Провадження №1-кс/712/4497/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2024 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника власника майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002950 від 12.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

Прокурор Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить задовольнити клопотання та накласти арешт на: транспортний засіб марки «ISUZU» моделі «NQR», д.н.з. НОМЕР_1 (власником вище зазначеного транспорту є ОСОБА_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ); свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 08.10.2021; ключі від транспортного засобу марки «ISUZU» моделі «NQR», д.н.з. НОМЕР_1 ; деревину, що знаходиться в транспортному засобі марки «ISUZU» моделі «NQR», д.н.з. НОМЕР_1 .

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002950 від 12.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 12.09.2024 близько 12:43 год. за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, працівниками поліції зупинено автомобіль марки «ISUZU» моделі «NQR», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , завантажений деревиною без відповідних дозвільних документів на неї, що може свідчити про незаконну порубку лісу та його незаконне перевезення (ЄО-53039 від 12.09.2024).

Згідно рапорта інспектора СРПП ОСОБА_7 було встановлено, що в ході чергування на контрольно пропускному пункті (блок-пості) на в`їзді в м. Черкаси зі сторони м. Сміла, працівниками поліції було виявлено та зупинено автомобіль марки «ISUZU» моделі «NQR», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У ході спілкування з водієм останній не надав документів щодо походження та транспортування даної деревини. Враховуючи вищевикладену інформацію, було повідомлено про виявлений факт на спец лінію «102».

Так, 12.09.2024 в період часу з 17:27 год. до 18:01 год. проведено огляд місця події та виявлено, що на ділянці вулиці Смілянська в м. Черкаси, біля контрольно пропускного пункту на в`їзді в м. Черкаси, за географічними координатами 49,38984 Пн, 31,99873 Сх, виявлено транспортний засіб марки «ISUZU» моделі «NQR», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , в причепі (кузові) якого наявні дрова породи акація довжиною кожної колоди від 70 см. до 107 см. та шириною 6,10 та 2,10 м. та шириною кузова автомобіля 54 см.

Водій вищевказаного автомобіля ОСОБА_6 повідомив, що його брат ОСОБА_8 знайшов оголошення на Інтернет платформі «ОЛХ» про продаж дров особою на ім`я ОСОБА_9 . Після попередньої домовленості ОСОБА_6 спільно зі своїми знайомими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 приїхали за адресою, яку вказав продавець ( ОСОБА_9 ), а саме: АДРЕСА_2 , де самостійно завантажили колоди дров породи акація до кузова автомобіля «ISUZU» моделі «NQR» д.н.з. НОМЕР_1 . Зі слів ОСОБА_6 обсяг завантажених дров складає близько 3,7 кубічних метрів, загальною вартістю 3000 грн.

Відповідно до пояснення продавця вищевказаної деревини - ОСОБА_12 , останній повідомив, що придбав їх близько місяця тому у невідомої особи на автомобілі «ЗІЛ» поблизу свого місця проживання, та в подальшому 12.09.2024 продав частину деревини ОСОБА_6

13.09.2024 тимчасово вилучені речі та документи, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , транспортний засіб марки «ISUZU» моделі «NQR», д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від даного транспортного засобу та деревина, яка перебувала в кузові вищевказаного автомобіля, постановою слідчого визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

У зв`язку з вищезазначеним, у органу досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження такого майна, виникла необхідність в накладенні на нього арешту, так як незастосування зазначеного засобу забезпечення кримінального провадження, може призвести до негативних наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Прокурор у судовому засіданні просила задовольнити клопотання.

Власник та представник власника майна просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення сторін, слідчий суддя вважає, що дане клопотання не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002950 від 12.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Постановою слідчого від 13.09.2024 транспортний засіб марки «ISUZU» моделі «NQR», д.н.з. НОМЕР_1 (власником вище зазначеного транспорту є ОСОБА_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ); свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 08.10.2021; ключі від транспортного засобу марки «ISUZU» моделі «NQR», д.н.з. НОМЕР_1 ; деревину, що знаходиться в транспортному засобі марки «ISUZU» моделі «NQR», д.н.з. НОМЕР_1 , визнано речовими доказами.

Згідно з ч.ч. 10, 11 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до вимог ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Слідчим суддею досліджено надану власником майна накладну № 19 від 12.09.2024 про придбання дров акацієвих різаних на загальну суму 6000 грн..

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя зазначає, що наразі власником майна доведено придбання ним деревини.

Слідчий суддя зазначає, що сам факт визнання вищезазначених речей речовими доказами не є підставою для накладення на нього арешту.

За таких обставин, клопотання прокурора про накладення арешту на майно є передчасним, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 167, 170, 171, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошений 24 вересня 2024 року о 16 год. 00 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1