печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження № 0000534 від 23.10.2024 - прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0000534 від 23.10.2024 - прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Прокурор в судове засідання не з`явився, проте подала письмову заяву про розгляд клопотання за її відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримала, просила задовольнити.

Зважаючи на позицію органу досудового розслідування, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий суддя визнав за можливе проводити розгляд клопотання без повідомлення власника майна, з метою забезпечення арешту майна.

Вивчивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України, за процесуальним керівництвом Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000534 від 23.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за фактом організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненої організованою групою.

Прокурор в обґрунтування клопотання зазначає наступне.

Досудовим розслідуванням установлено, що починаючи з 25.02.2022, організована група осіб, до складу якої входять громадяни України та Республіки Молдова, у період дії воєнного стану налагодила схему незаконного переправлення громадян України чоловічої статі призивного віку через державний кордон України.

Так, члени вказаної організованої групи з метою реалізації заздалегідь розробленого плану по наданню послуг з незаконного переправлення через державний кордон України створили інформаційні канали у застосунку «Telegram» у яких пропонують послуги з незаконного переправлення чоловіків призивного віку через державний кордон України. У даних каналах чітко розписані послуги, їх вартість, а також наявна функція подачі заявки про надання таких послуг.

У такий спосіб учасники організованої групи доводять до відома таких громадян України, які мають намір виїхати за межі України вартість послуги, яка становить від 7500 доларів США за одного чоловіка та у разі згоди, інформують про подальші дії таких осіб.

Далі, учасники організованої групи, використовуючи засоби Інтернет-зв`язку, а саме месенджери Telegram, WhatsApp та Viber, зв`язуються з такими громадянами України та інформують останніх про час, дату, місце збору та подальший порядок дій для реалізації чітко розробленого плану.

У своїй діяльності члени організованої групи користуються послугами поштового оператора ТОВ «Нова Пошта» для отримання від таких громадян України їх паспортів для виїзду за кордон з метою подальшого внесення до них неправдивих відомостей щодо в`їзду на територію Республіки Молдова.

Надалі, такі паспорти повертаються їх власникам поштовим зв`язком через ТОВ «Нова Пошта», про що свідчать відомості отримані в ході тимчасового доступу до речей і документів, які перебувають у володінні ТОВ «Нова Пошта», та покази свідків.

Крім того, з метою приховання своєї злочинної діяльності учасники організованої групи використовують криптовалютні гаманці НОМЕР_2 та НОМЕР_1, реквізити яких надсилають таким громадянам України для сплати коштів за надання послуги з організації незаконного переправлення через державний кордон України.

Так, оперативними працівниками Департаменту кіберполіції Національної поліції України на виконання доручення слідчого, наданого в порядку ст. 40 КПК України, встановлено інформації про власників та фактичних користувачів криптовалютних гаманців, які зареєстровані на біржі Binance та які використовують в своїй злочинній діяльності учасники організованої групи, а саме: криптовалютний гаманець НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та криптовалютний гаманець НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом з тим, згідно інформації, отриманої від оперативних працівників ДКП НПУ, встановлено, що контрагентами вищевказаних криптовалютних гаманців виступають фізичні особи від яких отримують перекази в середньому на суми 7 000 USDT, що еквівалентно 7 000 доларів США, та криптовалютні обмінники.

Далі, після отримання коштів, осіб, які мають намір незаконно перетнути державний кордон України, учасники організованої групи підбирають їх у заздалегідь визначених місцях на території України та привозять до спеціального місця поблизу річки Дністер.

Після прибуття до місця призначення особи, які мають намір незаконно перетнути державний кордон України, разом із одним із членів організованої групи сідають на човен і незаконно переправляються через річку до берегу Республіки Молдова.

Відомості, викладені у даному клопотанні, підтверджуються доказами, отриманими під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження, у тому числі протоколами допитів свідків, оглядами речових доказів, а також матеріалами, зібраними оперативними підрозділами в ході виконання доручень слідчих, серед яких є аналітичний звіт, сформований Департаментом кіберполіції Національної поліції України.

Таким чином, у ході досудового слідства у кримінальному провадженні зібрано достатньо доказів та встановлені вагомі обставини, які свідчать, що вишеперелічені криптовалютні гаманці та віртуальні активи, які розміщені на них, використовувались для вчинення розслідуваного кримінального правопорушення.

Постановою слідчого від 24.05.2024 речовими доказами у кримінальному провадженні визнано наступне: криптовалютний гаманець НОМЕР_2, який зареєстрований за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та криптовалютний гаманець НОМЕР_1 , який зареєстрований ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки вони були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження; віртуальні активи, які знаходяться на вказаних криптовалютних гаманцях, оскільки вони могли бути предметом легалізації коштів, які отримані кримінально протиправним шляхом.

Статтею 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначених у ст. 98 КПК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що зазначене майно, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Слідчим в клопотанні наведені доводи, які свідчать про необхідність накладення арешту на вказане майно, для ефективного розслідування, та збереження вищезазначеного майна у первинному вигляді, недопущення здійснення відносно нього будь-якої діяльності як б загрожувала їх знищенню, пошкодженню або перетворенню до кінця досудового розслідування.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою забезпечення цілей кримінального провадження, а саме: збереження речових доказів.

Крім того, слідчий суддя вважає, що в даному випадку таке обмеження права власності є розумним та співмірним завданням кримінального провадження.

Відтак, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372 КПК України слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Накласти арешт на віртуальні активи, заборонивши користуватися і розпоряджатися ними у будь-який спосіб та заблокувати увесь функціонал на акаунтах, окрім отримання віртуальних активів, що зареєстровані на «Nest Services Limited, зареєстрованої відповідно до законодавства Республіки Сейшельські острови з реєстраційним номером 238045 і адресою House of Francis, Room 303, Ile Du Port, Mahe, Seychelles.» з ідентифікаторами: НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та НОМЕР_1, який зареєстрований ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1