ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/6471/24 (1-кс/953/5306/24) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/880/24 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: продовження строків тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 25 квітня 2024 року про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000593 від 28 травня 2024 року, підозрюваного у вчиненні кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

УСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання прокурора.

Продовжено підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на строк досудового розслідування, тобто до 28.08.2024р. включно, без визначення застави.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчим суддею зазначено, що з урахуванням викладеного, оцінюючи сукупність обставин передбачених в ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим у скоєні злочину у вчиненні якого підозрюється, особу підозрюваного, наявність ризиків передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновків про необхідність продовження застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк досудового розслідування

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати оскаржувану ухвалу, постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Вказує, що свідки у справі є непрямими, огляд місця події лише фіксує наслідки події, а не є доказом причетності особи до злочину.

Наголошує на неправильній кваліфікації дій, оскільки підозрюваний вказує, що умислу на вбивство не мав.

Таким чином підозра є необгрунтованою та недоведеною.

Заслухавши доповідь судді, думку підозрюваного та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення скарги сторони захисту, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст. 196 КПК України.

Слідчий обгрунтовує підозру наступними доказами: протокол огляду місця події від 28.05.2024, а саме території за координатами 50.102012; 36.312053 ( АДРЕСА_1 );

- протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 28.05.2024

- протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 28.05.2024

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 29.05.2024

Так з матеріалів провадження вбачається, що 27.05.2024, в нічний час доби, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на бойовій позиції у лісі у АДРЕСА_1 за точними координатами: НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 , виконуючи бойове завдання з охорони військового автомобіля - всюдиходу із кунгом разом з військовослужбовцем військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вживали алкогольні напої з нагоди дня народження ОСОБА_8 .

В подальшому, в ході вживання алкогольних напоїв, перебуваючи на бойовій позиції за вказаними вище координатами, в ході побутової розмови між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, за мірою розвитку якого у ОСОБА_8 , виник злочинний умисел направлений на вбивство ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на протиправне позбавлення життя ОСОБА_11 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, суспільно небезпечні наслідки у вигляді настання смерті останнього, та свідомо бажаючи їх настання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, використовуючи закріплену за ним автоматичну зброю марки АК-74 чорного кольору з маркуванням № 88/5557253, здійснив постріл, яким влучив у праву скронево-потиличну частину голови ОСОБА_11 , який внаслідок вогнепального кульового поранення помер на місці.

Слідчим управлінням ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000593 за ч. 1 ст. 115 КК України.

28.05.2024р. ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

29.05.2024 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

29.05.2024 слідчим суддею Дергачівського районного суду Харківської області до ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 26.07.2024.

15.07.2024 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, до 29.08.2024.

З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за вчинення якого, передбачене покарання у виді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути,не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Також, як вбачається з оскаржуваної ухвали слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановлених ризиків.

Так, при розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та констатовано що вказані ризики продовжують існувати.

Даних які б вказували на неможливість підозрюваного за станом здоров`я перебувати в умовах СІЗО станом як на час розгляду клопотання так і під час апеляційного розгляду не надано.

Правильними є і висновки суду щодо наявності обґрунтованої підозри, оскільки у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона обвинувачення, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14.03.1984 Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Колегія суддів також погоджується з рішення слідчого судді щодо рішення в порядку ч.4 ст. 183 КПК України та не визначення розміру застави.

Що стосується посилань захисника у своїй апеляційній скарзі щодо неправильної кваліфікації дій підозрюваного, колегія суддів вважає їх передчасними, оскільки ОСОБА_8 має статус підозрюваного і питання правильності кваліфікації його дій не є предметом судового розгляду.

За таких обставин, ухвала слідчого судді винесена обґрунтовано, належним чином мотивована, відповідає вимогам КПК України, а тому підстав для її скасування або зміни з підстав зазначених в апеляційній скарзі колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 406, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 25 квітня 2024 року про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000593 від 28 травня 2024 року, підозрюваного у вчиненні кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України залишити без змін..

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді