Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/3194/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000184 від 15.08.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хлупляни Овруцького району Житомирської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України несудимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 має дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно рішення Овруцького районного суду Житомирської області (виконавчий лист від 08.11.2012 у справі № 617/14864/12), зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання їх дітей - в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.10.2012 та до 10.11.2016, тобто до досягнення повноліття ОСОБА_6 ; в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.11.2016 та до 30.06.2018, тобто до досягнення повноліття ОСОБА_7 ; в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.07.2018 та до 06.07.2028, тобто до досягнення повноліття ОСОБА_8 .

Але ОСОБА_4 , всупереч вимог ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України (батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття) злісно ухилявся від встановлених рішенням суду платежів на утримання дитини ОСОБА_8 , оскільки будучи працездатним, офіційно не працевлаштованим, за сприянням в офіційному працевлаштуванні в органи державної влади не звертався, іншої матеріальної допомоги ОСОБА_5 на утримання своїх дітей не надавав, в результаті чого утворилась заборгованість по виплаті встановлених виконавчим листом коштів на утримання дітей (аліментів), що сукупно перевищує суму виплат за три місяці аліментних платежів за період часу з 01.12.2021 до 31.07.2024 року на загальну суму 82835,84 грн..

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального проступку визнав повністю, підтвердив, що обставини в обвинувальному акті викладені правильно і показав, що роботи не має, перебував на обліку у центрі зайнятості. Аліменти не сплачував зовсім. Був вирок за несплату аліментів.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що подала на аліменти в 2012 року. З того часу допомога зі сторони обвинуваченого відсутня. Він не цікавиться життям дітей, байдужий. Один раз приніс 5 цукерок. Після постановлення вироку нічого не змінилося. Просить суд обвинуваченого суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміє обвинувачений та інші учасники кримінального провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи не мають сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи вище викладене, розглянувши справу в межах висунутого обвинувачення, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_4 у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 164 КК України.

Обираючи ОСОБА_4 міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що відноситься відповідно до ст. 12 КК України до категорії кримінальних проступків, також дані про його особу.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 за місцем проживання зарекомендував себе із задовільної сторони; на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КК України, але в силу ст. 89 КК України визнається таким, що не має судимості. Судом, відповідно до ст. 66 КК України, береться до уваги обставина, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи дані про особу обвинуваченого, його характеристику, наявність обставин, що пом`якшують, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, думку потерпілої, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 164 КК України, у виді пробаційного нагляду, із покладенням обов`язків передбачених ст. 59-1 КК України.

Таке покарання буде відповідати особі обвинуваченого і вчиненому ним кримінальному правопорушенню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

ОСОБА_4 запобіжні заходи не обиралися, в судовому засіданні прокурором не було заявлено такого клопотання.

Процесуальні витрати відсутні.

Речових доказів у даному провадженні немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369-371, 373-374,615 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.164 КК України, і призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік.

На підставі ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання обчислюється з дня постановки ОСОБА_4 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручається обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1