В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року Володимир-Волинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

а участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за №0000183 від 11.04.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кременець, Тернопільської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 29.04.2014 вироком Заліщицького районного суду Тернопільської області за ч.1 ст.289 КК України із застосуванням ст.69 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1000,00 грн;

2) 04.08.2014 вироком Заліщицького районного суду Тернопільської області за ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна. На підставі ст.70 ч.4, ст.72 ч.3 КК України до призначеної міри покарання приєднано не відбуте покарання за вироком Заліщицького районного суду Тернопільської області від 29.04.2014 у виді штрафу у розмірі 1000,00 грн. Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 08.10.2024 вирок змінено. Вирішено вважати ОСОБА_4 засудженим за ч.2 ст.289 КК України до покарання призначеного судом у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, вважати ОСОБА_4 засудженим до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією майна. На підставі ухвали Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22.07.2016 звільнений 01.08.2016 умовно-достроково від відбування покарання на 8 місяців 9 днів;

3) 27.04.2017 вироком Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області за ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць без конфіскації майна. На підставі ухвали Маневицького районного суду Волинської області від 06.02.2020 звільнений 14.02.2020 умовно-достроково від відбування покарання на 1 рік 2 місяці 16 днів;

4) 07.07.2022 вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області за ч.ч.1,2 ст.185, ч.ч.1,3 ст.357 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

11 квітня 2022 року, близько 15 години 15 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись в місті Володимирі Волинської області, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, котрий введений Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 та строк дії котрого в Україні продовжений з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року на 30 діб Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022, перебуваючи біля приміщення кафе « Підкова », що по вулиці Зимнівській, 143-а, шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед синього кольору марки «GIANTAnytour», вартістю 13 749,67 грн, який належить ОСОБА_6 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення не визнав та суду пояснив, що 11 квітня 2022 року, коли він йшов у магазин купити продукти харчування та цигарки, то біля магазину-кафе « Підкова » у м. Володимирі зустрів раніше йому незнайомого потерпілого ОСОБА_7 , який відпочивав зі своїми знайомими. Вони познайомилися, та сиділи вживали алкогольні напої. Сиділи вони так близько 1 години, розмовляли на різні теми. В ході розмови він сказав потерпілому, що він є трактористом та йому потрібна робота, на що потерпілий відповів, що не може йому нічим допомогти. В якийсь момент потерпілий зайшов до магазину, а він тим часом взяв велосипед потерпілого, який стояв біля магазину, та поїхав купити цигарки. Потерпілому він не сказав про це. Коли він зупинився біля магазину, до нього на автомобілі під`їхав потерпілий та почав його бити за те, що він взяв його велосипед. Обвинувачений в суді заперечив наявність у нього умислу на викрадення велосипеда. Зазначив, що він лише хотів з`їздити на ньому за цигарками та повернути велосипед потерпілому. Раніше він просив у потерпілого дозвіл скористатися велосипедом останнього. По розмові потерпілого він зрозумів, що той не проти.

