Справа № 134/1874/24
Провадження № 1-кс/134/489/2024
УХВАЛА

іменем України

21 жовтня 2024 рокуселище Крижопіль Вінницької області

Слідчий суддя Крижопільського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 дослідивши клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 в порядку ст. 206 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області надійшло клопотання ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 в порядку ст. 206 КПК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що 06.10.2024 року о 17 год. 30 хв. в ході телефонної розмови з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній повідомив, що 05.10.2024 року, приблизно о 19:40 год., в м. Миколаєві, в барі «Eдем», співробітниками УСР ГУНП в Миколаївській області та ІНФОРМАЦІЯ_4 він був незаконно затриманий та доставлений ними на територію Миколаївського обласного об`єднаного центру мобілізації, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 05.10.2024 року о 23:58 за фактом незаконного затримання ОСОБА_3 до відділення поліції № 3 (далі ВП №3) Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області звернувся адвокат ОСОБА_4 про внесення відомостей до ЄРДР за фактом вчинення кримінального правопорушення, за фактом незаконного затримання, викрадення та утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 07.10.2024 року з ОСОБА_5 укладено договір «Про надання правничої допомоги» її чоловіку ОСОБА_3 . 08.10.2024 року слідчим суддею Корабельного районного суду м. Миколаєва ОСОБА_6 за результатами розгляду моєї скарги в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи на внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості (далі - ЄРДР) ВП №3 Миколаївського РУП в Миколаївській області, винесено ухвалу, якою зобов`язано уповноважену особу відділення поліції № 3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, викладені у скарзі адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 від 06.10.2024 року. 10.10.2024 року об 18.41 уповноваженою особою відділення поліції № 3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості щодо незаконного викрадення/затримання та позбавлення волі ОСОБА_3 , номер кримінального провадження: 0000935. Досудове розслідування з 10.10.2024 року в проваджені слідчого СВ відділення поліції № 3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 . 08.10.2024 року ОСОБА_3 повідомив, що не є військовозобов`язаним (знятий з військового обліку), мав черепно-мозкову травму, схильний до суїциду. Не маючи на руках медичних документів, щодо стану його здоров`я та незаконності дій працівників ІНФОРМАЦІЯ_4 та УСР ГУНП в Миколаївській області щодо його затримання,він відмовився проходити військову лікарську комісію. ОСОБА_3 зазначив, що жодний лікар його не оглядав, збір аналізів (біологічні матеріали) крові, сечі не брали, групу крові не визначали, з результати ВЛК не ознайомлений. Військовослужбовцем ОСОБА_3 також не являється, службу в ЗСУ проходити відмовляється, за відповідними підставами. 08.10.2024 року о 9:31 ОСОБА_3 надіслав повідомлення, що співробітники ІНФОРМАЦІЯ_2 , УСР ГУНП в Миколаївській області та СКР в Миколаївської області, проти його волі та волі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 вивезли останніх до ІНФОРМАЦІЯ_5 в/ч НОМЕР_1 , що розташований в АДРЕСА_2 , де намагалися передати їх до військової частини. При цьому, ОСОБА_3 , та інші особи зазначають, що не проходили ВЛК, будь-яких військово-облікових документів не отримували, та нічого не підписували, а отже відповідно не є військовослужбовцями. Крім того, ОСОБА_3 повідомив, що представник військової частини до якої їх привезли, у зв`язку з сумнівом щодо законності та достовірності військово - облікових документів пред`явлених співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , та наявністю судимості за особливо тяжкого злочину відмовився їх приймати та обліковувати за військовою частиною. За повідомленням ОСОБА_3 , він, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з 08.10 на 09.10.2024 року були примушені ночувати на вулиці на території військової частини під постійним незаконним конвоюванням 10 осіб співробітників ІНФОРМАЦІЯ_2 , 4 осіб працівників УСР та 4 осіб працівників СКР ГУНП в Миколаївській області. 09.10.2024 року о 06:58 ОСОБА_3 відправив мені голосове повідомлення, що він об`являє голодовку, а в подальшому має намір здійснити відносно себе не прогнозовані дії щодо неадекватності діяльності або бездіяльності зазначених вище органів відносно до нього. 11.10.2024 року, з телефонної розмови стало відомо, що ОСОБА_3 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 везуть до військової частини, яка знаходиться в АДРЕСА_3 , де від буде зарахований до комбату 1-го батальйону ОСОБА_11 . З 19 години 11.10.2024 року по теперішній час зв`язку з ОСОБА_3 , не має. Таким чином ОСОБА_3 з 05.10.2024 - по теперішній час знаходиться під постійним затримання вищезазначених органів, без належних на то законних підстав. Негайним постає питання правомірності здійснення співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , УСР ГУНП в Миколаївській області та СКР ГУНП в Миколаївській області затримання особи ОСОБА_3 і подальшого його утримання в умовах ізоляції від суспільства.

Громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 незаконно та примусово тримають без будь-яких законних рішень суду в с. Куниче Вінницької області, крім того держава не виконує взяті на себе зобов`язання по охороні його життя та здоров`я і не дотримується забезпечення принципів законності відносно нього. На підставах викладеного, та за наявності отриманої інформації щодо незаконного утримання особи в умовах ізоляції від суспільства, просить суд перевірити вказану інформацію та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 , за яким перераховується ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який ними утримується на території військові частини, що розташована в АДРЕСА_3 , негайно надати інформацію щодо його утримання та негайно доставити останнього до приміщення Крижопільського районного суду Вінницької області.

Тому просить суд постановити ухвалу, якою негайно звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться у військовій частині в АДРЕСА_3 . Під час розгляду клопотання допитати в якості свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які незаконно утримуються разом з ОСОБА_3 .

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових відстав для відмови у відкритті провадження за цим клопотанням з огляду на наступне.

Так, відповідно до вимог п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та осіб у кримінальному провадженні.

Кримінальне провадження досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (п.10 ч.1 ст.3 КПК України).

Положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Згідно із ч.1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, і полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установи тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням вимогам режиму цих установ.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про попереднє ув`язнення» (зі змінами та доповненнями) підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом, рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, а також постанова прокурора, прийнята у випадках та порядку, передбачених статтею 615 КПК України.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» (зі змінами та доповненнями) установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК України та Закону України «Про попереднє ув`язнення» (зі змінами та доповненнями) слідчий суддя може зобов`язати орган державної влади чи службову особу додержатися прав такої особи, якщо вона тримається під вартою в слідчому ізоляторі Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, чи ізоляторі тимчасового тримання.

Як вбачається з матеріалів клопотання, заявник адвокат ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в порядку ст. 206 КПК України, в якому просить звільнити ОСОБА_3 , які незаконно утримується у військовій частині в АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч. 2 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

З аналізу ст. 206 КПК України можна зробити висновок, що слідчий суддя забезпечує дотримання прав особи, яка тримається під вартою органом державної влади чи службовою особою, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

Глава 18 КПК України, ст. 206 КПК України регламентує відносини під час досудового розслідування, а саме запобіжні заходи, затримання особи.

Із клопотання адвоката ОСОБА_2 не вбачається, що правовідносини виходять із норм КПК України, водночас до клопотання не долучено жодних доказів того, що громадянинина ОСОБА_3 незаконно затримано представниками органу державної влади чи службовими особами. Зі змісту клопотання не вбачається, що відносно ОСОБА_3 , здійснюється кримінальне провадження чи особа тримається під вартою в установі, перелік яких передбачено ст.4 Закону України «Про попереднє ув`язнення», крім того, в клопотанні не оскаржуються рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора.

Як вбачається із змісту клопотання у даному випадку має місце незгода заявника із діями посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_4, пов`язаними з мобілізацією.

Згідно норм кримінального процесуального законодавства службові (посадові) особи ІНФОРМАЦІЯ_2 не є уповноваженими службовими особами, яким надано право на здійснення затримання в рамках кримінальної юрисдикції. Відтак, ОСОБА_3 , не є затриманою особою в розумінні кримінально-процесуального законодавства, а тому повноваження слідчого судді на вказані правовідносини не поширюються.

Таким чином, у слідчого судді відсутні повноваження, визначені КПК України для з`ясування підстав позбавлення волі особи у інших випадках, не пов`язаних із досудовим розслідуванням конкретного кримінального провадження та розгляду у порядку ст.206 КПК України скарги, поданої не в рамках кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу заявника на те, що у разі порушення його прав чи інтересів, чи прав або інтересів ОСОБА_3 , службовими (посадовими) особами ІНФОРМАЦІЯ_2 при здійсненні ними своїх повноважень, пов`язаними із мобілізацією, для судового захисту він вправі звернутись із адміністративним позовом до компетентного адміністративного суду.

Положеннями Кримінального процесуального Кодексу України не врегульовано питання щодо відмови у відкритті провадження за скаргою, яка подана в порядку ст. 206 КПК України.

Згідно ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Так, ч.4 ст.304 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що наявні правові підстави для відмови у відкритті провадження за поданою скаргою.

Керуючись ст.2, 3, 9, 24, 26, 206, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 в порядку ст. 206 КПК України.

Ухвала про відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її постановлення.

Суддя