У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0000186, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.04.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

31.08.2024 року засобом поштового зв`язку прокурор Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням у кримінальному провадженні за №№0000186, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.04.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, про арешт майна.

В рамках даного клопотання просив з метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на майно, яке вилучено в ході проведення огляду транспортного засобу марки «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , який проводився 30.08.2024 року на підставі добровільної згоди власника майна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 , на автомобільній стоянці ТЦ «Епіцентр», в ході якого було виявлено та вилучено: розкладний ніж темно зеленого кольору, кастет золотистого кольору, мобільний телефон марки REDMI з наступними ІМЕ 1 - НОМЕР_2 , 2 - НОМЕР_3 , з сім картами операторів мобільного зв`язку 1 - НОМЕР_4 , 2 - НОМЕР_5 , мобільний телефон марки SIGMA, чорного кольору; ніж з чохлом, грошові кошти в розмірі 5500,00 гривень, належні ОСОБА_6 .

Позиції учасників справи.

Прокурор ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності. В заяві також зазначив, що не наполягає на арешті грошових коштів в розмірі 5 500,00 грн., які належать ОСОБА_8

Власник майна ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст.172 КПК України неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, у зв`язку з чим слідчий суддя розглянув подане клопотання про арешт майна у відсутності вказаних осіб. Застосування технічних засобів фіксування кримінального

провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось відповідно до статті 107 КПК.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000186, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.04.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.04.2024 року.

Підставою внесення зазначених відомостей до ЄРДР стало те, що «із УСР в Закарпатській області надійшли матеріали про те, що група осіб спільно із невстановленими особами з числа військовослужбовців, налагодили злочинну схему незаконного переправлення осіб призовного віку, що підлягають мобілізації, через державний кордон України поза пунктами пропуску за грошову винагороду».

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

30.08.2024 року з 15 год. 20 хв. по 16 год. 05 хв. на підставі добровільної згоди власника майна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 , на автомобільній стоянці ТЦ «Епіцентр», проведено огляд місця події, а саме: автомобіля марки «SKODA OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_1 , в ході якого виявлено та вилучено: розкладний ніж темно зеленого кольору, кастет золотистого кольору, мобільний телефон марки REDMI з наступними ІМЕ 1 - НОМЕР_2 , 2 - НОМЕР_3 , з сім картами операторів мобільного зв`язку 1 - НОМЕР_4 , 2 - НОМЕР_5 ; мобільний телефон марки SIGMA, чорного кольору, ніж з чохлом; 5500 гривень, належні ОСОБА_8

31.08.2024 вилучені предмети та речі постановою слідчого визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження /постанова про визнання речовими доказами від 31.08.2024/.

Зазначене майно, а саме: розкладний ніж темно зеленого кольору, кастет золотистого кольору мобільний телефон марки REDMI з наступними ІМЕ 1 - НОМЕР_2 , 2 - НОМЕР_3 , з сім картами операторів мобільного зв`язку 1 - НОМЕР_4 , 2 - НОМЕР_5 ; мобільний телефон марки SIGMA; ніж з чохлом; грошові кошти в розмірі 5500 гривень являються тимчасово вилученим майном.

Щодо накладення арешту на розкладний ніж темно зеленого кольору, кастет золотистого кольору, ніж з чохлом, слідчий суддя зазначає наступне.

Так, відповідно до ч. 1, 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснює досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Аналізуючи положення ст. 214 КПК України, слідчого, прокурора законом зобов`язано внести відомості до ЄРДР після виявлення з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Як було установлено в судовому засіданні, 30.08.2024 року під час проведення огляду транспортного засобу, яким користується ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено ніж темно зеленого кольору, кастет золотистого кольору, ніж з чохлом, належні ОСОБА_8 . Слідчий, який проводив огляд, зробив висновок про наявність обставин, які вказують на вчинення ОСОБА_8 іншого кримінального правопорушення, а саме передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України. Такі висновки слідчого зобов`язували невідкладно внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування, предметом якого було би встановлення належності вилучених речей до кастету, холодної зброї (речей, вилучених з цивільного обороту). Саме в такий процесуальний спосіб вилучені речі в кримінальному провадженні мали би статус речових доказів.

Наведені висновки дають слідчому судді підстави вважати, що зазначені вище предмети не можуть бути доказами у цьому кримінальному провадженні, оскільки досудове розслідування за вказаним фактом, у передбачений законом спосіб, орган досудового розслідування наразі не здійснює.

Версія органу досудового розслідування на те, що відомості до ЄРДР не вносилися через непідтвердження відношення предметів до холодної зброї, не відповідає вимогам ст. 214 КПК України. Також слід узяти до уваги, що арешт накладається в рамках кримінального провадження задля його забезпечення, а слідчий звернувся з клопотанням до суду з метою виявлення та фіксації нових обставин, щодо яких не здійснюється досудове розслідував, тобто з метою виявлення та фіксації відомостей, які нададуть органу досудового розслідування докази про можливе вчинення нового кримінального правопорушення, що не відповідає вимогам КПК України.

Ураховуючи викладене, у задоволенні клопотання прокурора в частині накладання арешту на ніж темно зеленого кольору, кастет золотистого кольору, ніж з чохлом слід відмовити.

Щодо долі мобільних телефонів марки REDMI з наступними ІМЕ 1 - НОМЕР_2 , 2 - НОМЕР_3 , з сім картами операторів мобільного зв`язку 1 - НОМЕР_4 , 2 - НОМЕР_5 ; марки SIGMA, які належать ОСОБА_8 , то в цій частині клопотання до задоволення також не підлягає, слідчий суддя враховує вимоги абз. 2 ч.2 ст. 168 КПК України, відповідно до якої забороняється тимчасове вилучення мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Так як стороною обвинувачення не доведено, що вилучення мобільних телефонів є необхідною умовою проведення експертного дослідження, такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту, слідчий суддя прийшов до переконання, що зазначені вище телефони з сім-картами слід повернути власнику після здійснення слідчим чи прокурором у кримінальному провадженні за №0000186 копіювання інформації, що міститься у вказаних об`єктах.

Щодо накладення арешту на грошові кошти в сумі 5500,00 грн., які належать ОСОБА_8 , слідчий суддя вважає, що прокурором не наведено достатніх даних на підтвердження того, що зазначені речі являються речовими доказами та мають доказове значення у даному кримінальному провадженні, а також враховує позицію прокурора, викладену в заяві від 06.09.2024, а тому в задоволенні клопотання в цій частині слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 170-173 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0000186, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.04.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, про арешт майна відмовити.

Тимчасове вилучене майно:

- мобільні телефони марки REDMI з наступними ІМЕ 1 - НОМЕР_2 , 2 - НОМЕР_3 , з сім картами операторів мобільного зв`язку 1 - НОМЕР_4 , 2 - НОМЕР_5 ; марки SIGMA, які належать ОСОБА_8 , - повернути ОСОБА_8 після здійснення слідчим чи прокурором у кримінальному провадженні за №0000186 копіювання інформації, що міститься у вказаних об`єктах;

- грошові кошти в розмірі 5500,00 гривень, розкладний ніж темно зеленого кольору, кастет золотистого кольору, ніж з чохлом повернути ОСОБА_8 .

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення. Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_9