УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000010 від 26.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.212 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, Одеською обласною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000010 від 26.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.212 КК України, досудове розслідування у якому здійснюється Підрозділом детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ в Одеській області.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що службові особи ОК «Граніт» () за період діяльності з 01.01.2021 по 22.04.2024, шляхом не віднесення до складу податкових зобов`язань в деклараціях з ПДВ вартості операцій з будівництва та не відображення у деклараціях з податку на прибуток доходу отриманого від будівництва готельного комплексу готельного комплексу - апартамент-готелю з вбудованими приміщеннями обслуговування та громадського призначення за адресою: АДРЕСА_1 (ЖК « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») у загальній сумі 633 055 420 грн, чим вчинили дії направленні на ухилення від сплати податків, що виразились у заниженні податку на додану вартість на загальну суму 105 509 237 грн та заниженні податку на прибуток у загальній сумі 94 958 313 грн, що є коштами в особливо великих розмірах.

Так, встановлено, що відповідно до дозволів на будівельні роботи ОД 76, ОД 23, ОД 59, ОД 23 ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) є замовником будівництва «Нове будівництво готельного комплексу апартамент-готелю з вбудованими приміщеннями обслуговування та громадського призначення , за адресою: АДРЕСА_1 (корегування)» іменованого ЖК « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Генеральним підрядником будівництва є ОК «Граніт» () згідно сертифікатів про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів ОД62 від 6.07.2023, ОД98 від 01.11.2022, ОД82 від 09.02.2022, ОД46 від 15.12.2021.

Згідно Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва встановлено, що даний об`єкт будівництва було введено в експлуатацію чотирьома чергами у відповідності до актів готовності об`єктів до експлуатації від 03.12.2021 №AC01: НОМЕР_2 (1 черга), від 20.01.2022 №AC01:5331-7058-9093-2200 (2 черга), від 16.06.2023 №AC01:9639-6267-6825-4221 (3 черга) та від 28.10.2022 №AC01:8901-8652-1700-0600.

Відповідно до Єдиного реєстру податкових накладних ОК «Граніт» () за період з 01.01.2020 по 22.04.2024 здійснювало виписку та реєстрацію податкових накладних на адресу 55 суб`єктів господарської діяльності щодо надання послуг з обслуговування та будівництва на всій території України на загальну суму 166 561 тис. грн. з ПДВ

Аналізом вищевказаних операцій встановлено ризик щодо можливості виконання даних операцій ОК «Граніт» () на адресу вищевказаних контрагентів покупців зважаючи на наступне:

-згідно відомостей з ІКС ДПС «Податковий блок» встановлено, що ОК «Граніт» () у якості засобів та потужностей декларувало 2 офісних приміщення, виробнича ділянка (будівельний майданчик), склад сипучих матеріалів, електростанція (дизельний генератор) та бетонозмішувальна установка, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що в свою чергу співпадає з місцезнаходженням ЖК «Avinion»;

-відповідно до Державного реєстру транспортних засобів встановлено відсутність у ОК «Граніт» () права власності чи на праві користування транспортних засобів;

-згідно відомостей Єдиного реєстру податкових накладних ОК «Граніт» () не придбавало будь-яких послуг субпідряду, оренди техніки, тощо.

-середня кількість працівників ОК «Граніт» () становила 9-11 осіб.

Беручи до уваги той факт, що ОК «Граніт» () здійснював будівництво готельного комплексу - апартамент-готелю з вбудованими приміщеннями обслуговування та громадського призначення за адресою: АДРЕСА_1 та відсутності матеріально технічної бази, яка б давала змогу надавати послуги поза будівельним майданчиком за адресою АДРЕСА_1 та достатньої кількості працівників встановлено можливу нереальність здійснення вищевказаних операцій на адресу контрагентів- покупців.

