Справа № 545/3805/24
Провадження № 1-в/545/548/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.10.2024 року Полтавський районний суд Полтавської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві подання Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)» про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках передбачених частинами 2,3 ст.74 КК України відносно засудженої:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Лубни, Полтавської області, із середньо-спеціальною освітою, незаміжньої, до засудження проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимої: 17.12.1999 року Полтавським обласним судом Полтавської області за ст. 93 п «а», 142 ч.3, 140 ч.3, 17, 81 ч.3, 140 ч.2, 42 КК України до 14 років позбавлення волі. Звільнена 06.08.2013 року за відбуттям строку покарання.

засудженої: 29.05.2020 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ст. 185 ч.2, 75, 76 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки. 08.12.2020 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області скасовано звільнення з випробуванням і направлено в місця позбавлення волі строком на 4 роки.

встановив:

ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)» звернулася до суду з поданням про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках передбачених частинами 2,3 ст.74 КК України.

Подання вмотивоване тим, що 09.08.2024 набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів». Так, з 09.08.2024 за крадіжку чужого майна, шахрайство, привласнення та розтрату чужого майна, якщо вартість та його майна на момент вчинення правопорушення становить від 0, 5 до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, настає відповідальність за ст. 51 КУпАП. Відтак, за таких обставин, дії ОСОБА_4 відносяться до адміністративного правопорушення.

Засуджена та представник адміністрації подання підтримали, просили його задовольнити.

Прокурор не заперечував проти задоволення подання відносно ОСОБА_4 та звільнення засудженої з установи.

Дослідивши матеріали подання та особової справи, суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадання чужого майна та регулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024, ст.51 КУпАП викладено в новій редакції та встановлено, що максимальний розмір викраденого майна для кваліфікації дій особи як дрібне викрадання чужого майна за ч.2 ст.51 КУпАП не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що відповідно до вироку Лубенського міськрайонного суду Полтавської областівід 29.05.2020 року ОСОБА_4 засуджено за ст. 185 ч.2, 75, 76 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки. 08.12.2020 року ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області скасовано звільнення з випробуванням і направлено в місця позбавлення волі строком на 4 роки.

Початок строку покарання 08.12.2020. Кінець строку покарання 08.12.2024.

Як вбачається зі змісту вироку, засуджена вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно: 26.03.2020 року на суму 670 грн., 29.03.2020 року на суму 670 грн., 01.04.2020 року на суму 498 грн. 33 коп., 03.04.2020 року на суму 766 грн. 67 коп., 07.04.2020 року на суму 320 грн., 12.04.2020 року на суму 337 грн. 50 коп., 17.04.2020 року на суму 590 грн., що станом на дати вчинення крадіжки складає суму, яка менша, ніж два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2102грн.).

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі №0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи, що ОСОБА_4 по епізодах злочинної діяльності, які були кваліфіковані як крадіжка, завдала потерпілим матеріальну шкоду на суму, яка менша, ніж два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна, тобто вчинене нею діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караним на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність приведення вироку суду у відповідність до вимог вказаного Закону, звільнивши засуджену на підставі ч.2 ст.74 КК України від призначеного судом покарання за вчинення кримінально-караного на момент ухвалення вироку крадіжки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ,суд,-

у х в а л и в :

Подання Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)» про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України - задовольнити.

На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити негайно засуджену ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29.05.2020 яким призначено покарання за ст. 185 ч.2, 75, 76 ч.1 КК України у виді 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08.12.2020 року скасовано звільнення з випробуванням і направлено в місця позбавлення волі строком на 4 роки.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду протягом семи діб з дня проголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_1