Дата документу 05.11.2024
Справа № 334/119/20
Провадження № 1-кс/334/2881/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно оголошеного у міжнародний розшук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Богатирівка Вільнянського району Запорізької області, маючого середню освіту, неодруженого, не маючого на утримані малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого о за адресою: АДРЕСА_1 раніше несудимого,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.187 КК України та додані до нього матеріали кримінального провадження №0003720 від 23.10.2019 року,

установив:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , достовірно знаючи про те, що у офісному приміщенні АДРЕСА_2 збираються особи при яких знаходяться комп`ютерна техніка, мобільні телефони та грошові кошти, вирішили вчинити відносно них розбійний напад поєднаний з проникненням до приміщення, з метою заволодіння грошима та майном останніх.

З цією метою в період часу з 23.11.2015 року по 24.11.2015 року ОСОБА_8 разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , почали підготовку до скоєння злочину, шляхом придбання масок чорного кольору, рукавичок чорного кольору, скотчу, хомутів для зв`язування рук, та шляхом приготування предметів для нанесення тілесних ушкоджень, а саме гумовий кийок, алюмінієвий кийок, предмет схожий на пістолет, крім цього з метою транспортування добутого злочинним шляхом майна, а також змоги швидко покинути місце злочину, учасниками нападу було обумовлено використовувати автомобіль «Фольсфаген Т 5», білого кольору д.р.з. НОМЕР_1 , право власності на який зареєстровано на ОСОБА_10 , який є батьком ОСОБА_6 .

Так, 26.11.2015 року приблизно о 16 год. 00 хв., ОСОБА_8 разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , прибули на територію офісних приміщень, яке розташоване за вищевказаною адресою, де, готуючись до нападу, одягли на обличчя раніше підготовлені маски чорного кольору, також в цей час одягли на руки рукавички чорного кольору, та взяли з собою попередньо підготовлені предмети для нанесення тілесних ушкоджень, попередньо розподіливши між собою ролі у вчиненні кримінального правопорушення вирішили напасти на офісне приміщення № 2 та заволодіти майном потерпілих.

Досягнувши домовленості ОСОБА_6 , діючи згідно відведеної ролі, заздалегідь знаючи код від замка, відкрив вхідні металеві двері офісного приміщення, куди в подальшому зайшли ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , де продемонстрували предмет схожий на пістолет та кийки, тобто погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я, що потерпілі сприйняли як реальну загрозу їх життю та здоров`ю, шляхом завдання фізичного впливу повалили обличчям потерпілих до підлоги, та зв`язали руки за допомогою раніше підготовлених хомутів потерпілим, а саме ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 для обмеження їх рухів, з метою подавити волю потерпілих до опору.

Після цього, переконавшись що воля потерпілих подавлена, діючи за раніше узгодженим планом, ОСОБА_6 зайшов до приміщення, де, спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , заволоділи майно потерпілих а саме:

- Шкіряним гаманцем, з гравіруванням у внутрішній стороні у вигляді надпису «Вельможко Дмитро», вартістю 400 гривен;

- Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу «ЗАЗ - Таврія»

- Кредитною карткою «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_13

- Посвідченням водія на ім`я ОСОБА_13

- Мобільним телефоном «Lenovo S 660», в корпусі сірого кольору, 1 імей № НОМЕР_2 , 2 імей № НОМЕР_3 , вартістю 2000 гривень. Вказане майно належить ОСОБА_13 , загальна сума матеріальної шкоди становить 2400 гривень.

Крім цього заволоділи наступним майном:

- Ноутбуком «ASYS» в корпусі коричневого кольору, модель Х555LN-XO048D, в корпусі коричневого кольору, SНОМЕР_4 , вартістю 15 000 гривень;

- Мобільним телефоном «Nokia» в корпусі сірого кольору, вартістю 100 гривень. Вказане майно належить ОСОБА_14 , загальна сума матеріальної шкоди становить 15100 гривень.

