справа № 462/3797/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2024 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження № 0000046 від 27.05.2021 р. про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Львівської області, м. Червонограда, українця, громадянина України, з вищою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 вніс в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдиві відомості, а також умисно подав для проведення такої реєстрації документи, які містять завідомо неправдиві відомості за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , при проведенні державної реєстрації створення ТОВ «Копарт ЛТД», достовірно знаючи про відсутність у нього законних підстав для перебування або користування на будь-яких правових підставах нежитловими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_2 , здійснив внесення неправдивих відомостей щодо місцезнаходження вищевказаної юридичної особи до рішення засновника № 1 від 19.09.2018 та заяви від 19.09.2018 про державну реєстрацію створення юридичної особи, після чого, підписавши власноруч вказані документи, умисно подав їх 19.09.2018 державному реєстратору управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , для проведення відповідної реєстрації.

На підставі документів із недостовірними відомостями щодо місцезнаходження юридичної особи, внесеними та поданими ОСОБА_4 для реєстрації державним реєстратором управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради ОСОБА_6 в Єдиному державному реєстрі 19.09.2018 проведено реєстрацію створення юридичної особи ТОВ «Копарт ЛТД» (), про що в Єдиному державному реєстрі зроблено відповідний запис за № 0045345.

Так, згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» відомості до Єдиного державного реєстру про юридичну особу вносяться на підставі відповідних заяв про державну реєстрацію; документів, що подаються для проведення інших реєстраційних дій; відомостей, отриманих у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі повинен міститись визначений перелік відомостей про юридичну особу, у тому числі місцезнаходження юридичної особи.

Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» визначено, що для державної реєстрації юридичної особи, серед іншого, подаються заява про державну реєстрацію створення юридичної особи; примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення засновників; установчий документ юридичної особи - у разі створення юридичної особи на підставі власного установчого документа. Форма заяви про державну реєстрацію створення юридичної особи затверджена наказом Міністерства юстиції України № 3268/5 від 18.11.2016 «Про затвердження форм заяв у сфері державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 205-1 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав. Пояснив, що він у 2018-2019р. був директором ТОВ «Копарт ЛТД». Так як у нього не має юридичної освіти, для реєстрації вказаної юридичної особи він скористався послугами юриста на ім`я ОСОБА_7 , контакти якого знайшов на сайті ОСОБА_8 . Всі необхідні документи для реєстрації, їх заповнення підготував ОСОБА_7 , а ОСОБА_4 в свою чергу лише підписав документи, не заповнюючи їх, тим самим не вносив завідомо неправдиві дані. Будучи директором ТОВ «Копарт ЛТД», він цікавився орендою приміщень на Залізняка, 17 у м. Львова, спілкувався із представниками даного приміщення, особисто був там досить часто. В подальшому обвинувачений подав державному реєстратору відповідні документи для реєстрації юридичної особи, точного переліку поданих документів не пам`ятає. Від допиту стороною обвинувачення та судом на підставі ст. 63 Конституції України обвинувачений відмовився. Просить ухвалити виправдувальний вирок, оскільки в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 205-1 КК України.

