Справа № 331/5538/24
Провадження № 1-кп/331/645/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000033 від 18.03.2021 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв Миколаївської області, українця, громадянина України, який має середньо-професійну освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей немає, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 205-1 КК України

І. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане судом доведеним.

1.1 У листопаді 2020 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, невстановлена в ході досудового розслідування особа, переслідуючи особисті злочинні наміри, пов`язані зі створенням суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) з метою прикриття незаконної діяльності, а також з метою особистого уникнення від кримінальної відповідальності, знаючи, що ОСОБА_4 є малозабезпеченою особою, яка не має постійного місця роботи та прибутку, не має належної освіти та ділових якостей для зайняття підприємницькою діяльністю, не володіє відповідними знаннями та навичками ведення бухгалтерського обліку та податкової звітності, звернувся з пропозицією заробітку, яка полягала у поданні завідомо неправдивих відомостей у документи, що відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи для реєстрації на своє ім`я суб`єкта підприємницької діяльності юридичної особи, виступивши її формальним засновником та керівником без мети здійснення підприємницької діяльності. На пропозицію невстановленої особи, ОСОБА_4 погодився на подання завідомо неправдивих відомостей у документи, що відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи на своє ім`я, підписання реєстраційних документів, протоколів,наказів, довіреностей та формально бути призначеним службовою особою суб`єкта господарювання.

У листопаді 2020 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 усвідомлюючи протиправний характер дій запропонованих йому невстановленою в ході досудового розслідування особою, з корисливих мотивів, не маючи наміру здійснювати господарську діяльність, та реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на подання документів, які відповідно до закону надаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, надав невстановленій особі, копію сторінок свого паспорту НОМЕР_1 , виданий 08.08.2009 Арбузинським РВ УМВС України в Миколаївській області та копію картки про присвоєння ідентифікаційного номеру НОМЕР_2 .

Після чого, невстановлена досудовим розслідуванням особа, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, на підставі наданих ОСОБА_4 документів, виготовила заяву про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «Артком Груп».

У подальшому, 26.11.2020 невстановлена досудовим розслідуванням особа, перебуваючи у місті Миколаєві надала для підпису ОСОБА_4 ,раніше складені нею документи, а саме: заяву про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, акт приймання-передачі ОСОБА_4 частки у статутному капіталі ТОВ «Артком Груп», до яких внесені недостовірні відомості, а саме в графі «Зміна місцезнаходження юридичної особи» вказано юридичну адресу: АДРЕСА_2 , де воно фактично ніколи не знаходилось та господарську діяльність не здійснювало. Крім цього, в графі «Кінцевий бенефіціарний власник (контролер) юридичної особи» зазначено прізвище ім`я та по-батькові ОСОБА_4 , як одноособового засновника та власника ТОВ «Артком Груп», а також зазначено анкетні відомості та місце реєстрації. Вказані відомості не відповідають дійсності, оскільки наміру займатись реальною господарською діяльністю ОСОБА_4 не мав, а лише погодився оформити на своє ім`я ТОВ «Артком Груп» за матеріальну винагороду.

У цей же день, ОСОБА_4 разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою, у місті Миколаєві приблизно о 16-00 годині, подали вищевказані документи, які містили завідомо неправдиві відомості, державному реєстратору-приватному нотаріусу ОСОБА_6 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

На підставі підписаних та поданих ОСОБА_4 установчих документів ТОВ «Артком Груп» приватним нотаріусом ОСОБА_6 проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу ТОВ «Артком Груп» (зміна засновників юридичної особи), про що 26.11.2020 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено відповідний запис за №011040378 та внесено відомості, згідно яких єдиним засновником товариства є ОСОБА_4 .

Крім того, на підставі підписаних та поданих ОСОБА_4 установчих документів ТОВ «Артком Груп» приватним нотаріусом ОСОБА_6 проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу ТОВ «Артком Груп» (зміна керівника юридичної особи), про що 27.11.2020 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено відповідний запис за №012040378 та внесено відомості, згідно яких директором Товариства є ОСОБА_4 , а також зареєстровано за юридичною адресою: АДРЕСА_2 , де воно фактично ніколи не знаходилось та господарську діяльність не здійснювало.

Таким чином, ОСОБА_4 , в порушення Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» №755-IV від 15 травня 2003 року, виконав всі необхідні дії, направлені на подання документів, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи ТОВ «Артком Груп», завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості.

