№ 1-кс/756/2329/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

слідчої судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

слідчої - ОСОБА_3 ,

особи, у володінні якої знаходиться майно - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 15 у м. Києві клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у межах об`єднаних кримінальних проваджень №№ 0000780 і 0003275, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань 8 березня 2024 року та 14 жовтня 2024 року відповідно, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частинами третьою та четвертою статті 190 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

в с т а н о в и в:

17 жовтня 2024 року слідчий звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із клопотанням про арешт майна у межах об`єднаних кримінальних проваджень №№0000780 і 0003275, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань 8 березня 2024 року та 14 жовтня 2024 року відповідно, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частинами третьою та четвертою статті 190 КК України.

Суть клопотання

Слідчий просить накласти арешт на оригінал спадкової справи 02-14 (до майна померлого ОСОБА_5 ), що поміщено до спец пакету INZ2001877, копії з реєстру для реєстрації нотаріальних дій на 4 аркушах, що поміщено до спец пакету INZ2001876, у вигляді заборони користування, розпоряджання та відчуження, які вилучено 16 жовтня 2024 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем здійснення нотаріальної діяльності ОСОБА_4 .

Позиція сторін кримінального провадження

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Під час розгляду справи подав до матеріалів справи протокол огляду речей від 17 жовтня 2024 року.

Особа, у володінні якої знаходяться речі які зазначенні у клопотанні, у судовому засіданні не заперечувала проти накладення арешту.

Заслухавши слідчого, особу, у володінні якої знаходяться речі та дослідивши клопотання і додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Встановлені обставини

Згідно Витягу від 8 березня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне правопорушення за частиною 3 статті 190 КК України №0000780.

Згідно матеріалів цього кримінального провадження 10 грудня 2023 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , шляхом обману, в умовах воєнного стану, заволоділи грошовими коштами з банківської картки банку АТ «ПриватБанк», чим спричинила ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значну шкоду на загальну суму 183 170 грн. 76 коп.

Відповідно до Витягу від 14 жовтня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне правопорушення за частиною 4 статті 190 КК України №0003275.

З матеріалів цього кримінального провадження вбачається, що 29 квітня 2022 року невстановлена досудовим розслідуванням особа шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами, як належать ОСОБА_9 , чим завдано останній матеріального збитку у великих розмірах.

Постановою від 15 жовтня 2024 року вказані кримінальні провадження об`єднано в одне провадження, яке зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000780 від 8 березня 2024 року, оскільки встановлено, що зазначені кримінальні правопорушення могли бути вчинені однією і тією ж особою, а саме ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

16 жовтня 2024 року у межах кримінального провадження №0000780 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем здійснення нотаріальної діяльності ОСОБА_4 , згідно з ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 2 жовтня 2024 року.

Протоколом огляду речей від 17 жовтня 2024 року під час обшуку виявлено та вилучено оригінал спадкової справи 02-14 (до майна померлого ОСОБА_5 ), що поміщено до спец пакету INZ2001877 та копії з реєстру для реєстрації нотаріальних дій на 4 аркушах, що поміщено до спец пакету INZ2001876.

Постановою слідчого від 16 жовтня 2024 року вказані документи, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000780.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами кримінального провадження, що зазначена спадкова справа може містити докази та відомості, які можуть мати істотне значення для вказаного кримінального провадження.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходить і положення закону, яким керується

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати засадам, визначеним статтею 7 КПК України, у тому числі щодо верховенства права, законності, рівності перед законом поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, недоторканність житла чи іншого володіння особи, невтручання у приватне життя, недоторканність права власності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо.

Згідно вимог абзацу другого частини 10 статті 170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 статті 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

У відповідності до частин 1 та 2 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 4 частиною 2 статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно з частиною 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до пунктів 1-3 частини другої статті 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Згідно з вимогами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для кримінального провадження, оцінювати чи було вірно органом досудового розслідування визначено кваліфікацію ймовірного кримінального правопорушення, а також ставити під сумнів виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі визначених вимог КПК України визначити, наявність підстав для надання дозволу на проведення обшуку.

На підставі викладеного, слідчий суддя вбачає достатньо підстав вважати, що мета забезпечення збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні є доведеною слідчим.

Слідчий суддя вважає переконливими доводи слідчого, що незастосування такого обмеження, як арешт, може призвести до знищення та/або пошкодження цього майна, що може суттєво вплинути на дієвість даного кримінального провадження.

Також слідчий суддя вважає необхідним уточнити дані про витяг з Реєстру, на який слідчий просить накласти арешт, та конкретизувати, які саме документи підлягають арешту.

Керуючись статтями 2, 7, 98, 131, 132, 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Задовольнити клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у межах об`єднаних кримінальних проваджень №0000780 і 0003275, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань 8 березня 2024 року та 14 жовтня 2024 року відповідно, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частинами третьою та четвертою статті 190 Кримінального кодексу України.

Накласти арешт на оригінал спадкової справи 02-14 щодо ОСОБА_5 та копії витягу з Реєстру для реєстрації нотаріальних дій № 001955 від 4 січня 2022 року, з яких вбачається вчинення нотаріальних дій № 186, 187, 188 та відповідна сплата державного мита, всього 4 (чотири) аркуши, засвідчених у вказаній спадковій справі приватним нотаріусом ОСОБА_4 від 16 квітня 2024 року, у вигляді заборони користування, розпоряджання та відчуження.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Слідчий суддя ОСОБА_10