Провадження № 1-кс/161/4402/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 11 вересня 2024 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , детектива ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна, а саме: двох мобільних телефонів: мобільного телефону в корпусі темно-сірого кольору без інформації про марку та модель телефону і мобільного телефону в корпусі синього кольору без інформації про марку та модель випуску. Просить скасувати арешт з підстав, викладених в клопотанні.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, бо не має підстав для його задоволення.

В судовому засіданні детектив ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання.

Суд, вислухавши учасників поданого клопотання, дослідив письмові докази по справі, зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді від 23.05.2023 року по справі № 161/8031/23; № 1кс/161/2649/23 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР №0000051 від 24.10.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.204, ч.2 ст.199 КК України, було накладено арешт, зокрема: на мобільний телефон в корпусі темно-сірого кольору без інформації про марку та модель телефону; мобільний телефон в корпусі синього кольору без інформації про марку та модель телефону.

Як вказує заявник в клопотанні, що 17.05.2023 року детективом відділу детективів ТУ БЕБ у Волинській області ОСОБА_7 на підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.05.2023 року проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_8 , чоловікові ОСОБА_6 .. Під час обшуку було виявлено та вилучено мобільний телефон в корпусі темно-сірого кольору без інформації про марку та модель телефону; мобільний телефон в корпусі синього кольору без інформації про марку та модель телефону, на яке в подальшому ухвалою Луцького міськрайонного суду від 23.05.2023 року накладено арешт. Упродовж тривалого часу (з травня минулого року) жодних слідчих дій з власником вилученого майна не проводилося, ОСОБА_6 як власник обмежена у використанні телефонами, в яких міститься інформація сімейного та особистого характеру. Не вбачає підстав для подальшого арешту вказаних телефонів.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом, та має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (наприклад, рішення ЄСПЛ у справі "Беєлер проти Італії" від 05.01.2000, заява № 33202/96). При цьому будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (наприклад, рішення ЄСПЛ у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21.02.1986, заява №8793/79).

Спеціальні підстави законного обмеження особи у реалізації права власності передбачені, зокрема, нормами кримінального процесуального закону для виконання завдань кримінального провадження як легітимної мети відповідного втручання у право мирного володіння майном.

Проте обмеження права власності не буде свавільним та відповідатиме засаді законності із дотриманням справедливого балансу між вимогами суспільного інтересу у вигляді досягнення завдань кримінального провадження та вимогами захисту права власності особи лише у разі, якщо досягнення мети кримінального провадження неможливо у інший спосіб, окрім як застосуванням такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Слідчим суддею встановлено, що відомості про вказане кримінальне провадження внесені до ЄРДР 24.10.2022 року, 23.05.2023 року ухвалою слідчого судді накладено арешт на вказані телефони, з дати винесення ухвали про арешт майна пройшло більше року, з вказаними телефонами були проведені дослідження, про що свідчать висновки експертів, надані під час судового засідання, накладення арешту на вказані телефони перешкоджає законному праву власника користуватися ним.

Враховуючи вказане, та ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як орган досудового розслідування не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя доходить висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявника належним йому майном, у зв`язку з чим вважає за доцільне частково скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого його застосування.

Керуючись ст. ст. 132, 174, 309, 535 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.05.2024 року по справі № 161/8031/23; № 1кс/161/2649/23 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР №0000051 від 24.10.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.204, ч.2 ст.199 КК України, в частині мобільного телефону в корпусі темно-сірого кольору без інформації про марку та модель телефону; мобільного телефону в корпусі синього кольору без інформації про марку та модель телефону, які були вилучені 17.05.2023 року в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 ..

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1