Справа № 539/358/24
Провадження № 1-кп/539/205/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2024Лубенський міськрайонний суд Полтавської області, в складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лубенського міськрайонного суду Полтавської області об`єднані кримінальні провадження № 0000003 від 01.01.2024 та №0000298 від 01.04.2024 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, громадянина України, українця, неодруженого, не працюючого, з професійно-технічною освітою, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, на військовому обліку не перебуває, не військовозобов`язаного, судимого:

-20.07.2005 Приморським районним судом м. Маріуполь Донецької області за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

-25.01.2007 Жовтневим районним судом м. Маріуполь Донецької області за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ч.1 ст.71 КК України до вказаного покарання приєднано покарання за вироком Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20.07.2005, остаточно до відбування 5 років позбавлення волі;

-28.09.2010 Жовтневим районним судом м. Маріуполь Донецької області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. Звільнений умовно-достроково 11.11.2013 на підставі ухвали Селидівського міського суду Донецької області від 01.11.2013 на невідбутий строк 1 рік 11 місяців 11 днів;

-23.12.2019 року Чорнухинським районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Звільнений 31.09.2022 з Харківської ВК №43 умовно-достроково з невідбутим покаранням строком 3 місяці 10 днів;

-18.01.2024 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.4 ст. ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

РНОКПП НОМЕР_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, згідно Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому, строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України та діє до теперішнього часу.

Відповідно до обвинувачення ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що на території України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введений воєнний стан, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у період часу з 19-00 год 12.11.2023 по 09-00 14.11.2023 (більш точну дату та час судом не встановлено) перебуваючи в будинку малознайомого ОСОБА_5 , за адресою : АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що останній заснув, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, таємно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, повторно, в умовах воєнного стану, викрав з полиці спальної кімнати, мобільний телефон марки «Nomi i144m», вартістю згідно висновку експерта СЕ-19/117-24/547-ТВ від 10.01.2024 300,0 грн, належний ОСОБА_5 та металевий колун, вартістю згідно висновку експерта СЕ-19/117-24/548-ТВ від 10.01.2024- 516,67 грн, належний ОСОБА_5 та з викраденим майном покинув місце вчинення злочину та розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 816,67 грн.

Крім того, 25.03.2024, приблизно о 23-30 год. ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що на території України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введений воєнний стан, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», перебуваючи на залізничному вокзалі м. Лубни, за адресою : АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 заснув, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, повторно, з корисливих мотивів, з метою власної наживи, таємно, шляхом вільного доступу, викрав з внутрішньої кишені куртки ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Samsung GT-S5380D», з картою пам`яті марки «Kingstop» на 32 ГБ, загальна вартість яких згідно висновку експерта СЕ-19/117-24/6013-ТВ від 11.04.2024 370,0 грн, та з викраденим майном покинув місце вчинення злочину та розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 370,0 грн.

Обвинувачення ОСОБА_4 пред`явлено за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинену в умовах воєнного стану, повторно.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК Україниу зв`язку з тим, що 09.08.2024 року набрав чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ, яким крадіжки, розмір якої не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив закрити провадження у справі у зв`язку з декриміналізацією закону, який встановлював відповідальність за вчинення крадіжки, розмір якої не перевищує 3028 грн.

При цьому роз`яснено, що вказана підстава для закриття провадження у справі є нереабілітуючою, тому обвинувачений має право на продовження судового розгляду у загальному порядку. Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що не бажає продовжувати судовий розгляд та просив закрити провадження щодо нього.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, претензій до ОСОБА_7 не мають, завдану матеріальну шкоду відшкодовано.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (станом на 2023 рік до 2684 грн.) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Тобто, з 09.08.2024 року змінився «розмір крадіжки», який визначає кримінальну відповідальність за такі дії (раніше для кримінальної відповідальності вартість викраденого майна перевищувала 302,8 грн.).

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Як зазначалось вище, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 , інкримінується вчинення крадіжок на суму 816,67 грн. та 370,00 грн. і такі дії кваліфікувались на ч.4 ст.185 КК України.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Суд вважає, що оскільки Законом №3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження за п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22 січня 2024 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Відповідно до ст.203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію у тому числі після винесення рішення про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За таких обставин відсутні підстави для продовження запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, тому такий запобіжний захід слід скасувати.

Судові витрати покласти на рахунок держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 4-1 ст. 284, ст.372 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднане кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000003 від 01.01.2024 та за № 0000298 від 01.04.2024 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України закрити згідно п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Скасувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, що застосований до ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22 січня 2024 року.

Судові витрати покласти на рахунок держави.

Речові докази:

-фірмову коробку від мобільного телефона, мобільний телефон «Nomi i144m»,колун, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , вважати повернутими потерпілому ОСОБА_5 ;

-мобільний телефон «Samsung GT-S5380D», з картою пам`яті марки «Kingstop»передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , вважати повернутими потерпілому ОСОБА_6 ;

- оптичний диск «Verbatim» з відеозаписами камер спостереження залізничного вокзалу м. Лубни зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1