Проведеним оглядом інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.01.2021 по 22.04.2024 встановлено, реєстрацію прав власності на 453 об`єкти нерухомості (житлові та нежитлові приміщення) власниками (фізичними та юридичними особами), які набули право власності на підставі договорів купівлі-продажу майнових прав, актів прийому-передачі майнових прав на об`єктів нерухомого майна - апартаментів укладених з ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Довідок про сплату покупцями коштів в повному обсязі. Вказане свідчить про отримання ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за вказаний період доходу у розмірі понад 606 млн грн.

Проведеним співставленням задекларованих сум отриманих доходів ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з фактично отриманими встановлено їх заниження на загальну суму 582,5 млн грн.

Враховуючи вище викладене, згідно висновку аналітичного продукту №33/0/23.13-02-29-24 від 25.04.2024, складеного Управління аналізу та управління ризиками Територіального управління БЕБ в Одеській області від вбачається порушення:

-п.185.1, ст. 185, п. 187.1, ст. 187, п. 188.1, ст. 188, п. 201.1, ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року N 2755-VI, зі змінами та доповненнями (далі ПКУ), в результаті чого, службовими особами ОК «Граніт» (ЄДРПОУ 35131579) не віднесено до складу податкових зобов`язань в деклараціях з ПДВ вартість операцій з будівництва готельного комплексу - апартамент-готелю з вбудованими приміщеннями обслуговування та громадського призначення за адресою: АДРЕСА_1 у загальній сумі 633 055 420 грн з ПДВ шляхом не відображення даних операцій в бухгалтерському та податковому обліку, що можливо призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 105 509 237 грн;

-п. 44.1, п. 44.2, ст. 44, п. п. 134.1.1, п.134.1, ст.134 ПКУ, п.1 ст. 9 Закону України від 16.07.1999 №996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», службовими особами ОК «Граніт» () ймовірно не відображено у деклараціях з податку на прибуток доходу отриманого від будівництва готельного комплексу - апартамент-готелю з вбудованими приміщеннями обслуговування та громадського призначення за адресою: АДРЕСА_1 у загальній сумі 633 055 420 грн з ПДВ могло призвести до заниження податку на прибуток у загальній сумі 94 958 313 грн;

-п. 291.4. ст.291, п. 292.1. ст.292, п. 293.3., п. 293.4. ст.293 ПКУ в результаті чого, ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) ймовірно не відображене в податкових деклараціях єдиного податку третьої групи отриманих доходів від продажу Майнових прав в сумі 55 728 879 грн могло призвести заниження єдиного податку 3 групи за 2022 рік в сумі 7 817 232 грн;

-п. 291.4. ст.291, п. 292.1. ст.292, п.9 підрозділ 8 розділу ХХ ПКУ в результаті чого, ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) ймовірно не відображене в податкових деклараціях єдиного податку на період дії воєнного, надзвичайного стану в Україні отриманих доходів від продажу Майнових прав в сумі 346 206 492 грн могло призвести до заниження єдиного податку третьої групи на період дії воєнного, надзвичайного стану в Україні за період з 03.08.2022 по 31.07.2023 в сумі 6 924 130 грн;

-п.п. 162.1.1 п.162.1 ст. 162, п.п. 163.1.1., п.п. 163.1.2., п.п. 163.1.3. п. 163.1 ст. 163, п.п.164.1.1 п. 164.1 ст.164, п. 167.1 ст.167, п. 177.1, п. 177.2 ст. 177, п. 179.1 ст. 179 ПКУ, в результаті чого, ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) ймовірно не відображено в податковій звітності доходи отримані від продажу Майнових прав в сумі 175 838 683 грн, що могло призвести до заниження податку на доходи фізичних осіб за 2023 рік в сумі 27 776 423 грн;

-п. 16? підрозділу 10 Розділу ХХ Перехідних положень ПКУ, в результаті чого, ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) ймовірно не відображено в податковій звітності доходи тримані від продажу Майнових прав в сумі 180 649 333 грн, що могло призвести до заниження військового збору за 2023 рік в сумі 2 314 701 грн;

-п.185.1, ст. 185, п. 187.1, ст. 187, п. 188.1, ст. 188, п. 201.1, ст. 201 ПКУ в результаті чого, ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) не подано звітність з податку на додану вартість та не віднесено до складу податкових зобов`язань в деклараціях з ПДВ вартість операцій з передачі Майнових прав на адресу контрагентів покупців на загальну суму 175 329 247 грн з ПДВ, що могло призвести до заниження податку на додану вартість за період з 01.08.2023 по 29.02.2024 року на загальну суму 29 221 541 грн.

