Справа №591/3205/24 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1308/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Суми клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , про продовження обвинуваченій у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КПК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб з правом внесення застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб,-

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Сумського апеляційног суду перебувають на розгляді матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 01.07.2024, яким її визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КПК України та, з урахуванням ст. 71 КК України, призначено остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Цим же вироком суду ОСОБА_7 залишено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 27.08.2024.

Розгляд апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_7 на вказаний вирок суду в Сумському апеляційному суді призначено на 13.00 год 10.10.2024.

Водночас, 20.08.2024 до Сумського апеляційного суду від прокурора ОСОБА_6 надійшло клопотання продовжити обвинуваченій ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою з правом внесення застави, ще на 60 діб.

В обгрунтування своїх вимог прокурор зазначала, що в період іспитового строку за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 05.01.2024 ОСОБА_7 вчинила ряд крадіжок чужого майна. Відносно ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід домашній арешт, однак навіть в період його дії, ОСОБА_7 знову вчинила крадіжку. Далі 18.06.2024 відносно ОСОБА_7 ухвалою Зарічного районного суду м. Суми було обрано запобіжний захід тримання під вартою, а 01.07.2024 вироком Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні злочинів передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та, з урахуванням ст. 71 КК України, призначено їй остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі. При цьому, цим же вироком суду ОСОБА_7 залишено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 27.08.2024.

Враховуючи викладене, а також те, що апеляційний розгляд справи за скаргою обвинуваченої триває та вказаний вирок суду законної сили не набрав, прокурор вважав, що передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики продовжують існувати, оскільки обвинувачена може, як переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, так і вчинити нові кримінальні правопорушення. Більш м`які запобіжні заходи, належної процесуальної поведінки обвинуваченої не забезпечать, оскільки її особистість на довіру не заслуговує, відсутні особи, які б могли бути поручителями, а такий запобіжний захід, як домашній арешт вже показав, що для обвинуваченої він не є перешкодою у продовженні злочинної діяльності.

Заслухавши доповідь судді щодо змісту заявленого прокурором клопотання, доводи прокурора ОСОБА_6 , який клопотання підтримав, просив продовжити обвинуваченій строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою з правом внесення застави, думку обвинуваченої ОСОБА_7 , яка заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи заявленого прокурором клопотання колегія суддів дійшла такого висновку.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно ст.331КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

З врахуванням вищезазначених обставин, вирішуючи питання про продовження ОСОБА_7 строку дії раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів вважає, що наявні підстави для задоволення поданого прокурором клопотання, з огляду на конкретні обставини даного кримінального провадження.

Так, з вироку Зарічного районного суду м. Суми від 01.07.2024, апеляційний перегляд якого призначено на 10.10.2024, вбачається, що ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та, з урахуванням ст. 71 КК України, призначено остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Вказаний злочин, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких, а з врахуванням того, що за його вчинення санкцією ч. 4 ст. 185 КК України передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, продовжує існувати ризик того, що обвинувачена ОСОБА_7 перебуваючи на волі, може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також, колегія суддів враховує і те, що будучи під домашнім арештом ОСОБА_7 знову вчинила крадіжку, тобто такий запобіжний захід не став перешкодою для неї і свідчить про відсутність своєї дієвості. З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_7 вже притягувалась до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, що свідчить про її схильність до вчинення кримінальних правопорушень, а тому колегія суддів погоджується з висновком прокурора про існування ризику продовження вчинення обвинуваченою кримінальних правопорушень.

За таких обставин, зважаючи на тяжкість вчиненого ОСОБА_7 злочину, його корисливий мотив, враховуючи особу обвинуваченої, яка є раніше судимою особою та яка не має постійного джерела доходу, що вказує на можливість повторного вчинення кримінального правопорушення, колегія суддів вважає доводи прокурора про необхідність продовження останній строку дії запобіжного заходу слушними, за наявності того, що ризики, які існували на час застосування такого запобіжного заходу не зменшилися та залишаються актуальними і на даний час, а запобігти вказаним ризикам шляхом застосування до обвинуваченої більш м`яких запобіжних заходів не можливо, оскільки такі запобіжні заходи не забезпечать її належної процесуальної поведінки.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Таким чином, з врахуванням вищезазначеного та практики ЄСПЛ, а також, з врахуванням тих обставин, що злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 становить небезпеку для суспільства, обставини його вчинення в умовах воєнного стану, а також зважаючи на кількість епізодів злочинів, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку суспільний інтерес має більшу вагу над повагою до свободи особи, а тому, клопотання прокурора слід задовольнити і у даному конкретному випадку, продовження обвинуваченій строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим.

Крім того, колегія суддів, відповідно до ст. 182 КПК України, вважає за необхідне визначити обвинуваченій заставу - у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 грн, у разі внесення якої обвинувачена буде негайно звільнена з-під варти та перебуватиме на волі.

Керуючись ст.ст. 331, 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити обвинуваченій у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 20 жовтня 2024 року включно, з правом внесення застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 грн.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4