Крім цього заволоділи наступним майном:

- Мобільним телефоном «Nokia 6300» в корпусі чорного кольору, імей № НОМЕР_5 , вартістю 200 гривень;

- Паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_15 ;

- Ноутбуком «ASER», серійний номер Q5WPH, в корпусі сірого кольору, вартістю 12000 гривень. Вказане майно належить ОСОБА_15 , загальна сума матеріальної шкоди становить 12200 гривень.

Крім цього заволоділи наступним майном:

- Мобільним телефоном «Iphone Apple 4» в корпусі білого кольору, імей № НОМЕР_6 , вартістю 4000 гривень;

- Електронною сигаретою «KangerTech», вартістю 1800 гривень;

- Ноутбуком «Dell», модель Vostro1700, в корпусі чорного кольору, вартістю 2500 гривень. Вказане майно належить ОСОБА_12 , загальна сума матеріальної шкоди становить 8300 гривень.

Крім цього заволоділи наступним майном:

- Ноутбуком «Lenovo G505», модель 20240MO№CB030919AG, в корпусі чорного кольору, вартістю 10 000 гривень;

- Мобільним телефоном «LG D 821» в корпусі чорного кольору, імей № НОМЕР_7 , вартістю 5500 гривень. Вказане майно належить ОСОБА_11 , загальна сума матеріальної шкоди становить 15500 гривень.

Крім цього заволоділи наступним майном:

-Мобільним телефоном «LG L90» в корпусі чорного кольору, 1 імей № НОМЕР_8 , 2 імей № НОМЕР_9 , вартістю 2500 гривень. Вказане майно належить ОСОБА_11 , загальна сума матеріальної шкоди становить 15500 гривень.

Крім цього заволоділи наступним майном:

Ноутбуком «Samsung» SАN HMXB91DC302134 в корпусі чорного кольору, вартістю 2000 гривень. Вказане майно належить ОСОБА_16 , загальна сума матеріальної шкоди становить 4500 гривень.

Зазначене майно перенесли за допомогою раніше підготовленої спортивної сумки, до автомобілю «Фольсфаген Т 5», білого кольору д.р.з. НОМЕР_1 , та під керуванням ОСОБА_6 транспортним засобом зникли з місця злочину.

Таким чином шляхом розбійного нападу ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 заволоділи чужим майном на загальну суму 58 000 гривень чим завдали матеріальної шкоди потерпілим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .

В подальшому викрадене майно ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 спільно реалізували, виручені кошти розподілили між собою в рівних частинах.

Таким чином ОСОБА_4 , своїми умисними діями скоїв злочин, передбачений ч.3 ст.187 КК України, а саме, напад з метою заволодіння чужим майном, з погрозою застосування насильства (розбій) вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у приміщення.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 .

30.12.2015 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та вказане повідомлення про вчинення кримінального правопорушення направлено за місцем мешкання останнього, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою поштової кореспонденції, а саме врученням рекомендованого листа за адресою мешкання підозрюваного ОСОБА_4 .

Крім цього 30.12.2015 року прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області, юристом 2-го класу ОСОБА_17 , було виділено з матеріалів кримінального провадження № 0000430 від 26.11.2015 року матеріали відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та вказані відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006319 від «30» грудня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

30.12.2015 року слідчим СВ Ленінського ВП ГУНП в Запорізькій області, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_18 , із погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області, юристом 2-го класу ОСОБА_17 , було винесено постанову про оголошення в розшук підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, 23.10.2019 року прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області, ОСОБА_19 виділено з матеріалів кримінального провадження №0006319 від 30.12.2019 року матеріали відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , виділено у матеріали кримінального провадженнення №0003720 та вказані матеріали кримінального провадження були зупинені у зв`язку останнього оголошення у розшук.

Крім того, встановлено, що відповідно до відомостей, які містяться в інтегрованій міжвідомчій системі «Аркан» підозрюваний ОСОБА_4 , 03.12.2015 через н.п. Плетинівка, Україна, виїхав до території російської федерації за допомогою автомобіля з д.н.з. НОМЕР_10 , та до теперішнього часу державний кордон у зворотному напрямку не перетинав, тобто своїми діями ухиляється від слідства та суду, чим допускає тяганину у прийнятті відносно нього процесуальних рішень.

