Справа № 157/2/24 Провадження №11-кп/802/568/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Любешівського районного суду Волинської області від 14 червня 2024 року, яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з професійно-технічною освітою, неодружений, непрацюючий, раніше не судимий,-

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_10 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає передбачені ч.1 ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вироком вирішено питання про судові витрати, арешт майна та речові докази.

В С Т А Н О В И В

Згідно з вироком суду, ОСОБА_10 визнано винуватими та засуджено за те, що він 05.07.2023 близько 21 год в порушення п. 2.3 б). д). 10.1, 11.3, 12.3, 31.4.1 Правил дорожнього руху України, керуючи технічно несправним (непрацездатність гальмівної системи) автомобілем марки «Audi A6», 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , і рухаючись по автодорозі Т-03-11 (Седлише - Камінь-Каширський - Ковель), в напрямку м. Каменя-Каширського Волинської області, на 22 км поблизу вказаного населеного пункту, діючи з необережності у формі кримінальної протиправної самовпевненості, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій і легковажно розраховуючи на їх відвернення на даній ділянці дороги, проявив безпечність та неуважність, неуважно стежив за дорожньою обстановкою, що склалася, та відповідно не реагував на її зміни, виявивши небезпеку для руху (перешкоду у вигляді мотоцикла), яку він об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, під час зустрічного роз`їзду виїхав на смугу зустрічного руху при цьому не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, де допустив зіткнення із зустрічним мотоциклом марки «Loncin LX 300-6», 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди: - пасажир автомобіля ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому п`ятої плеснової кістки справа, який по ступеню тяжкості відноситься до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень по ознаці тривалого (більше 21 дня) розладу здоров`я; - пасажир мотоцикла ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого багато відламкового перелому правого надколінка, який по ступеню тяжкості відноситься до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень по ознаці тривалого (більше 21 дня) розладу здоров`я, відкритого перелому нижньої третини діафізу правої стегнової кістки, який по ступеню тяжкості відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя; - водій мотоцикла ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав несумісні з життям тілесні ушкодження у виді відкритих переломів правої стегнової кістки, правої великогомілкової кістки, правої ліктьової кістки з розривом м`язів згиначів та розгиначів правого передпліччя з розривом правого ліктьового нерва та правої ліктьової артерії, відкритого перелому основи п`ятої п`ясної кисті правої китиці, закритого перелому правої плечової кістки, що викликало травматичний шок, від якого в подальшому о 17 год 05 хв 06.07.2023 він помер в реанімаційному відділенні КНП «Камінь-Каширська ЦРЛ» Камінь-Каширської міської ради. У прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали, є грубе порушення водієм ОСОБА_10 вимог Правил дорожнього руху України: -п. 2.3 б), д) (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху); - п. 10.1 (перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буле безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху): - п. 11.3 (на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу); - п. 12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди); - п. 31.4.1 (забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: гальмові системи: а) змінено конструкцію гальмових систем, застосовано гальмову рідину, вузли або окремі деталі, що не передбачені для даної моделі транспортного засобу або не відповідають вимогам підприємства-виробника.

Таким чином, ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортного засобу особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, заподіяло тяжке тілесне ушкодження потерпілому та спричинило смерть потерпілого.

Не погоджуючись із вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, у якій, не оспорюючи фактичні обставини справи, правильність кваліфікації дій обвинуваченого, оскаржує його через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Зазначає, що в порушення вимог ст.ст. 65, 75 КК України, суд першої інстанції під час прийняття рішення про можливість виправлення ОСОБА_10 без ізоляції від суспільства, не взяв до уваги ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення та обставин його вчинення. Неправильне застосування судом першої інстанції вимог ст.ст. 65, 75 КК України призвело до призначення ОСОБА_10 надмірно м`якої міри покарання. Звертає увагу на те, що поза увагою місцевого суду залишилося те, що вчинене ОСОБА_10 кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, що призвело до настання смерті молодої людини та отримання двома іншими потерпілими тяжких та середньої тяжкості тілесних ушкоджень. З огляду на вищевикладене просить оскаржуваний вирок скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. В решті вирок залишити без зміни.

В змінах до апеляційної скарги прокурор у кримінальному провадженні, зазначає, що судом при ухвалені вироку не дотримано вимог п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, а саме не зазначено початок строку відбування покарання, який згідно ч. 1 ст. 165 КВК України обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, міркування прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу з підстав викладених в ній, думку обвинуваченого та захисника, які, кожен зокрема, апеляційну скаргу заперечили та просили залишити вирок без змін, перевіривши матеріали провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки кваліфікація дій ОСОБА_10 за ч.2 ст.286 КК України, правильність висновків суду щодо доведеності винуватості першого у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, учасниками судового розгляду не оспорюється, у зв`язку з чим відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, підстави для перегляду вироку, в цій частині відсутні.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Призначаючи ОСОБА_10 , покарання, суд першої інстанції в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Як убачається з вироку, призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, а саме, те, що ОСОБА_10 , є особою молодого віку, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, за наркологічною та психіатричною медичною допомогою не звертався, є волонтером БЛАГОДІЙНОГО ФОНДУ «ДОБРИЙ ПОЧАТОК УКРАЇНА» з 17.10.2022 та бере активну участь у діяльності фонду в якості водія, а також з розподілу гуманітарної допомоги серед потерпілих від війни мешканців України та забезпечення евакуації людей із зони бойових дій.

Крім того, ОСОБА_10 щиро розкаявся, впродовж розгляду кримінального провадження висловлював жаль з приводу вчиненого та вибачення.

Враховано судом і те, що потерпілі будь-яких претензій до останнього не мають та просили не позбавляти волі обвинуваченого, а потерпілий ОСОБА_13 щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 , суд визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку; обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_10 , не встановлено, і це не оспорюється в апеляційній скарзі.

Врахувавши ці та інші обставини справи, зокрема і ті, на які посилається в апеляційній скарзі прокурор, в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення основного покарання за ч.2 ст.286 КК України саме у виді позбавлення волі та можливість звільнення від відбування призначеного основного покарання, з покладенням обов`язків, відповідно до ст. 76 КК України, з чим повністю погоджується апеляційний суд.

Окрім того, суд першої інстанції обґрунтовано призначив додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 рік, з огляду на те, що обвинувачений вчинив злочин, який, відповідно до ст.12 КК України, є тяжким.

На думку апеляційного суду, обране судом першої інстанції покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Доводи прокурора, які наведені в апеляційній скарзі, фактично враховані і оцінені судом першої інстанції при постановленні вироку та призначенні покарання.

Крім того, зазначення початку іспитового строку, з огляду на положення ст. 374 КПК України, не передбаченні змістом вироку, відтак доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині не ґрунтуються на вимогах закону.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Любешівського районного суду Волинської області від 14 червня 2024 року, щодо ОСОБА_10 , без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді