10 . Він відкрив передні пасажирські двері, сів в авто та під час розмови наніс ОСОБА_10 близько п`яти ударів кулаками в ділянку обличчя, тримаючи його за комір. Коли ОСОБА_10 намагався вийти з авто він зірвав з шії останнього ланцюжок із золота, а в подальшому наздогнавши останього на вулиці наніс потерпілому декілька ударів кулаками в обличчя та ногою по нозі. Після того, він повернувся до автомобіля та через передні дверцята з автомобіля забрав шкіряний гаманець чорного кольору, при цьому потерпілий це бачив. В гаманці знаходились банківські картки 100 доларів США, та 12700 гривень, якими у подальшому він розпорядився на власний розсуд. Ланцюжок із золота він здав до ломбарду, отримавши за нього 12000 грн.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють обставин вчинених кримінальних правопорушень, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, при цьому їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд провів судовий розгляд справи із застосуванням правил, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів, які ніким не оспорюються, проти чого не заперечували учасники судового провадження.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії:

за епізодом від 01 квітня 2024 р. за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану;

за епізодом від 02 квітня 2024 за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану;

за епізодом від 04 червня 2024 р. за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

При дослідженні особи обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, не одружений, є війсковослужбовцем за мобілізацією, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Також ОСОБА_7 добровільно звернувся до військової частини НОМЕР_1 з наміром повернутися для проходження подальшої військової служби та отримав згоду командира на це.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості, які згідно ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів, пом`якшуючі обставини, відсутність обставин, які його обтяжують, наведені вище дані про особу обвинуваченого, та вважає необхідним призначити ОСОБА_7 покарання за кримінальні правопорушення (ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 4 ст. 186 КК України) у виді позбавлення волі, та за їх сукупністю, згідно ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, яке йому належить відбувати реально, оскільки його виправлення, а також попередження вчинення нимнових кримінальних правопорушень не можливе без ізоляції від суспільства.

Проте, враховуючи наявність кількох обставин, зокрема, особи обвинуваченого ОСОБА_7 , який в вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, раніше не судимий, задовільно характеризується за місцем проживання, виявив добровільне бажання повернутися на військову службу для оборони та відсічі збройної агресії російської федерації проти України безпосередньо в районі ведення бойових дій, що підтверджено згодою командира військової частини, визнав заявлені потерпілими цивільні позови, а також відсутність претензій потерпілого ОСОБА_10 , що істотно знижує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, суд вважає за можливе відповідно до ч.1 ст. 69 КК України, призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі нижче нижчої межі, встановленої санкцією ч. 2 ст. 186 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з 12 червня 2024 року.

Арешт на майно накладений ухвалами слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 11.06.2024 р. та 17.06.2024 р. підлягає скасуванню.

Цивільний позов ОСОБА_8 про стягнення майнової шкоди в розмірі 5400 грн. 00 коп. підлягає задоволенню. З урахуванням визнання позову обвинуваченим, з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 належить стягнути 5400 грн. 00 коп. на відшкодування майнової шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_9 про стягнення майнової шкоди в розмірі 10 000 грн. 00 коп. підлягає задоволенню. З урахуванням визнання позову обвинуваченим, з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 належить стягнути 10000 грн. 00 коп. на відшкодування майнової шкоди.

Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Згідно ст.124 КПК України з ОСОБА_7 на користь держави належить стягнути процесуальні витрати за проведення судово товарознавчої експертизи №5138 від 27.06.2024 р. у розмірі 1514 грн. 56 коп., судово дактилоскопічних експертиз №СЕ-19/121-24/16481-Д від 18.06.2024 р. та №СЕ-19/121-24/18261-Д від 03.07.2024 р. у розмірі 3407 грн. 76 коп. кожна, а всього 8330 грн. 08 коп.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 4 ст. 185 України у виді позбавлення волі на строк п`ять років;

за ч. 4 ст. 186 КК України, із застосуванням положень ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк п`ять років шість місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років дев`ять місяців.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з 12 червня 2024 року.

Цивільний позов ОСОБА_8 задовільнити. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 5400 грн. 00 коп. на відшкодування майнової шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_9 задовільнити. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 10 000 грн. 00 коп. на відшкодування майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати - вартість судово товарознавчої та судово дактилоскопічних експертиз у розмірі 8330 грн. 08 коп.

Арешт на майно накладений ухвалами слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 11.06.2024 р. та 17.06.2024 р. скасувати.

Речові докази: мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 12S 12/256GB Onyx Black, imei 1: НОМЕР_5 ; imei 2: НОМЕР_6 , та мобільний телефон «SAMSUNG», білого кольору, що належать ОСОБА_7 , які відповідно до квитанції №3755 знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_7 .

змив речовини бурого кольору (РБК), один відрізок липкої стрічки (ВЛС) зі слідами рук, рештки окулярів, що відповідно до квитанції №3755 знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, після набрання вироком законної сили знищити.

СD-R диск наданий ПТ «ТОВ «Климко і Компанія» («Ломбард Капітал») (м.Харків, вул.Петра Григоренка, 7) з відеозаписом залогу золотого ланцюжка ОСОБА_7 , СD-R диск ПТ «Донкредит», (ТМ «Ломбард Благо») з відділення №10 по АДРЕСА_5 на якому зафіксовано факт купівлі ОСОБА_7 мобільного телефону, СD-R диск наданий адміністрацією «Харківський центральний ринок» з відеозаписом перебігаючого ОСОБА_7 в напрямку Центрального ринку, та DVD-R диск з відеозаписом від 02.04.2024р. з магазину «ПЗС» за адресою: АДРЕСА_6 , що знаходяться в матеріалах кримінального провадження зберігати в матеріалах провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1