Не зважаючи на заперечення своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 його винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю підтверджується такими безпосередньо дослідженими під час судового розгляду доказами.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 повідомив, що є співзасновником та директором компанії ТОВ «НВФ «Дока» за адресою: АДРЕСА_2 До жовтня 2019 року в оренду приміщення в цій будівлі ніколи не здавались, жодних договорів на оренду вказаного приміщення з ТОВ «Копарт ЛТД» чи з компанією Технотранс УА ним не укладались, жодні представники вказаних юридичних осіб до нього з пропозицією оренди приміщення не звертались, жодних коштів за це його компанія не отримувала.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 повідомив, що є засновником ТОВ «Галтехавто-Сервіс» за адресою м. Львів, вул. Залізняка, 13. Про ТОВ «Копарт ЛТД» йому нічого не відомо, ОСОБА_4 він не знає, жодного разу його не бачив. Станом на 2018р. його фірма здавала в оренду приміщення лише рекламній агенції та Новій пошті.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що з 1996 року працює технічним директором ТОВ «Балко» за адресою: м. Львів, Франківський район, вул. Залізняка, 15. В сусідній будівлі здійснює діяльність ТОВ «НВФ «Дока» за адресою: АДРЕСА_2.Свідок показав, що ніколи не бачив і не знайомий з ОСОБА_4 , а також свідку не відомо про діяльність ТОВ «Копарт ЛТД» чи Технотранс ЮА.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , повідомила, що працює на посаді головного бухгалтера ТОВ «Дока» з 2000-х років за адресою: АДРЕСА_2 Вона здійснює бухгалтерський облік по операціях оренди приміщення, які належать ТОВ «Дока». Про орендарів ТОВ «Копарт ЛТД» не чула жодного разу, в оренду приміщення ТОВ «Дока» цій фірми не здавало.

Оцінюючи покази вказаних свідків суд визнає їх належними та допустимими, оскільки такими підтверджуються місце, час та спосіб вчинення кримінального правопорушення.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 не допитувалась судом, у зв`язку з неможливістю прибути в судове засідання. При цьому згідно вимог ч. 3 ст. 23 КПК України сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом. Однак, стороною обвинувачення, яка заявила клопотання про допит цих свідків, яке судом було задоволено, явка свідків в судове засідання забезпечена не була. В подальшому сторони, з цього приводу, не наполягали на допиті цих свідків.

В свою чергу, з досліджених у порядку ст. 358 КПК України, у судовому засіданні, документів, судом встановлено наступне.

Як вбачається із матеріалів виконання постанови від 28.04.2020 СУ ФР ГУ ДФС у Львівській області про проведення процесуальних дій на території Полтавської області, згідно з якою на виконання ухвали слідчого судді від 21.04.2020 проведено тимчасовий доступ з вилученням оригіналів документів реєстраційної справи ТОВ «Копарт ЛТД», що оформлено протоколом від 20.05.2020 (із описом вилучених речей і документів, що є додатком до протоколу), які складені старшим слідчим з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_15 . Саме під час даного тимчасового доступу вилучені, підписані ОСОБА_4 оригінали рішення засновника №1 ТОВ «Копарт ЛТД» від 19.09.2018 та заяви від 19.09.2018 про державну реєстрацію створення юридичної особи, згідно з якими державним реєстратором вищевказане товариство створено за адресою: АДРЕСА_2 , а також Статут ТОВ «Копард ЛТД».

Відповідно до протоколу від 22.06.2020 щодо отримання зразків почерку та підписів ОСОБА_4 для проведення почеркознавчої експертизи разом із відповідною постановою органу дізнання від 22.06.2020 відібрано взірці підпису та почерку останнього.

Згідно з висновком експерта № 6020 від 11.12.2020 Львівського НДІСЕ складеного за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи ОСОБА_4 є виконавцем підпису в рішенні засновника №1 ТОВ «Копарт ЛТД» від 19.09.2018, заяві від 19.09.2018 про державну реєстрацію створення юридичної особи та статуті ТОВ «Копарт ЛТД» від 19.09.2018.

Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 27.08.2020 в АКБ «Львів» із доданими до нього документами, а також ухвали слідчого судді від 27.07.2020 вилучено документи зі зразками підписів ОСОБА_4 , що були використані під час проведення почеркознавчої експертизи, а також отримано інші документи, які вказують на те, що задекларована перед банківською установою основна діяльність не відповідала фактичним фінансовим операціям ТОВ «Копарт ЛТД», а саме: в опитувальнику банку від 26.09.2018, який складався під час відкриття ОСОБА_4 рахунку для ТОВ «Копарт ЛТД» зазначається, що товариство займатиметься комп`ютерним програмуванням, хоча фактично отримало у безготівковій формі понад 17 млн. грн.. від ТОВ «Укрметко ЛТД» та ТОВ «Акс-Кепітал ЛТД» з одночасним зняттям безпосередньо ОСОБА_4 через каси АКБ «Львів» готівки по банківських чеках для нібито закупівлі металобрухту у період з 11.03.2019 по 04.06.2019. Саме ці фінансові операції з переведення грошових коштів з безготівкової форми у готівку стали приводом для складання узагальненого матеріалу Державною службою фінансового моніторингу України щодо ТОВ «Копарт ЛТЛ» та ОСОБА_4 . Після цих фінансових операцій в липні 2019 року ОСОБА_4 відчужено частку в ТОВ «Копарт ЛТД».

Відповідно до протоколу огляду від 27.04.2021 (на відкритій місцевості) будівлі за адресою: АДРЕСА_2, яка з 2007 року належить на праві власності ТОВ «НВФ «Дока», разом із фототаблицею до вищевказаного протоколу, у трьохповерховій будівлі є один центральний вхід, на якому розташовані технічні засоби контролю від доступу сторонніх відвідувачів, що відповідає показанням, наданим свідком ОСОБА_9 .

Як вбачається із відповіді Франківської районної адміністрації від 19.05.2021р. поштові номерні знаки 17 по вулиці Залізняка у м. Львові присвоєно будівлі (колишній корпус №52 ВАТ «Кінескоп», яку в подальшому придбано ОСОБА_16 . Додатково повідомлено, що поштові адреси АДРЕСА_5 не присвоювалися.

Згідно з інформацією від 21.12.2019 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2, який належить ТОВ «НВФ «Дока».

Відповідно до листів від 21.04.2021р. №125 та від 16.10.2019р. №0217 директор ТзОВ «Дока» ОСОБА_9 інформував сторону обвинувачення про відсутність перебування в офісній будівлі за адресою: м. Львів, Франківський район, вул. Залізняка, 17 підприємства ТОВ «Копарт ЛТД». Ці ж дані свідок ОСОБА_9 підтвердив в судовому засіданні.

Згідно відповіді від 17.05.2021р. №17/05/21-1 ТОВ «Балко», яке зареєстроване та є власником будівлі за адресою: АДРЕСА_7 , в період 2018-2019р. в оренду чи суборенду приміщень ТОВ «Копард ЛТД» не надавали, жодної співпраці чи розрахунків з цим підприємством не проводило. Ці ж дані свідок ОСОБА_11 підтвердив в судовому засіданні.

Згідно відповіді від 17.05.2021р. №12 ТОВ «Галтехавто-Сервіс», яке зареєстроване та є власником будівлі за адресою: АДРЕСА_8, в період 2018-2019р. в оренду чи суборенду приміщень ТОВ «Копард ЛТД» не надавали. Ці ж дані свідок ОСОБА_10 підтвердив в судовому засіданні.

Згідно листа від 26.05.2021р. ФОП ОСОБА_17 , який є власником будівлі за адресою: АДРЕСА_4 , ним не надавались приміщення ТОВ «Копард ЛТД».

Таким чином, суд дійшов висновку, що фактичні дані, що містяться у досліджених судом доказах узгоджуються між собою, з показами свідків, протоколами проведених слідчих дій, експертизи та іншими доказами, зібраними в ході досудового розслідування та судового розгляду. Досліджені судом докази в своїй сукупності підтверджують місце, час, спосіб та суб`єкта вчинення кримінального правопорушення.

Суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 в тому, що він своїми умисними діями вніс в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдиві відомості, а також умисно подав для проведення такої реєстрації документи, які містять завідомо неправдиві відомості і ці його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 205-1 КК України.

В свою чергу, стороною захисту на спростування пред`явленого обвинувачення подано ряд письмових доказів, які досліджені в судовому засіданні, зокрема супровідний лист від 21.07.2022р., попередній договір суборенди нежитлового приміщення від 20.08.2018р., договір суборенди нежитлового приміщення від 20.09.2018р. Даючи оцінку вказаним письмовим документам та оцінюючи їх на предмет належності та допустимості, суд зазначає таке.