В періоді, за який проводилось дослідження, відповідальними за фінансово - господарську діяльність ОК «Граніт» () був директор та головний бухгалтер ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , який у тому числі є фізичною особою-підприємцем та співзасновником ПП фірма «Проектспецбуд» (), ТОВ «Либідь» (), ТОВ Агропромислова фірма «Крістіна і К» (), ДП «Зефір» (), ТОВ «Профсервіс» (), ДП «Жилбуд» (), ТОВ «Зв`язбуд» (), ТОВ «Дека» (), ТОВ «ДП Жилбуд» (), ОК «Укргарантбуд» (), ТОВ «Ольвія і К» (), ОК «Шлях» (), ТОВ «Лимани-2020» (), ТОВ «Керуюча Компанія «Клаб Марін» (), ТОВ «Житлово-експлуатаційне підприємство Гестія» (), ТОВ «Керуюча Компанія «Авіньон» (), ТОВ «Чорномор-Авто» (), ТОВ «Авиньон-2023» (), ТОВ «Керуюча Компанія «Авіньон-2» ().

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини скоєння кримінального правопорушення, відшукання та вилучення речей і документів, що мають значення для встановлення обставин скоєння кримінального правопорушення та відносяться до обставин, що підлягають доказуванню по кримінальному провадженню 13.09.2024 на підставі ухвали Київського районного суду м.Одеси проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 за результатами проведення якого виявлено та вилучено документи та грошові кошти, які попередньо оглянуто та визнано речовими доказами, а саме:

1.Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва ОК «Граніт» на 1 арк.;

2.Грошові кошти номіналом 1000 гривень у кількості 288 штук на загальну суму 288 000 грн;

3.Грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 200 штук на загальну суму 20 000 доларів США;

4.Грошові кошти номіналом 50 євро у кількості 52 штуки на загальну суму 2 600 євро.

Того ж дня, детективом з дотриманням вимог ст.110 КПК України прийнято рішення про визнання вищевказаних документів та грошових коштів речовими доказами у кримінальному провадженні.

Посилаючись на обставини, викладені в клопотанні прокурор звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Прокурор надав заяву відповідно до якої просив клопотання задовольнити, у зв`язку із службовою зайнятістю розглянути у його відсутності.

Представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, просила розглянути клопотання у її відсутності, надала письмові заперечення, в яких вказала, що вилучене під час проведення обшуку майно є особистою власністю ОСОБА_5 , остання є колишньою дружиною ОСОБА_4 , шлюб розірвано 13.12.2023 року на підставі рішення Овідіопольського районного суду Одеської області. Так, на момент відкриття кримінального провадження шлюб вже було розірвано. Зауважила, що обшук проводився у будинку, який перебуває у приватній власності ОСОБА_5 , вилучені грошові кошти та документи не мають жодного відношення ані до кримінального провадження, ані до ОСОБА_4 . Крім того, ОСОБА_5 є ФОП, вилучені грошові кошти отримані останньою легально від здійснення підприємницької діяльності. Зазначила, що наклавши арешт на вилучене майно права на законне володіння ним власником будуть суттєво обмежені. Просила відмовити у задоволенні клопотання та повернути вилучене майно власнику.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З урахуванням вищевикладеного та з метою дотримання процесуальних строків розгляду такого роду клопотань, вважаю за можливе розглянути клопотання прокурора у відсутності власника майна та її представника.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, письмові заперечення представника власника майна, вважаю за необхідне в задоволенні клопотанні відмовити, за наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту та у відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; наслідки арешту майна для інших осіб.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Слідчий суддя звертає увагу, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, про що зазначено в ч. 11 ст. 170 КПК України, разом з тим доказів дійсності існування обставин, про які йдеться в ч. 11 ст. 170 КПК України, матеріали провадження не містять.