Попри те, що обвинувачений ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні вказаного кримінального правопорушення не визнав, суд вважає, що його вина повністю встановлена в ході судового розгляду сукупністю доказів безпосередньо досліджених в судовому засіданні, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , наданими ним у судовому засіданні, який пояснив, що 11 квітня 2022 року, в обідній час, він, разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебував на майданчику біля магазину-кафе « Підкова » у м. Володимирі. Поруч з входом у кафе стояв його велосипед 2019 року з Німеччини. В цей час до них підійшов раніше не знайомий йому ОСОБА_10 , який почав розказувати, що він шукає роботу і, що у нього не має грошей та нема нічого поїсти. Після чого, потерпілий пішов у магазин купити Щебетюку продуктів. В той момент, коли він знаходився в магазині, заглянув ОСОБА_10 , який нічого не сказавши, пішов. Коли потерпілий вийшов з магазину, то виявив відсутність свого велосипеда. Зупинивши на дорозі автомобіль, він на цьому автомобілі наздогнав ОСОБА_10 на велосипеді біля зупинки. Зауважив, що ОСОБА_10 не просив у нього велосипед, він не дозволяв останньому користуватися своїм велосипедом, зокрема, для придбання цигарок;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , наданими ним у судовому засіданні, який пояснив, що потерпілого ОСОБА_7 він знає як мешканця міста. З обвинуваченим не знайомий, але бачив його кілька разів у місті. У квітні 2022 року, в обідній час, він, разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , сидів за столиком біля кафе « Підкова », що розташоване по вул. Зимнівській у м. Володимирі . В цей час до них, з пивом у руках, підсів ОСОБА_10 . В ході розмови ОСОБА_10 розповів їм, що він не місцевий і, що у нього нема нічого поїсти. Після чого, ОСОБА_7 пішов у магазин купити Щебетюку продукти харчування, а він та ОСОБА_9 пішли по домівках. Обвинувачений залишився сидіти біля магазину. Коли він переходив дорогу, то побачив, що ОСОБА_10 їде на велосипеді. Свідок зауважив, що при ньому обвинувачений не просив у потерпілого скористатися його велосипедом, а потерпілий, в свою чергу, не дозволяв обвинуваченому брати свій велосипед. Окрім продуктів, обвинувачений нічого у потерпілого не просив;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , наданими ним у судовому засіданні, який пояснив, що з потерпілим та обвинуваченим він не знайомий. Одного дня, точну дату не пам`ятає, в обідній час, коли він разом з потерпілим та ОСОБА_9 сиділи біля магазину-кафе « Підкова », до них підійшов обвинувачений та попросив у потерпілого купити йому поїсти. Потерпілий пішов у магазин, а він та ОСОБА_9 пішли по домівках. Коли він переходив дорогу, то побачив, що той чоловік, який просив їсти у потерпілого, поїхав на велосипеді;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , наданими ним у судовому засіданні, який пояснив, що з обвинуваченим та потерпілим він не знайомий. У 2022 році, точну дату не пам`ятає, після обіду, він їхав на своєму автомобілі «Фольксваген Т4». На перехресті вул. Стуса та вул. Зимнівська у м. Володимирі його зупинив чоловік, який сказав, що у нього вкрали велосипед, та попросив наздогнати крадія, на що свідок погодився. Біля будинку №12 по вул. Зимнівській у м. Володимирі , вони наздогнали обвинуваченого, чоловік вискочив з автомобіля та стягнув обвинуваченого з велосипеда, внаслідок чого той впав на землю. Після цього свідок поїхав і, що відбувалося далі, він не знає. Зазначив, що обвинуваченого він бачив зі спини та з одно боку в обличчя;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , наданими нею у судовому засіданні, яка пояснила, що працює менеджером в магазині-кафе « Підкова » в м. Володимирі. Потерпілого Чухрія вона знає як клієнта магазину, з обвинуваченим вона не знайома. Навесні 2022 року, в обідній час, до магазину зайшов ОСОБА_7 , сказав, що сидить біля магазину з хлопцем, який просить поїсти, та попросив продати йому ковбаси та хліба. В цей момент у магазин заглянув обвинувачений та одразу зачинив двері. Вона не чула, щоб обвинувачений щось казав. При цьому, потерпілий вибіг з магазину і вони кудись поділися. Наприкінці робочого дня в магазин прийшов ОСОБА_7 і сказав їй, що у нього вкрали велосипед;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 11.04.2022, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 , будучи попередженим про відповідальність згідно зі ст.383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, повідомив, що 11.04.2022, близько 15:00, невідома особа шляхом вільного доступу, таємно викрала належний йому велосипед іноземного виробництва марки «GIANT», який знаходився біля магазину « Золота підкова », що по вул. Зимнівській у м. Володимирі, чим завдав йому матеріальну шкоду у розмірі 8 500,00 грн.

- протоколом огляду місця події від 11.04.2022, з фототаблицею до нього, згідно якого під час огляду місця події, поблизу будинку АДРЕСА_3 , виявлено велосипед типу «горний», марки «GIANT», синього кольору, який впертий у паркан. Присутній під час огляду місця події ОСОБА_6 вказав, що впізнає свій велосипед. Після огляду місця події вказаний вище велосипед був вилучений;

- висновком судової товарознавчої експертизи від 19.04.2022 № СЕ-19/103-22/2755-ТВ, відповідно до якого ринкова вартість велосипеда марки «GIANT» моделі «ANYTOUR» станом на 11.04.2022 могла складати 13 749,67грн.

Зазначені вище докази є належними, оскільки у своїй сукупності підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст.91 КПК України, та є допустимими, оскільки отримані в порядку, встановленому нормами КПК України та без порушень. Вони є послідовними, не містять протиріч, переконливими як кожен окремо, так і їх сукупність у взаємозв`язку. Жоден із них не спростований, містить інформацію щодо предмету доказування.

За таких обставин, суд приймає до уваги при ухваленні вироку вказані докази, як докази вини ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Показання обвинуваченого про те, що у нього не було умислу на викрадення майна потерпілого, і що велосипед потерпілого він взяв з дозволу останнього, суд оцінює критично, оскільки такі показання спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_12 , які зазначили, що потерпілий не надавав обвинуваченому дозвіл на користування своїм велосипедом, а також показаннями свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , яким потерпілий ОСОБА_6 повідомив саме про викрадення свого велосипеда. Не довіряти показанням потерпілого та свідків у суда не має жодних підстав.

Невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні вказаного злочину, суд розцінює як спосіб захисту, обраний обвинуваченим з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене.

Доводи обвинуваченого про те, що в обвинувальному акті невірно зазначені відомості про його судимості, а також про те, що обвинувальний акт був вручений йому у відсутність захисника, суд не приймає до уваги при ухваленні вироку з таких підстав.

Так, анкетні дані обвинуваченого, відомості про його судимості можуть бути уточнені судом в ході судового розгляду на підставі наданих суду документів.

Відповідно до ч.1 ст.293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

В той же час, вказаною нормою не передбачена обов`язкова участь захисника при надані підозрюваному копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування.

З урахуванням наведеного суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний із зазначених доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття законного та обґрунтованого рішення по кримінальному провадженню, вважає встановленим, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних кримінальних правопорушень, після відбуття покарання знову вчинив умисні кримінальні правопорушення, що підтверджує відсутність позитивних змін в його особистості після відбування покарання й неготовність, небажання до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, стійку направленість на вчинення злочинів, підвищену суспільну небезпеку. Також суд враховує досудову доповідь уповноваженого орану з питань пробації, згідно якої ризик вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства - як середній, і що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі може становити небезпеку для суспільства.

Як обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд, відповідно до ст.67 КК України, визнає рецидив кримінальних правопорушень.

З урахування вищевикладеного, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах, установлених санкцією частини 4 статті 185 КК України.

Крім того судом встановлено, що вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 07.07.2022 ОСОБА_4 засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.185, ч.ч.1,3 ст.357 КК України, із застосуванням ст.70 ч.1 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.

Згідно ч. 4 ст. 70 КК України якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

На підставі наведеного, ураховуючи, що кримінальне правопорушення за цим вироком ОСОБА_4 вчинено до постановлення попереднього вироку Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 07 липня 2022 року, суд вважає необхідним на підставі ст.70 ч.4 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного попереднім вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 07.07.2022, більш суворим призначеним за цим вироком.

Відповідно до ст.124 КПК України, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/103-22/2755-ТВ від 19.04.2022 у розмірі 1029,72 грн.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України слід скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 12.04.2022 (справа №154/1020/22, провадження № 1-кс/154/252/22).

Питання про речові докази підлягає вирішенню судом відповідно до ст.100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

Керуючись ст.ст.368, 370 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного попереднім вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 07.07.2022, більш суворим призначеним за цим вироком, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Початок строку відбування ОСОБА_4 покарання обчислювати з дати винесення вироку - 26 листопада 2024 року.

На підставі ч.4 ст.70, ч. 5 ст.72 КК України у строк покарання, призначеного ОСОБА_4 за цим вироком, зарахувати строк попереднього ув`язнення з 11 квітня 2022 року по 28 листопада 2022 року включно, а також частково відбуте покарання за попереднім вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 07.07.2022, а саме з 29 листопада 2022 року по 25 листопада 2024 року включно.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/103-22/2755 - ТВ від 19.04.2022 у розмірі 1029,72 грн.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 12.04.2022 (справа №154/1020/22, провадження № 1-кс/154/252/22) на велосипед марки «GIANTAnytour».

Речовий доказ по справі: велосипед марки «GIANTAnytour», що знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Володимирського РВП ГУНП у Волинській області - повернути за належністю потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1