Відповідно до попереднього договору суборенди від 20.08.2018 р. та основного договору суборенди від 20.09.2018 р., де сторонами виступають ОСОБА_4 та ТОВ "ТЕХНОТРАНС УА", в якому предметом договору є приміщення за адресою: АДРЕСА_2 . Вказане , на думку захисту, спростовує твердження сторони обвинувачення про те, що у ОСОБА_4 були відсутні законні підстави на час інкримінованих дій для перебування або користування на будь-яких правових підставах нежитловими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_2 , відтак внесення неправдивих відомостей щодо місцезнаходження вищевказаної юридичної особи до рішення засновника № 1 від 19.09.2018 та заяви від 19.09.2018 про державну реєстрацію створення юридичної особи та умисного подання їх 19.09.2018 державному реєстратору.

Суд, дослідивши лист, разом із доданими до нього двома копіями документів, який надійшов на адресу суду 28.07.2022, з якого вбачається, що такий датований 21.07.2022 ТОВ «Копарт ЛТД», підписано «в.о. директора ОСОБА_18 », проте відомості про якого не містяться в Єдиному державному реєстрі, хоча підлягають обов`язковому внесенню згідно ч.2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», у зв`язку з чим будь-які документи підписані особою, відомості про яку не внесено до Єдиного державного реєстру вважаються недостовірними і не можуть бути використані у спорі з третьою особою за правилами ч. 1 ст. 10 Закону.

Крім того, додані до даного листа копії попереднього договору та договору суборенди в порушення вимог ст. 777 ЦК України не містять даних про дозвіл власника - ТОВ «НВФ «Дока» на передачу в піднайм (суборенду) приміщень, що виключається виходячи із показань наданих суду директором даного товариства - свідком ОСОБА_9 , який заперечив передачу будь-яких приміщень в оренду. Також, у вказаному договорі відсутні ініціали осіб, які такий підписали, не містить банківських реквізитів оплати, відсутні дані про дозвіл власника на передачу майна у піднайм, не містить інформації про площу чи поверх приміщень, які передаються у суборенду. За таких обставин, суд визнає вказані документи неналежними, оскільки такі не підтверджують фактичного чи юридичного місцезнаходження ТОВ «Копард ЛТД» за адресою АДРЕСА_2.

Суд також критично оцінює відповідь ОСОБА_19 , адресована адвокату ОСОБА_5 , оскільки така не містить номеру будинку по вулиці Залізняка у м. Львові, де в офісі ТОВ «Копарт ЛТД» нібито проходила зустріч ОСОБА_19 з ОСОБА_4 та передача документів, зокрема тих, копії яких надійшли до суду 28.07.2022 від неуповноваженої особи.

Крім того, судом задоволено клопотання сторони захисту для допиту свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_19 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , Однак, свідки ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_19 на виклики суду не з`явились, сторона захисту не забезпечила явку вказаних свідків, в подальшому не наполягала на їхньому допиті. Нотаріус ОСОБА_23 про обставини реєстрації нею як державним реєстратором внесення змін до відомостей про юридичну особу ТОВ «Копард ЛТД» не пригадала, та при допиті послалась нотаріальну таємницю на підставі п. 2 ч. 2 ст. 65 КПК України.

Також захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_5 подано ряд клопотань про визнання доказів недопустимими. Зокрема, вказує на те, що досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженні було розпочато до внесення відомостей до ЄРДР, а саме зазначає, що в ході розслідування кримінального провадження №0000114 від 19.09.2019р. за ч. 1 ст. 212 КК України слідчому стало відомо про інше кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 205-1 КК України, однак слідчий розпочав досудове розслідування, не вносячи відповідні відомості до ЄРДР, що, на думку сторони захисту, є порушенням ст. 214 КПК України.

