КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 23 вересня 2024 року апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 липня 2024 року,

за участі:

прокурора ОСОБА_7 ,

представника

власника майна адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою поновлено прокурору строк для подачі клопотання про арешт майна, задоволено клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 .

Накладено арешт на тимчасово вилучене 09 липня 2024 року у ході проведення обшуку службового кабінету Директора Департаменту відомчої безпеки та контролю Державної митної служби України №204 за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-Г, майно, а саме:

- Мобільний телефон марки «Apple», моделі «iPhone 14», без явних ідентифікуючих ознак, обладнаному системою логічного захисту, із сім-карткою мобільного оператора «Kyivstar», з маркуванням « НОМЕР_1 , НОМЕР_2 »;

- Сім-картка закордонного мобільного оператора «Т-mobile» (Польща), із абонентським номером « НОМЕР_3 »;

- Ноутбук марки «Lenovo», моделі «G70-70» з ідентифікуючими ознаками «PF9XB5B26296» та наліпкою «0461108» із зарядним пристроєм;

- Документи особової справи державного службовця ОСОБА_9 , у прошитому стані, скріплених відбитком печатки на 122 арк.;

- Наказ ДМСУ №730-о від 25.09.2023 про призначення ОСОБА_9 , на 2 арк.;

- Посадова інструкція державного службовця ДМСУ на 3 арк.;

- Наказ ДМСУ №449-о від 21.06.2023 про покладення обов`язків на ОСОБА_9 , на 1 арк.;

- Посадова інструкція державного службовця ДМСУ на 3 арк.;

- Посадова інструкція державного службовця ДМСУ на 3 арк.;

- Наказ ДМСУ №352-о від 22.05.2023 про покладення обов`язків на ОСОБА_9 ;

- Наказ ДМСУ №531-о від 19.07.2023 про покладення обов`язків на ОСОБА_9 ;

- Наказ ДМСУ №484-о від 05.07.2023 про покладення обов`язків на ОСОБА_9 ;

- Наказ ДМСУ №406-о від 05.06.2023 про покладення обов`язків на ОСОБА_9 ;

- Наказ ДМСУ №272-о від 24.04.2023 про покладення обов`язків на ОСОБА_9 ;

- Документи особової справи державного службовця № НОМЕР_4 ОСОБА_5 , у прошитому стані, скріплених відбитком печатки на 124 арк.;

- Наказ ДМСУ №694-о від 14.09.2023 про призначення ОСОБА_5 ;

- Посадова інструкція державного службовця ДМСУ на 3 арк.;

- Посадова інструкція Директора ДВБ ДМСУ на 3 арк.;

- Наказ ДМСУ №690-о від 14.09.2023 про звільнення ОСОБА_5 ;

- Наказ ДМСУ №264-о від 20.04.2023 про призначення ОСОБА_5 ;

- Документи особової справи державного службовця ОСОБА_10 - заступника начальника Вінницької митниці, у прошитому стані, скріплених відбитком печатки на 47 арк.;

- Посадова інструкція державного службовця ІНФОРМАЦІЯ_1 (начальника Вінницької митниці) на 3 арк.;

- Накази ДМСУ про покладення обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 ;

- Наказ ДМСУ про визнання наказу таким, що втратив чинність №1098-о.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник власника майна ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просив, скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що прокурором належним чином не обґрунтовано підстави і мету накладення арешту.

Слідчим суддею не надано оцінку доводам захисника про те, що постанова слідчого про визнання речовими доказами є формальною та необгрунтованною.

Вважає, що арештоване майно не відповідає ознакам, передбачених ст. 98 КПК України, а під час обшуку всупереч вимогам, передбачених ст. 168 КПК України не залучено спеціаліста, який міг би скопіювати інформацію з електронних пристроїв.

Заслухавши доповідь судді, доводипредставника власника майна, який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням СБ України, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 21 червня 2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001009,за підозрою, у тому числі ОСОБА_5 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що директор Департаменту відомчої безпеки та контролю Державної митної служби України ОСОБА_5 та заступник директора Департаменту - начальник відділу аналізу ефективності виконання посадових обов`язків, працівниками митних органів ОСОБА_9 , залучивши працівника сектору внутрішньої безпеки Вінницької митниці ОСОБА_11 , який надав згоду на конфіденційне співробітництво у цьому кримінальному провадженні та діяв під контролем працівників правоохоронних органів упродовж вересня 2023 - липня 2024 років, налагодили протиправну схему одержання неправомірної вигоди від керівництва Вінницької митниці за не створення штучних перешкод у їх діяльності.