Крім того, ст. 131 КПК України визначено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосовуються у разу доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного степеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступень втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання постановленого завдання.

Тобто, ч.3 ст.132 КПК України встановлено три групи обставин, недоведеність яких усуває застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

При цьому, відповідно до вимог кримінального процесуального закону тягар доказування перед слідчим суддею, судом наявності підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого та прокурора, як на суб`єктів, які здійснюють кримінальне провадження.

Разом з тим, прокурором як під час розгляду клопотання у судовому засіданні суду першої інстанції, так і під час судового розгляду не доведено обставини, визначених ст.ст.132, 170, 171 КПК України, а також правові підстави для арешту майна, розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Також слідчий суддя враховує положення ст.41 Конституції України, якими встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Крім того, Конвенція про захист прав і основоположних свобод, яка є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав та складовою якого є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення, визначає, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».

Як вбачається, зі встановлених в судовому засіданні обставин, органом досудового розслідування перевірялась причетність ОСОБА_5 до кримінального провадження. Між тим після проведення обшуку ОСОБА_5 не повідомлялась про підозру, не була допитана з підстав вилучених речей, більше того, ні до матеріалів клопотання ні в судовому засіданні сторона обвинувачення не надала будь-яких доказів щодо причетності ОСОБА_5 до скоєння злочину, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

Слідчий суддя критично відноситься до посилання процесуального керівника відносно родинних відносин, ОСОБА_4 з ОСОБА_5 , шлюб між якими було розірвано13.12.2023 року на підставі рішення Овідіопольського районного суду Одеської області.

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням про арешт майна між тим не обґрунтовує необхідності накладення арешту на вилучене майно, яке належить третій особі. Прокурором не доводиться в клопотанні, яке саме відношення та значення в рамках вказаного кримінального провадження має вищевказане майно, та сам власник зазначеного майна ОСОБА_5 .

Стороною обвинувачення не доведено факт того, що вилучене майно могло бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, містить на собі будь-які сліди злочину та може бути використано як доказ факту чи обставин кримінальної справи.

Відтак, слідчий суддя приходить до переконання, що стороною обвинувачення не доведено відповідність вилученого під час обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , майна до категорії речових доказів, й відповідно наявності підстав та мети для арешту такого майна, та в чому полягає необхідність в подальшому обмеженні прав ОСОБА_5 у праві володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд. Так, стороною обвинувачення не доведено, що остання має будь-яке відношення до кримінального правопорушення, яке є предметом розслідуваного кримінального провадження.

Враховуючи, що прокурором в своєму клопотанні не було обґрунтовано необхідність в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з урахуванням норм національного законодавства та практики ЄСПЛ, слідчий суддя приходить до переконання, що процесуальним керівником не доведено необхідність в накладенні арешту на тимчасово вилучене майно, у зв`язку із чим клопотання прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000010 від 26.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.212 КК України - відмовити.

Майно, тимчасово вилучене 13.09.2024 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

1.Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва ОК «Граніт» на 1 арк.;

2.Грошові кошти номіналом 1000 гривень у кількості 288 штук на загальну суму 288 000 грн;

3.Грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 200 штук на загальну суму 20 000 доларів США;

4.Грошові кошти номіналом 50 євро у кількості 52 штуки на загальну суму 2 600 євро, на підставі п.2 ч.1 ст.169 КПК України, повернути власнику майна.

Виконання ухвали покласти на детективів ТУ БЕБ в Одеській області у кримінальному провадженні №0000010 від 26.04.2024.

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1