Вирішуючи вказане клопотання суд зазначає таке. Як вбачається із повідомлення про початок досудового розслідування від 13.05.2021р. старший слідчий з ОВС 2 відділу розслідувань кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_24 , ним повідомлено Начальника відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Львівської обласної прокуратури ОСОБА_25 про те, що ним, 13.05.2021р. за дорученням начальника 2 відділу розслідувань кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_26 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000043 від 31.05.2021р. В ході розслідування кримінального провадження №0000114 від 19.09.2019р.здобуто відомості щодо службових осіб ТОВ «Копард ЛТД», які внесли в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдиві відомості та подали для проведення такої реєстрації документи, які містили завідомо неправдиві відомості. Попередня правова кваліфікація ч. 1 ст. 205-1 КК України.

З витягу з ЄРДР від 13.05.2021р. вбачається, що відповідні відомості внесено за ч. 1 ст. 205-1 КК України, кримінальне провадження №0000043.

З витягу з ЄРДР від 27.05.2021р. вбачається, що відповідні відомості внесено за ч. 1 ст. 205-1 КК України, кримінальне провадження №0000046.

З постанови про виділення матеріалів досудового розслідування від 27.05.2021р. вбачається, що з матеріалів кримінального провадження №0000114 від 19.09.2019р. в окреме провадження за підозрою ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 205-1 КК України виділено ряд документів.

Після виділення в окреме провадження матеріалів за підозрою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000046 складено обвинувальний акт. Матеріали, надані стороною обвинувачення суду, містять необхідні постанови про створення групи дізнавачів та про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000046.

Вимога всебічного, повного, швидкого та неупередженого розслідування кримінальних правопорушень (ст. 2 КПК) зумовлює необхідність як об`єднувати матеріали досудових розслідувань, так і виділяти матеріали досудового розслідування в окреме провадження. Відповідно до положень ст. 217 КПК саме прокурор приймає рішення про виділення матеріалів досудового розслідування в окреме провадження.

На думку суду, у кримінальному ж провадженні, розпочатому шляхом виділення матеріалів з іншого такого провадження, може бути використано як докази ті матеріали, які було виділено з первісного провадження, в порядку вимог статті 217 КПК матеріалів, якщо такі матеріали існували на момент виділення. Таким чином, усі зібрані докази до виділення матеріалів в окреме провадження є допустимими, зберігають своє доказове значення, а тому підставі для визнання таких недопустимими у суду немає. Такий висновок міститься у постанові ВС від 20.03.2023р. справа №761/37510/18.

Крім цього, захисник просить визнати недопустимим протокол тимчасового доступу до речей та документів від 20 травня 2020 року, покликаючись на те, що 20.04.2020 р. слідчий суддя постановив ухвалу про надання старшому слідчому ОСОБА_27 , старшому слідчому ОСОБА_28 і та слідчому ОСОБА_29 тимчасового доступу до речей та документів. 20.05.2020 р. було здійснено тимчасовий доступ до речей і документів, проте здійснений він особою, доступ якій до таких речей та документів ухвалою суду не надавався, а саме старшим слідчим з ОВС В. Охріменко В.

Також, захисник просить визнати недопустимим протокол огляду від 21 травня 2020 року, покликаючись на те, що 21.05.2020 р. старший слідчий з ОВС ОСОБА_30 здійснив огляд приміщення за адресою АДРЕСА_6 , однак відповідно до вимог ч. 2 ст. 237 КПК України, огляд житла чи іншого володіння особи, здійснюється згідно з правилами, передбаченими законом для обшуку та відповідно до ч. 5 ст. 104 КПК України протокол підписують усі учасники, які брали участь у проведенні процесуальної, а відповідно до ч. 6 ст. 104 КПК України якщо особа, яка брала участь у проведенні процесуальної дії, відмовилася підписати протокол, про це зазначається в протоколі. Такій особі надається право дати письмові пояснення щодо причин відмови від підписання, які заносяться до протоколу.