З урахуванням того, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуває за межами України, 31.10.2024 його було оголошено у міжнародний розшук.

Слідчим подано клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно оголошеного у розшук підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки останній скоїв особливо тяжке кримінальне правопорушення, за яке Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.

Згідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п.п. 1, 2, 3, 4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 :

-може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження;

-незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших підозрюваних, обвинувачених, експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні,

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити інше кримінальне правопорушення, так як постійного місця заробітку не має.

Заслухавши учасників та дослідивши надані докази, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Розгляд клопотання в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України здійснюється без виклику чи повідомлення підозрюваного, який оголошений у міжнародний розшук.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя, надаючи оцінку обґрунтованості підозри, враховує, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання, які повинні вирішуватися судом під час судового розгляду кримінального провадження, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, кваліфікації її дій, а лише на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Таку ж позицію виклав Європейський суд з прав людини у рішенні «Мюррей проти Сполученого Королівства», у якому зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим, залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішенні «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».

У даному випадку слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри, яка підтверджується наданими суду матеріалами.

Частиною другою статті 183 КПК України визначено виключні випадки у яких до особи може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Наявність ризику переховування від органу досудового розслідування та/або суду підтверджується тим, що тяжкість кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_4 , за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років свідчить про те, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду.

Крім того, встановлено наявність інших ризиків, а саме знищення або спотворення ОСОБА_4 будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема не виявлених на сьогодні предметів, які належали потерпілим, а також знарядь злочину.

До того ж, знаходячись на свободі ОСОБА_4 зможе незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, а саме потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , свідків ОСОБА_20 та інших, які стали безпосередніми очевидцями вчинення ним злочину, що вплине на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, а також може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити аналогічні злочини.

Отже, матеріали провадження дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 1, 2, 3, 4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При формуванні внутрішнього переконання слідчого, прокурора, судді врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за особливо тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від слідства й суду. Проте сам по собі факт тяжкості злочину, який інкримінується особі, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу, оскільки це суперечило б презумпції невинуватості.

Частина шоста статті 93 КПК України передбачає спеціальний порядок вирішення питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - розгляд такого клопотання здійснюється за відсутності підозрюваного, оголошеного у міжнародний розшук. Відповідно прокурор не повинен вручати зазначене клопотання підозрюваному, який оголошений у міжнародний розшук і який не має брати участь у його розгляді, а слідчий суддя не має здійснювати його виклик чи повідомлення про судове засідання з розгляду цього клопотання. Загалом метою цієї норми є забезпечення можливості примусової доставки до суду підозрюваного, який виїхав за межі України у зв`язку з чим оголошений у міжнародний розшук, для вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя погоджується із доводами слідчого стосовно існування ризиків, передбачених п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо можливості переховуватись від органів розслідування, незаконного впливу на свідків і потерпілих, знищення та приховання знарядь злочину і речей потерпілих, вчинення підозрюваним інших насильницьких злочинів, адже долучені до клопотання матеріали свідчать про можливість такої поведінки ОСОБА_4 , оскільки ним вчинений корисливий, особливо тяжкий злочин, що супроводжувався погрозою життю і здоров`ю потерпілих, при цьому останній ухиляється від слідства та суду, виїхав на територію РФ та перебуває у міжнародному розшуку.

З урахуванням фактичних обставин, установлених слідчим суддею, вищевказані факти свідчать про неможливість запобігання вказаних ризиків і застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 .

Відповідно до положень абз. 7 ч. 4 ст. 183, ч. 4 ст. 197 КПК України слідчий суддя не визначає розмір застави та не зазначає строку дії цієї ухвали.

Керуючись ст. 176-178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Богатирівка, Вільнянського району. Запорізької області, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У разі затримання ОСОБА_8 , не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, слідчий суддя, суд за його участю розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1