Справа №333/7354/24
Провадження №1-кс/333/2348/24
УХ В А Л А

30 серпня 2024 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 .

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

заявника ОСОБА_3 ,

розглянув скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, майора ОСОБА_4 від 14.08.2024 р. про відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженні №0002907 від 30.03.2024 , -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді 23.08.2024 надійшла скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, майора ОСОБА_4 від 14.08.2024 р. про відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженні №0002907 від 30.03.2024. В якій зазначено, що заявник не згодний із вказаною постановою. Кримінальне провадження, яка знаходиться у провадженні слідчого ОСОБА_4 відкрито за ознаками ч.1 ст. 367 КК України та не має відношення до кримінального провадження №00002924 від 22.08.2019 на яку посилається слідчий. Злочинними діями, службовою недбалістю або неналежним виконанням службовою особою обов`язків через несумісне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян. Йому завдано моральної шкоди, а не матеріальної. Для визнання розміру морально-психологічної експертизи, яка б дала висновок чи була спричинена йому моральна шкода злочинними діями слідчого Дніпровського ВП ОСОБА_5 після цього він мав намір звернутися до слідчого і подати йому цивільний позов. Слідчий ОСОБА_4 позбавив його такого права.

ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав за обставин викладених у ній, додатково зазначив, що грошові кошти, які його донька ОСОБА_6 позичила ОСОБА_7 належали саме йому, а не доньці, тому саме йому спричинена шкоди, в тому числі моральна невиконанням вказаного рішення по цивільній справі.

Слідчий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та місце був сповіщений належним чином.

Керівник першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ОСОБА_8 надіслав до суду листа в якому зазначив, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, була розглянута заява ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у зазначеному кримінальному провадженні, подана 12.08.2024. Відповідно до відомостей, отриманих під час досудового розслідування кримінального провадження №0002907 від 30.03.2024, у провадженні СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебувало кримінальне провадження №0002924 від 22.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України (умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню), за фактом невиконання ОСОБА_7 рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя по сплаті заборгованості, а саме рішення у справі №334/3010/16-ц від 27.03.2017 про задоволення позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення боргу за договором позики та стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 суми боргу в розмірі 304896,79 грн. та судових витрат в розмірі 5850,00 грн. Зазначене кримінальне провадження №0002924 від 22.08.2019 було закрите 15.10.2020 в порядку п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із спливом 26.08.2020 допустимого строку досудового розслідування. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.11.2020 та рішенням Запорізького апеляційного суду від 02.12.2020 вказана постанова не скасована.

У кримінальному провадженні №0002924 від 22.08.2019, розпочатому за фактом невиконання ОСОБА_7 рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя по сплаті заборгованості ОСОБА_6 за договором позики, особою, якій було спричинено шкоду була ОСОБА_6 . До заяви про визнання потерпілим та ОСОБА_3 долучено копію довіреності від 23.01.2024 про представлення інтересів ОСОБА_6 , ведення її справ тощо.

За фактом можливої службової недбалості та неналежного проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002924 від 22.08.2019 за ч. 1 ст. 382 КК України, внаслідок чого вказане провадження було закрите в порядку п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, ОСОБА_3 не є особою, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, в провадженні слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002907 від 30.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України з такою фабулою «Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 28.03.2024 по справі №333/1433/24 зобов`язано уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Мелітополі внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 24.01.2024 відповідно до якої слідчий СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 неналежно проводив досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002924 від 22.08.2019 за ч.1 ст. 382 КК України, внаслідок чого вказане провадження було закрито у зв`язку із закінченням строків давності, а ОСОБА_3 спричинено моральні та матеріальні збитки».

Постановою слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ОСОБА_4 від 14.08.2024 року відмовлено ОСОБА_9 , у визнанні потерпілим та цивільним позивачем у кримінальному провадженні №0002907 від 30.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Вказана постанова мотивована тим, що ОСОБА_3 не є особою, якій завдано шкоди. В обґрунтування слідчий зазначив, що відповідно до відомостей, отриманих під час досудового розслідування кримінального провадження №0002907 від 30.03.2024, у провадженні СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебувало кримінальне провадження №0002924 від 22.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України (умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню), за фактом невиконання ОСОБА_7 рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя по сплаті заборгованості, а саме рішення у справі №334/3010/16-ц від 27.03.2017 про задоволення позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення боргу за договором позики та стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 суми боргу в розмірі 304896,79 грн. та судових витрат в розмірі 5850,00 грн. Зазначене кримінальне провадження №0002924 від 22.08.2019 було закрите 15.10.2020 в порядку п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із спливом 26.08.2020 допустимого строку досудового розслідування. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.11.2020 та рішенням Запорізького апеляційного суду від 02.12.2020 вказана постанова не скасована.

У кримінальному провадженні №0002924 від 22.08.2019, розпочатому за фактом невиконання ОСОБА_7 рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя по сплаті заборгованості ОСОБА_6 за договором позики, особою, якій було спричинено шкоду була ОСОБА_6 .

Надаючи оцінку на предмет обґрунтованості постанови слідчого про відмову у визнані потерпілими суд виходить з того, що відповідно до частини першої статті 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. (ч. 2 ст. 55 КПК).

Положеннями ч. 5 вказаної норми передбачено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

До заяви про визнання потерпілим та ОСОБА_3 долучено копію довіреності від 23.01.2024 про представлення інтересів ОСОБА_6 , ведення її справ тощо.

Слідчий обґрунтовано вважає, що на підставі цієї довіреності ОСОБА_3 не набув прав та обов`язків потерпілого замість ОСОБА_6 .

Доводи особи, яка звернулась зі скаргою ОСОБА_3 про те, що насправді померлому ОСОБА_7 були позичені кошти, які належали йому, а не доньці ОСОБА_6 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки по цивільній справі №334/3010/16-ц від 27.03.2017 про стягнення заборгованості за договором позики з ОСОБА_7 була саме ОСОБА_10 , а не ОСОБА_3 . Тому саме ОСОБА_10 мала право на виконання на її користь рішення суду від 27.03.2017 р. Повноваження ОСОБА_3 на підставі довіреності набув повноваження представника ОСОБА_10 та всі дії які він має право вчиняти, він вчиняє виключно від її імені та в її інтересах.

Довіреність не надає право особі вчиняти дії від імені довірителя на свою користь.

Крім того, слід зауважити, що чинним Кримінально-процесуальним кодексом визначений перелік документів, які підтверджують повноваження представника у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 58 КПК України, потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник - особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником. Повноваження представника потерпілого на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) документами, передбаченими статтею 50 цього Кодексу, якщо представником потерпілого є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні; 2) копією установчих документів юридичної особи - якщо представником потерпілого є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа; 3) довіреністю якщо представником потерпілого є працівник юридичної особи, яка є потерпілою.

Отже, на підставі нотаріально посвідченої довіреності ОСОБА_3 не набув права набуття статусу потерпілої особи від імені доньки ОСОБА_6 .

За фактом можливої службової недбалості та неналежного проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002924 від 22.08.2019 за ч. 1 ст. 382 КК України, внаслідок чого вказане провадження було закрите в порядку п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, ОСОБА_3 не є особою, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

З огляду на зазначене, постановаслідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, майора ОСОБА_4 від 14.08.2024 р. про відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженні №0002907 від 30.03.2024 прийнята у відповідності до вимог ст. 55 КПК України, є обґрунтованою та законною.

Керуючись ст. 2,3, 214, 303 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, майора ОСОБА_4 від 14.08.2024 р. про відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженні №0002907 від 30.03.2024 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1