На думку сторони захисту, що протокол огляду місця події, повинен бути визнаний недопустимим доказом через те, що в ньому зафіксовані відомості про те, що власник приміщення був відсутній при його огляді і не відомо, що він проводився з його дозволу, відсутні його підписи в протоколі, у зв`язку з чим неможливо зробити беззаперечний висновок про те, що даний огляд проводився з додержанням вимог закону. Дані про понятих відсутні, протокол ними не підписаний, відомості про те, що поняті відмовились підписувати протокол відсутні. Немає належних доказів того, що дійсно проводився огляд за адресою АДРЕСА_6 , оскільки у протоколі відсутні дані про понятих та власника приміщення, а описи проведених робі т надто загальні:«...за даною адресою знаходиться п`ятиповерховий багатоквартирний житловий будинок, який має чотири під`їзди, в яких розташовані 62 квартири...». Крім, того на фототаблиці (додаток до протоколу) відсутні підписи понятих та інших учасників, що є додатком до протоколу, у зв`язку з цим можна дійти висновку, що додатки до протоколів огляду події складено в порушенням вимог ч. 3 ст. 105 КПК України. На самих фото будинок зображений лише з одної сторони. Ці факти також свідчать про те, що немає належних доказів, що огляд дійсно проводився за адресою АДРЕСА_6 . Також, огляд місця був проведений 21.05.2020 р., а ТОВ «Копард ЛТД» діяло у період 2019 р., про що свідчать дані у кримінальному провадженні № 0000114, відомості про яке внесено у ЄРДР 19.09.2019 р. по сплину такого проміжку часу неможливо виявити належні докази.

Також сторона захисту заявила клопотання про недопустимість протоколу огляду від 27 квітня 2021 року з огляду на те, що на фототаблиці (додаток до протоколу) відсутні підписи понятих та інших учасників, у зв`язку з цим, захисник вважає, що додатки до протоколів огляду місця події складено в порушенням вимог ч. 3 ст. 105 КПК України, що тягне за собою недопустимість такого протоколу як доказу в кримінальному провадженні. При цьому зазначає, що огляд місця був проведений 27.04.2021 р., а ТОВ «Копард ЛТД» діяло у період 2019 року, про що свідчать дані у кримінальному провадженні № 0000114, відомості про яке внесено у ЄРДР 19.09.2019 р. По спливу такого проміжку часу неможливо виявити належні докази.

Щодо доводів сторони захисту з приводу недопустимості протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 20.05.2020, протоколу огляду від 21.05.2020 та протоколу огляду від 27.04.2021 р. , суд зазначає таке.

Згідно ч. 6 ст. 218 КПК України слідчий, прокурор має право провадити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії на території, яка знаходиться під юрисдикцією іншого органу досудового розслідування, або своєю постановою доручити їх проведення такому органу досудового розслідування, який зобов`язаний її виконати.

Постановою про проведення процесуальних дій на іншій території від 28.04.2020р. старший слідчий ОСОБА_31 доручив працівникам слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Полтавській області оголосити державному реєстратору Кременчуцької міської ради ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 21.04.202р. про надання тимчасового доступу до речей та документів, які перебувають у володінні вказаної установи з вилученням реєстраційної справи ТОВ "Копарт ЛТД".

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що слідчий діяв в межах своїх повноважень та у спосіб, визначений КПК України, жодних порушень в даній слідчій дії судом не встановлено та стороною захисту не доведено.

Щодо покликання сторони захисту на недопустимість протоколів огляду, суд зазначає таке.

КПК України не передбачає обов`язкової участі понятих при огляді, якщо він проводиться не в житловому приміщенні чи на відкритій місцевості. А тому, участь понятих чи одержання попереднього дозволу слідчого судді не вимагається, оскільки така слідча дія не підпадає під ознаки проникнення до житла чи іншого володіння особи.