1.2 Після перереєстрації ТОВ «Артком Груп» на ОСОБА_4 , невстановлені під час досудового розслідування особи використовуючи реквізити ТОВ «Артком Груп» та анкетні відомості ОСОБА_4 , як номінального директора товариства, для підтвердження відомостей щодо країни виробництва товарів, у невстановленому досудовим слідством місці та час склали договір купівлі-продажу № 23/12-1 від 23.12.2020, відповідно до якого, ТОВ «Яскраве» (код за ) нібито поставило на адресу ТОВ «Артком Груп» пшеницю врожаю 2020 року у кількості 500 тон., загальною вартістю 3 660 000 грн., договір купівлі-продажу № 23/12 від 23.12.2020, відповідно до якого, ТОВ «Агросистема Лан» (код за ) нібито поставило на адресу ТОВ «Артком Груп» пшеницю врожаю 2020 року у кількості 1000 тон., загальною вартістю 7 530 000 грн. До вищевказаних документів невстановленими особами внесені завідомо неправдиві відомості щодо походження сільськогосподарської продукції та країни виробництва товару (UA Україна) та фактичного постачання пшениці врожаю 2020 року на адресу ТОВ «Артком Груп», чого фактично не відбувалось та що повністю спростовується документами податкової звітності та інформацією ТОВ «Яскраве» та ТОВ «Агросистема Лан».

У подальшому у невстановлений слідством час, але не пізніше 26.03.2021 вказані договори купівлі продажу були підписані ОСОБА_7 , передані невстановленій особі та були використані для підтвердження відомостей щодо країни виробництва товарів, відображених у графі 31 митних декларацій № 000450 від 26.03.2021, яка була надана до відділу митного оформлення № 2 митного посту "Бердянськ" ( НОМЕР_3 ), розташованого за адресою: АДРЕСА_4 .

Продовжуючи злочинний умисел невстановлені під час досудового розслідування особи використовуючи реквізити ТОВ «Артком Груп» та анкетні відомості ОСОБА_4 , як номінального директора товариства, для підтвердження відомостей щодо країни виробництва товарів,у невстановленому досудовим слідством місці та час, але не пізніше 07.04.2021, склали договір купівлі-продажу № 19/03-1 від 19.03.2021, відповідно до якого, ТОВ «Яскраве» (код за ) нібито поставило на адресу ТОВ «Артком Груп» пшеницю врожаю 2020 року у кількості 500 тон., загальною вартістю 3 660 000 грн., копію договору купівлі-продажу № 19/03 від 19.03.2021, відповідно до якого, ФГ «Неотон» (код за ) нібито поставило на адресу ТОВ «Артком Груп» пшеницю врожаю 2020 року у кількості 600 тон., загальною вартістю 4 410 000 грн., що повністю спростовується документами податкової звітності ТОВ «Яскраве» та ФГ «Неотон». У подальшому у невстановлений слідством час, але не пізніше 07.04.2021 вказані договори купівлі продажу були підписані ОСОБА_7 , передані невстановленій особі та були використані для підтвердження відомостей щодо країни виробництва товарів, відображених у графі 31 митної декларації № 000542 від 07.04.2021, яку надано до відділу митного оформлення № 2 митного посту "Бердянськ" ( НОМЕР_3 ), розташованого за адресою: АДРЕСА_4 .

Продовжуючи злочинний умисел, направлений на підроблення офіційних документів, невстановлені під час досудового розслідування особи використовуючи реквізити ТОВ «Артком Груп» та анкетні відомості ОСОБА_4 , як номінального директора товариства, для підтвердження відомостей щодо країни виробництва товарів, у невстановленому досудовим слідством місці та час, але не пізніше 08.04.2024,склали договір купівлі-продажу № 31/03 від 31.03.2021, відповідно до якого, ФГ «Неотон» (код за ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) нібито поставило на адресу ТОВ «Артком Груп» пшеницю врожаю 2020 року у кількості 500 тон., загальною вартістю 3 375 000 грн., що повністю спростовується документами податкової звітності ФГ «Неотон». У подальшому у невстановлений слідством час, але не пізніше 08.04.2021 вказані договора купівліпродажу були підписані ОСОБА_7 , передані невстановленій особі та використані для підтвердження відомостей щодо країни виробництва товарів, відображених у графі 31 митної декларації № 000549 від 08.04.2021, яку надано до відділу митного оформлення № 2 митного посту "Бердянськ" ( НОМЕР_3 ), розташованого за адресою: АДРЕСА_4 .

Продовжуючи злочинний умисел, направлений на підроблення офіційних документів, невстановлені під час досудового розслідування особи використовуючи реквізити ТОВ «Артком Груп» та анкетні відомості ОСОБА_4 , як номінального директора товариства, для підтвердження відомостей щодо країни виробництва товарів, у невстановленому досудовим слідством місці та час, але не пізніше 27.04.2021 склали договір купівлі-продажу № 27/04 від 27.04.2021, відповідно до якого, ТОВ «Агросистема Лан» (код за ) нібито поставило на адресу ТОВ «Артком Груп» пшеницю врожаю 2020 року у кількості 50 тон., загальною вартістю 320 000 грн., що повністю спростовується документами податкової звітності ФГ «Неотон» таТОВ «Агросистема Лан», які не містять відображення зазначених операцій. У подальшому у невстановлений слідством час, але не пізніше 27.04.2021 вказаний договір купівлі продажу був підписаний ОСОБА_7 , переданий невстановленій особі та використаний для підтвердження відомостей щодо країни виробництва товарів, відображених у графі 31 митної декларації № 000698 від 27.04.2021, наданої до відділу митного оформлення № 2 митного посту "Бердянськ" ( НОМЕР_3 ), розташованого за адресою: АДРЕСА_4 .

