ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/33749/23

Провадження № 11-сс/4820/324/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Хмельницького апеляційного суду

в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря - ОСОБА_4 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 серпня 2023 року за № 0000231, за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 липня 2024 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою клопотання слідчого задоволено. Застосовано щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Іллінці Іллінецького району Вінницької області, що проживає за адресою АДРЕСА_1 , неодруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , солдата, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 30 серпня 2024 року без визначення розміру застави.

Як вбачається із клопотання, 11 січня 2023 року ОСОБА_7 призваний першим відділом ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за мобілізацією, відповідно до Указу Президента України № 758/2022 від 07 листопада 2022 року та згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 проходив військову службу на посаді сапера інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу танкового батальйону військової частини НОМЕР_2 .

30 березня 2023 року солдат ОСОБА_7 , будучи відрядженим на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 24 березня 2023 року № 94 до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) з метою проходження навчання з 26 березня 2023 року по 01 квітня 2023 року, в порушення вимог законодавства, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи військову дисципліну, маючи намір тимчасово ухилитись від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, без поважних причин та дозволу командування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), самовільно залишив пункт постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , що дислокується в АДРЕСА_2 та проводив службовий час на власний розсуд не пов`язаний із проходження військової служби, по теперішній час, чим вчинив самовільне залишення місця служби без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану тобто злочин, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України.

08 серпня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000231 внесено відомості про кримінальне правопорушення, правова кваліфікація - ч. 5 ст. 407 КК України.

17 листопада 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

30 липня 2024 року о 12 год. 45 хв. ОСОБА_7 затриманий в порядку ст. 208 КПК України у приміщенні АДРЕСА_3 .

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати та постановити нову, якою обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Ухвалу вважає незаконною, необґрунтованою та невмотивованою.

Ризики, наведені у клопотанні слідчого, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконний вплив на свідків та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, не доведені.

Клопотання слідчого не відповідає вимогам ст. 184 КПК України, оскільки не містить викладу обставин, на підставі яких слідчий дійшов висновку про наявність вищевказаних ризиків та обґрунтування неможливості їх запобігання, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу .

Слідчий суддя не врахував, що підозрюваний має постійне місце проживання, проживає з матір`ю похилого віку, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків, повністю визнав свою вину, щиро розкаюється у вчиненому,

Поза увагою суду залишилось й те, що ОСОБА_7 виявив бажання продовжувати службу в ЗСУ.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Виходячи з вимог ст. 370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого в повній мірі дотримався цих вимог закону.

Так, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з вимогами ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, подане до суду першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. 184 КПК України, погоджене з прокурором. В обґрунтування клопотання слідчий послався на наявність обґрунтованої підозри, тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 , яке є тяжким та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірялись слідчим суддею. При цьому був опитаний підозрюваний, вислухана думка його захисника, прокурора, відібрані пояснення у слідчого, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу.

Окрім того, при вирішенні питання про обрання даного запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 слідчий суддя врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років; особу підозрюваного, який неодружений, осіб на утриманні немає, має постійне місце проживання. Також слідчим суддею враховано попередні притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності, судимість у яких погашена.

Тому, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КК України, зокрема: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконний вплив на свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Врахувавши наведені ризики, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в їх сукупності слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, з яким погоджується колегія суддів апеляційного суду, про необхідність обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є безпідставними, виходячи з наступного.

Так, наявність вищевикладених ризиків у межах кримінального провадження ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених слідчим у поданому клопотанні та доведених прокурором в судовому засіданні першої та апеляційної інстанцій.

Зокрема, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, а тому усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку визнання його винуватим, підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, на жоден із викликів слідчого ОСОБА_7 не з`являвся. У зв`язку із цим, 18 грудня 2023 року його було оголошено у розшук. Вказане свідчить про те, що ОСОБА_7 вже переховувався від органу досудового розслідування, а тому ризик переховування від органу досудового розслідування та суду є високим.

Свідками у даному кримінальному провадженні є особи, які разом із підозрюваним проходили військову службу в одній військовій частині, а тому ОСОБА_7 може впливати на них шляхом залякування та вчинення насильницький дій.

Підозрюваний ОСОБА_7 , розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, при цьому як військовослужбовець маючи певну підтримку серед інших військовослужбовців може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином, стороною обвинувачення ризики, зазначені у клопотанні слідчого, доведені. В сукупності із обґрунтованою підозрою ОСОБА_7 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вони стали підставою для застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, що відповідає характеру суспільного інтересу в даному випадку.

Посилання захисника на те, що клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не містить обґрунтування щодо неможливості запобігання вищевказаним ризикам, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вказане спростовується змістом самого клопотання.

Зокрема, у такому зазначено, що відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

У зв`язку з вищевикладеним, слідчий у своєму клопотанні обґрунтував неможливість застосування щодо ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу та прийшов до правильного висновку, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 та виконання покладених на нього обов`язків.

Доводи про неврахування слідчим суддею того, що підозрюваний має постійне місце проживання, проживає з матір`ю похилого віку, повністю визнав свою вину, щиро розкаюється у вчиненому, апеляційний суд відхиляє, оскільки такі були в повній мірі враховані місцевим судом. Разом з тим, вказані обставини не є беззаперечними підставами, відповідно до вимог КПК України, для зміни обраного йому запобіжного заходу, оскільки такі враховуються з іншими обставинами у кримінальному провадженні в сукупності.

Твердження про те, що ОСОБА_7 має бажання продовжувати службу в ЗСУ, апеляційний оцінює критично.

Так, протягом року підозрюваний жодних дій для продовження проходження військової служби не вчиняв, отже висловлення такого наміру не є гарантією його дійсної реалізації.

Разом з тим, вказане не є підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою

Враховуючи вищевикладене, потреба в обмеженні права на особисту свободу підозрюваного шляхом обрання останньому найсуворішого запобіжного заходу є виправданою. Окрім того, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у справі існують ознаки суспільного інтересу, який, зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував усі обставини провадження, об`єктивно оцінив особу ОСОБА_7 та обґрунтовано прийняв рішення про необхідність ізоляції його від суспільства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів підстав для скасування ухвали слідчого судді не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 липня 2024 року, якою застосовано щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 30 серпня 2024 року без визначення розміру застави, залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника - адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: ОСОБА_1 .

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3