Щодо покликання сторони захисту на неналежність висновку судово-почеркознавчої експертизи №6020 від 11.12.2020р. , суд вважає їх надуманими, оскільки порушень діючого законодавства України при проведенні експертом даної експертизи встановлено не було, вимоги ст. 69 КПК України дотримано, та останній у повній мірі відповідає вимогам ст. 102 КПК України та містить дані про те, коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта) та на якій підставі була проведена експертиза; місце і час проведення експертизи; хто був присутній при проведенні експертизи; перелік питань, що були поставлені експертові; опис отриманих експертом матеріалів та які матеріали були використані експертом; докладний опис проведених досліджень, отримані результати та їх експертна оцінка; обґрунтовані відповіді на кожне поставлене питання, зазначення про попередження про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків, підпис експерта.

При цьому, суд наголошує, що згідно зі ст. 87 КПК недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, у тому числі внаслідок здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов, а також шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень. При цьому тягар доведення наявності порушень КПК України, а також тягар доведення істотності впливу таких порушень на права та свободи людини покладається на сторону захисту, яка, порушуючи питання про недопустимість отриманих доказів, має обґрунтувати як факт такого порушення, так і його вплив.

Оцінюючи доводи сторони захисту в частині недопустимості доказів, суд визнає їх такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, стороною захисту не надано жодних доказів та не наведено таких обставин, які б викликали обґрунтований сумнів щодо невідповідності даних документів наданих прокурором. Отже, підстави для визнання судом зазначених вище доказів недопустимими відсутні.

Щодо покликанням захисника на порушення стороною обвинувачення ст. 290 КПК в частині не повідомлення її як адвоката про завершення досудового розслідування, не надання їй доступу до матеріалів досудового розслідування, то суд звертає увагу, що всі матеріали під час виконання вимог ст. ст. 290, 301 КПК України надані для ознайомлення та скопійовано ОСОБА_4 та його адвокатом ОСОБА_32 , що свідчить про дотримання вимог ст. 20 КПК України під час закінчення дізнання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_33 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України доведена повністю всією сукупністю належних, допустимих та достатніх доказів. Натомість, позицію сторони захисту суд оцінює критично, оскільки така не підтверджена жодним доказами, спростована стороною обвинувачення, та спрямована на спробу уникнення від кримінальної відповідальності.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, обставини скоєння злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, згідно довідки КНПЛОР "Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень" ОСОБА_4 не перебуває на обліку в диспансері, згідно довідки Львівського обласного клінічного психоневрологічного диспансеру, ОСОБА_4 не перебуває на обліку. Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини справи та наведені вище дані, які характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що йому слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 205-1КК України у виді штрафу, який суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів

Однак, враховуючи, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 205-1 КК України, що згідно зі ст. 12 КК України є проступком.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Як зазначено у ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Оскільки обвинуваченого ОСОБА_4 притягнуто до кримінальної відповідальності за дії, що мали місце 19.09.2018 р., зазначений термін давності минув, враховуючи те, що обвинувачений від слідства та суду за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України не ухилявся, перебіг давності відбувся не з його вини, суд вважає що обвинуваченого ОСОБА_4 слід звільнити від призначеного покарання за ч. 1 ст. 205-1 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Процесуальні витрати в розмірі 9806,40 грн. оплачені ОСОБА_4 згідно квитанції від 26.06.2023р., відтак, такі не підлягають стягненню.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України ( в редакції Закону № 642-VII від 10.10.2013 р. із змінами, внесеними згідно із Законом № 835-VIII від 26.11.2015 р.) та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1 тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. (сімнадцять тисяч гривень).

На підставі ст. ст. 49, 74 КК України, ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання за ч. 1 ст. 205-1 КК України у виді штрафу у розмірі 1 тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн (сімнадцять тисяч гривень), у зв`язку з закінченням строків давності.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно. Оригінал вироку міститься в матеріалах справи № 462/3797/21. Вирок не набрав законної сили.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Копія виготовлена

Суддя: ОСОБА_1