ІІ. Позиція сторони захисту.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі, надав пояснення щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень.

Обвинувачений пояснив, що він є особою, яка вживає наркотичні речовини, наразі лікується від залежності, заробляє на життя тимчасовими підробітками, перебуває у скрутному матеріальному становищі. У листопаді 2020 року у м. Миколаїв він познайомився із чоловіком на імя ОСОБА_8 , який запропонував йому заробити 5000 гривень, за те що він запонить від свого імені і підпише документи для реєстрації підприємства. Документи були заздалегідь підготовлені цим чоловіком. ОСОБА_4 бачив, що це документи для реєстрації підприємства, власником та директором якого повинен був стати ОСОБА_4 .. Разом вони пішли до нотаріуса, де обвинувачений подав документи разом із своїм паспортом. Займатися господарською діяльністю обвинувачений не планував, взагалі не розуміє як здійснюється господарська діяльність.

Другий раз із ОСОБА_8 вони зустрілися біля «ПриватБанку», у відділенні банку він отримав банківську картку ключ до рахунку як керівник підприємства. Картку передав ОСОБА_8 . Пам`ятає що підписував велику кількість документів як директор підприємства, однак точний зміст їх не пам`ятає. Діяльність від імені підприємства не здійснював.

Розкаявся, просив суворо не карати, призначити покарання із звільнення із випробуванням.

Захисник не заперечувала винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, однак при призначенні покарання просила врахувати матеріали, що характеризують обвинуваченого, те, що ОСОБА_4 є особою раніше не судимою, та просила призначити йому мінімальне покарання, передбачене санкцією статтей та звільнити від призначеного покарання на підставі положень ст. 75 КК України.

IІІ. Норми права, які регулюють відповідні правовідносини.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про підприємництво» № 698-XII від 07.02.1991 підприємництво це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Статтею 50 Закону України «Про господарські товариства» № 1576-XII від 19.09.1991 визначено поняття товариства з обмеженою відповідальністю яким вважається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»

№755-ІV від 15.05.2003 (далі Закон) відносини, що виникають у сфері державної реєстрації, регулюються Конституцією України, цим Законом та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону державний реєстратор юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - державний реєстратор) - особа, яка перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації, нотаріус.

Відповідно до статті 6 Закону державним реєстратором може бути громадянин України, який має вищу освіту, відповідає кваліфікаційним вимогам, визначеним Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації, та нотаріус.

Статтею 14 Закону передбачено, що документи для державної реєстрації можуть подаватися у паперовій або електронній формі. У паперовій формі документи подаються особисто заявником або поштовим відправленням. У разі подання документів представником додатково подається примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) документа, що засвідчує його повноваження. Документи в паперовій формі приймаються за описом, примірник якого в день їх надходження видається заявнику з відміткою про дату їх отримання та кодом доступу в той спосіб, відповідно до якого були подані документи.

Для державної реєстрації змін до відомостей про склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю, згідно з частиною 5 статті 17 Закону, подаються такі документи:

1.заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі;

2.документ про сплату адміністративного збору;

3.один із таких відповідних документів:

-рішення загальних зборів учасників (рішення єдиного учасника) товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю про визначення розміру статутного капіталу та розмірів часток учасників;

-рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю про виключення учасника з товариства;

-заява про вступ до товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю;

-заява про вихід з товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю;

-акт приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю.

Відповідно до частини 2 статті 15 Закону форми заяв про державну реєстрацію затверджується Міністерством юстиції України.

Згідно з частиною 2 статті 25 Закону порядок проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації, зокрема включає заповнення форми заяви про державну реєстрацію - у разі подання документів особисто заявником (за бажанням заявника), прийом документів за описом - у разі подання документів у паперовій формі,виготовлення копій документів в електронній формі - у разі подання документів у паперовій формі, внесення копій документів в електронній формі до Єдиного державного реєстру,перевірку документів на наявність підстав для зупинення розгляду документів, перевірку документів на наявність підстав для відмови в державній реєстрації, прийняття рішення про проведення реєстраційної дії - для громадських формувань, символіки та засвідчення факту наявності всеукраїнського статусу громадського об`єднання,проведення реєстраційної дії (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови в державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру.

Відповідно до статті 10 Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

При цьому, якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Відповідальність за відповідність установчих документів законодавству згідно з частиною 3 статті 35 Закону покладається на засновників (учасників) юридичної особи.

Відповідно до частини 4 статті 35 закону особи, винні у внесенні до установчих документів або інших документів, що подаються для державної реєстрації, завідомо неправдивих відомостей, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, несуть відповідальність, встановлену законом.

Поняття місцезнаходження юридичної особи визначено статтею 93 Цивільного кодексу України та встановлено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

IV. Дослідженні докази.

На підставі положень ч. 3 ст.349 КПК України, з урахуванням повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , думки обвинуваченого, який повідомив, що бажає закінчити судове слідство по справі без дослідження доказів, що містяться в матеріалах кримінального провадження, думки прокурора, захисника, докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не досліджувалися. Судом роз`яснено обвинуваченому обмеження у праві на апеляційне оскарження вироку суду посилаючись на невизнання обставин, які не оспорювалися під час розгляду справи. Обвинувачений також підтвердив, що йому зрозуміло, що він обвинувачується в умисному поданні документів, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, які містять завідомо неправдиві відомості для проведення такої реєстрації документів та службовому підроблені, тобто видачі завідомо неправдивих офіційних документів, також підтвердив, що повністю розуміє наслідки своїх дій, повного визнання вини та відмови від дослідження усіх доказів по справі.

За обставин, викладених у обвинувальному акті, зважаючи на той факт, що прокурор, захисник та обвинувачений, не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд ухвалив проводити розгляд справи відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість у вчинені інкримінованих йому злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю.

V. Кваліфікація дій обвинуваченого за законом України про кримінальну відповідальність

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 :

-за ч.1 ст. 366 КК України, як службове підроблення, тобто видача завідомо неправдивих офіційних документів;

-за ч. 1 ст. 205-1 КК України, як умисне подання документів, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, які містять завідомо неправдиві відомості для проведення такої реєстрації документів.

ІV. Призначення покарання.

Призначаючи покарання, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який на обліках у лікаря нарколога не перебуває, на психіатричному обліку не перебуває. ОСОБА_4 має місце проживання та реєстрації, неодружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей немає, офіційно не працевлаштований, є особою раніше не судимою.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ст.66 КК України, судом встановлені наступні пом`якшуючі покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставини, - щире каяття, сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 у обвинувальному акті не зазначені і під час розгляду кримінального провадження судом не встановлені.

У судових дебатах прокурор та сторона захисту вважали за можливе призначити покарання із звільненням від його відбування.

Санкцією ч. 1 ст. 205-1 КК України передбачені покарання у вигляді штрафу, апробаційного нагляді та позбавлення волі. З огляду на встановлені обставини вчинення кримінального правопорушення, та матеріали, що характеризують обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити покарання у вигляді позбавлення волі у межах строку, передбаченими санкцією статті.

Призначаючи покарання за ч. 1 ст. 366 КК України судом враховуються обставини вчинення правопорушення, завідомо неправдиві офіційні документи, які були видані, суд вважає за необхідне призначити покарання у вигляді обмеження волі із застосуванням додаткового покарання у вигляді позбавленням права займати керівні посади у суб`єктах господарювання та займатися підприємницькою діяльністю

Остаточне покарання необхідно призначити із застосуванням принципу поглинення, передбаченого ч.1 ст. 70 КК України

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч.1 ст.75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.

Враховуючи наведені вище обставини, той факт що обвинувачений раніше не судимий, щиро розкаявся, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, тому знаходить можливим звільнити його від призначеного покарання з випробуванням в порядку, визначеному ст.ст.75,76 КК України. Разом із тим, вирішуючи питання щодо тривалості строку випробування, суд, з огляду на тяжкість кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, вважає, що строк випробування може бути мінімальним.

Призначення ОСОБА_4 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду». Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

VІІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

Речових доказів у кримінальному провадженні немає.

Докази понесення судових витрат сторонами кримінального провадження під час розгляду справи не надавалися.

Клопотань щодо обрання, зміни чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження не надходило.

З цих підстав,

Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України,суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 205-1 КК України, і призначити йому покарання

- за ч. 1 ст. 205-1 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі.

- за ч. 1 ст. 366 КК України у вигляді двох років обмеження волі, із позбавленням права займати керівні посади у суб`єктах господарювання та займатися підприємницькою діяльністю строком на 3 роки

На підставі положень ч. 1 ст. 70 та ст. 72 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у вигляді трьох років позбавлення волі із позбавленням права займати керівні посади у суб`єктах господарювання та займатися підприємницькою діяльністю строком на три роки

На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього такі обов`язки:

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази у кримінальному провадження відсутні

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з моменту його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1