1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/9043/24 1-кп/335/725/2024
26 листопада 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,
прокурора - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
захисника - адвоката ОСОБА_7 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, розлученого, який має вищу освіту, працює на посаді охоронця ПАТ «Підприємство з експлуатації електричних мереж «Центральна енергетична компанія», зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не є особою, щодо якої згідно ст. 480 КПК України передбачений особливий порядок кримінального провадження, раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 Кримінального кодексу України,
На розгляді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
В ході судового розгляду захисником - адвокатом ОСОБА_7 подано клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів (на підставі ст. 160 КПК України), в якому просить надати тимчасовий доступ Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя, захиснику обвинуваченого ОСОБА_6 адвокату ОСОБА_7 , обвинуваченому ОСОБА_6 до документів, які зберігаються у Запорізькому апеляційному суді (м. Запоріжжя, пр-т Соборний, 162). а саме :
-документів, які містяться у додатку до клопотання про дозвіл на проведення негласних слідчих дій(розшукової) дії 59/14/к-542т (розсекречено) від 26.03.2024, на підставі якого було винесено ухвалу слідчого судді Запорізького апеляційного суду №10/1868т (розсекречено) від 27.03.2024 р. (ЄУН 4807/2072/24);
- документів, які містяться у додатку до клопотання про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії 59/14/к-563 (розсекречено) від 03.04.2024 , на підставі якого було винесено ухвалу слідчого судді Запорізького апеляційного суду №10/2005т (розсекречено) від 04.04.2024 (ЄУН 4807/2213/24).
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання захисника, просить його задовольнити.
Прокурор заперечив проти задоволення вказаного клопотання з тих підстав, що, по-перше, апеляційний суд під час розгляду клопотання окрім даних кримінального провадження, також і підстави для проведення негласної слідчої (розшукової) дії. По-друге, в даному випадку безпідставним є посилання захисника на приписи ст. 257 КПК України, оскільки клопотання про проведення НС(Р)Д подавалися відносно ОСОБА_6 , а не відносно іншої особи.
Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що клопотання захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Положеннями ст. 132 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Так, статтею 160 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої перебувають такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Відповідно до п. 5 ч. 2ст. 160 КПК України у клопотанні зазначаються значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
За змістом ст. 62 Конституції України, під час розгляду кримінальних проваджень має суворо додержуватись принцип презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
При цьому, статтею 92 КПК України встановлено, що обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, на потерпілого.
Відповідно до ст. 86, ст. 87 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може послатися суд при ухваленні судового рішення. Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, в тому числі внаслідок порушення права особи на захист та шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених КПК, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.
Статтею 94 КПК України передбачено, що суд, зокрема, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
З врахуванням того, що нормами КПК України тягар доказування дотримання норм процесуального закону під час збирання органом досудового розслідування доказів і, як наслідок, належності і допустимості таких доказів, покладено на сторону обвинувачення, доводам сторони захисту, безумовно буде надана оцінка при наданні судом аналізу доказів під час ухвалення рішення за наслідками розгляду судового провадження, як такі, що можуть впливати на визнання належності та допустимості зазначених стороною захисту доказів.
Крім того, за змістом ст. 160 КПК України, сторона кримінального провадження може звернутися, зокрема, до суду під час судового провадження, з клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів.
З клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 та пояснень, наданих під час судового засідання вбачається, що під документом, до якого, зокрема, просить надати доступ розуміються відомості з Єдиного реєстру досудових розслідувань, сформовані у витяг.
В ухвалі Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.10.2024 судом вже було зазначено, що Єдиний реєстр досудових розслідувань є лише електронною базою даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, та, згідно з частиною 2 статті 84 КПК України, інформація з ЄРДР не є процесуальним джерелом доказів (не є документом у розумінні ч. 1 ст. 99 КПК України).
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що захисником обвинуваченого неодноразово зазначалося про вчинення службового злочину (підроблення відомостей) співробітниками органу досудового розслідування під час проведення досудового розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_6 . В той же час, доказів звернення до органів державного бюро розслідувань з відповідною заявою суду не надано.
З врахуванням вищевикладеного, судом не вбачається підстав для задоволення клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 про тимчасовий доступ до речей і документів (на підставі ст. 160 КПК України) шляхом надання тимчасового доступу до документів, які зберігаються в Запорізькому апеляційному суді.
Керуючись ст.ст. 160, 350, 372, 376 КПК України, суд
Відмовити в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 про тимчасовий доступ до речей і документів (на підставі ст. 160 КПК України).
Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені в нарадчій кімнаті та оголошені в судовому засіданні 26 листопада 2024 року.

Повний текст ухвали проголошено 02 грудня 2024 року о 12 год. 45 хв.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3