За версією органу досудового розслідування, діючи на виконання вказівок керівництва Департаменту внутрішньої безпеки Державної митної служби, ОСОБА_11 у серпні 2023 року передав керівництву Вінницької митниці вимогу щодо необхідності щомісячного надання неправомірної вигоди для ОСОБА_5 та ОСОБА_9 за не створення штучних перешкод у діяльності співробітників Вінницької митниці України. Зокрема, не припинення їх можливих неправомірних дій при митному оформленні товарів та транспортних засобів в зоні діяльності вказаної митниці, не притягнення їх до відповідальності за допущені порушення вимог чинного законодавства.

09 липня 2024 року ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України.

09 липня 2024 року на підставі повідомлення 4 управління ГУ «Д» ДЗНД СБ України № 14/4/1-10481 від 09.07.2024 про необхідність проведення невідкладних слідчих дій, та відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України проведено обшук службового кабінету Директора Департаменту відомчої безпеки та контролю Державної митної служби України ОСОБА_5 , під порядковим номером 204, розташованого у приміщенні адміністративної будівлі Державної митної служби України, за адресою: АДРЕСА_2 . Під час проведення обшуку виявлено та вилучено речі та документи.

16 липня 2024 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва легалізовано проведений обшук за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 136-137, т. 1).

Постановою старшого слідчого в ОВС 2 відділу 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_13 від 09 липня 2024 року вилучені речі та документи визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001009.

19 липня 2024 року прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 направив поштою до Шевченківського районного суду м. Києва клопотання про накладення арешту на майно вилучене під час обшуку службового кабінету Директора Департаменту відомчої безпеки та контролю Державної митної служби України ОСОБА_5 , під порядковим номером 204, розташованого у приміщенні адміністративної будівлі Державної митної служби України, за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська 11-Г, з метою збереження речових доказів.

Крім того, у своєму клопотанні прокурор просив поновити строк на подання такого клопотання, з тих підстав, що ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 липня 2024 року про легалізацію проведеного обшуку, отримано органом досудового розслідування 18 липня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 липня 2024 року клопотання задоволено та накладено арешт на зазначене у клопотанні майно.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, відповідно на положення ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, слідчим суддею зазначених вимог закону дотримано.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0001009 про накладення арешту на майно, яке вилучене під час обшуку службового кабінету Директора Департаменту відомчої безпеки та контролю Державної митної служби України ОСОБА_5 , під порядковим номером 204, розташованого у приміщенні адміністративної будівлі Державної митної служби України, за адресою: АДРЕСА_2 , слідчий суддя дослідив матеріали додані до клопотання та прийшов до правильного висновку, що з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки незастосування таких заходів може призвести до їх відчуження або знищення, необхідно накласти арешт.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у права ОСОБА_5 з потребами кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність накладення арешту на вказане майно, з метою збереження речових доказів, оскільки слідчим доведені обставини, які підтверджують, що незастосування такого обмеження може призвести до наслідків, які можуть перешкодити досудовому розслідуванню.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтами не надано та колегією суддів не встановлено.

Доводи апеляційної скарги, що арештоване майно не відповідає ознакам, передбачених ст. 98 КПК України, є необґрунтованими. Зокрема, постановою старшого слідчого в ОВС 2 відділу 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_13 від 09 липня 2024 року вилучені речі та документи обґрунтовано визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001009. Оскільки, вказані предмети можуть бути використані як доказ факту та обставин протиправних дій, що встановлюються під час кримінального провадження, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а також мають суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Інші доводи на які посилається апелянт, також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки були відомі слідчому судді та враховані ним при прийнятті рішення.

Зважаючи на зазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно зазначене у клопотанні слідчого, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, застосував захід забезпечення кримінального провадження на засадах розумності та співмірності.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 липня 2024 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16

Єдиний унікальний № 761/26588/24 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_17

Справа № 11сс/82/5340/2024 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК