Справа № 629/5614/21
провадження № 1-кп/632/14/24

У Х В А Л А

19 вересня 2024 року місто Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , представника потерпілого ОСОБА_18 - адвоката ОСОБА_19 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у режимі відеоконференції клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово щодо обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_20 , внесені у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_20 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_21 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_22 , ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Первомайського міськрайонного суду Харківської області перебуває вказане вище кримінальне провадження.

Кримінальне провадження здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів: головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_23 , ОСОБА_24 .

Чергове судове засідання призначене на 19 вересня 2024 року.

Разом з цим із довідки керівника апарату суду вбачається, що суддя зі складу колегії - ОСОБА_24 , з 07 вересня 2024 року перебуває на лікарняному згідно створених медичних висновків про непрацездатність, у зв`язку з чим проведення судового засідання відкладено.

У той же час 09 вересня 2024 року до суду надійшли клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_25 та ОСОБА_10 кожному окремо, запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, строк якого спливає 24 вересня 2024 року.

Статтею 331 КПК України визначено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотання суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Водночас, згідно із пунктом 5 роз`яснень, викладених у листі Верховного Суду від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», у разі неможливості у визначений КПК України строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою його може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою ст. 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.

Така норма закріплена у п.20-5 Перехідних положень КПК України, яка була введена в дію на період дії карантину, встановленого КМ України.

Відтак, суд доходить висновку, що, оскільки законодавець передбачив можливість розгляду питання продовження строку тримання під вартою іншим суддею, головуючим, іншим суддею зі складу колегії суддів, одноособово, у разі неможливості у визначений КПК України строк розглянути це питання колегією суддів, в умовах воєнного стану, можливий такий розгляд і щодо більш м`якого запобіжного заходу.

Враховуючи, що суддя зі складу колегії - ОСОБА_24 , перебуває на лікарняному, тобто відсутній у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю, та необхідність невідкладного розгляду клопотань прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово щодо обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_25 , кожного окремо, вказані клопотання підлягають розгляду головуючим одноособово.

Учасники судового провадження, присутні у судовому засіданні, проти такого порядку вирішення клопотань, не заперечували.

09 вересня 2024 року прокурор подав до суду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, застосованого, у тому числі й щодо обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , кожного окремо, з покладанням на обвинувачених ряду обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування клопотань прокурор зазначив, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 4 ст. 189 КК України тяжких злочинів та особливо тяжкого злочину, ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України особливо тяжкого злочину, за який передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Обвинувачення, висунуті вказаним особам, є обґрунтованими.

Також прокурор зазначив, що кримінальні правопорушення, у яких обвинувачуються ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , були вчинені як за попередньою змовою групою осіб ( ОСОБА_5 ), так і у складі організованої групи, з погрозою насильства над потерпілими та їх близькими родичами, пошкодження майна потерпілих та їх близьких родичів, що перебуває в їхньому віданні (окрім інших ОСОБА_5 і ОСОБА_10 ).

Крім того, прокурор вказав, що підставою для продовження цього запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , з урахуванням даних про особу кожного із них, є наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування від суду; незаконного впливу на потерпілих та свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення, які ґрунтуються на тому, що обвинувачені, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке може бути їм призначене у разі визнання їх винуватими, з метою уникнення кримінальної відповідальності можуть переховуватися як на території України, так і за її межами; впливати на потерпілих та свідків, які не допитані судом; вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на обставини та характер вчинених кримінальних протиправних дій, у яких вони обвинувачуються.

На думку прокурора, продовження щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , кожного окремо, такого запобіжного заходу забезпечить належну процесуальну поведінку обвинувачених та запобігання зазначеним вище ризикам.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з наведених у них підстав та просив їх задовольнити, оскільки вважає мету і підстави продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо кожного із обвинувачених законними і обґрунтованими.

Обвинувачений ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора заперечував, заявивши, що він тривалий час перебуває під цілодобовим домашнім арештом, жодного разу не порушив покладених на нього обов`язків.

Разом із цим обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний час доби.

Захисник ОСОБА_16 , підтримавши позицію обвинуваченого ОСОБА_5 , проти задоволення клопотання прокурора заперечував, заявивши, що воно є безпідставним та необґрунтованим, ризики на які посилається прокурор жодними доказами не доведені.

ОСОБА_5 тривалий час перебуває під цілодобовим домашнім арештом, не порушував покладених на нього обов`язків.

У свою чергу захисник також заявив про зміну умов заснованого щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу на домашній арешт із забороною залишати житло у нічний час доби.

Обвинувачений ОСОБА_10 проти задоволення клопотання прокурора заперечував, заявивши, що він не переховувався від органу досудового розслідування та суду, з потерпілим не знайомий, ризики на які посилається прокурор є не обґрунтованими.

Перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом він не має можливості задовольняти свої життєві потреби.

Разом із цим обвинувачений ОСОБА_10 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на заставу.

Захисник ОСОБА_17 проти задоволення клопотання прокурора заперечував, вважає його незаконним та необґрунтованим.

Також захисник вважає, що висунуте ОСОБА_10 обвинувачення є не доведеним, останній не порушує покладені на нього обов`язки.

Водночас захисник заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 на особисте зобов`язання.

Представник потерпілого ОСОБА_18 адвокат ОСОБА_19 , підтримав клопотання прокурора щодо обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_10 .

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах питань, які вирішуються, суд доходить висновку про доцільність продовження застосованого щодо обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , кожного окремо, запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на них, оскільки, на думку суду, продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, ступінь яких не зменшився, та інші більш м`які запобіжні заходи, а також пом`якшення умов такого запобіжного заходу як домашній арешт, не зможуть забезпечити запобігання наявним ризикам та виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Частинами 1, 5, 7 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, окрім інших: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до ухвали Харківського апеляційного суду від 01 грудня 2022 року ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 17 жовтня 2022 року скасовано, відносно ОСОБА_5 , застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, з покладанням на обвинуваченого певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема: цілодобово не залишати житло за місцем мешкання; прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у встановлений ними час; здати на зберігання до органу Національної поліції за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування з потерпілими у даному кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту був застосований щодо обвинуваченого та відповідні обов`язки були покладені на нього до 15 грудня 2022 року, включно.

У подальшому зазначений запобіжний захід щодо ОСОБА_5 , неодноразово був продовжений Первомайським міськрайонним судом Харківської області, останній раз до 24 вересня 2024 року.

Згідно із ухвалою Харківського апеляційного суду від 18 червня 2024 року ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 29 травня 2024 року в частині продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_10 скасовано.

При цьому щодо обвинуваченого ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю за адресою: АДРЕСА_1 .

Цією ж ухвалою на ОСОБА_10 покладені процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема: не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово; прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у встановлений ними час; здати на зберігання до відповідних органів державної влади за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю.

Разом із цим суд апеляційної інстанції погодився із клопотанням прокурора та висновками суду першої інстанції щодо існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, апеляційний суд дійшов висновку про можливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладанням на нього певних обов`язків, про які зазначено вище.

Зазначений запобіжний захід щодо ОСОБА_10 , та обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, були застосовані по 27 липня 2024 року, а в подальшому були продовжені до 24 вересня 2024 року.

Обвинувачений ОСОБА_5 має постійне місце мешкання, однак не працевлаштований, немає сім`ї, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, які могли б забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Обвинувачений ОСОБА_10 хоча й має постійне місце мешкання та сім`ю, у тому числі малолітню дитину, однак даних про те, що він має джерела для існування або власність, суду не надано, перебував у розшуку, був екстрадований на територію України.

Разом із цим ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень проти власності - тяжких злочинів та особливо тяжкого злочину, вчинених як за попередньою змовою групою осіб, так і у складі організованої групи, за які передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти власності - особливо тяжкого злочину, вчиненого у складі організованої групи, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Обґрунтованість висунутого обвинувачення перевіряється судом на стадії судового розгляду шляхом дослідження доказів, на яких може ґрунтуватися, або якими може спростовуватися обвинувачення, яким за результатами судового розгляду суд надає оцінку, як кожному окремо, так і в сукупності, в нарадчій кімнаті, ухвалюючи остаточне рішення у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, суд на даній стадії судового провадження не може робити висновок щодо обґрунтованості підозри (обвинувачення) шляхом надання оцінки доказам у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення, у вчиненні якого вона обвинувачується.

Разом із цим, відповідно до п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» суд зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Таким чином, суд виходить з того, що на даному етапі розгляду кримінального провадження суд не вправі визнавати особу винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, водночас суд доходить висновку, що причетність ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , до вчинення кримінальних правопорушень у яких вони обвинувачуються є вірогідною та достатньою для застосування щодо кожного із них зазначеного запобіжного заходу.

Разом із цим, на обґрунтованість обвинувачення для вирішення питань у цій стадії кримінального провадження, вказує те, що в результаті проведеного досудового розслідування, окрім інших, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , було повідомлено про підозру, а згодом висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України вимаганні, тобто вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами, пошкодження та знищення їхнього майна, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах, вчиненому організованою групою, а ОСОБА_5 повторно.

Крім того, ОСОБА_5 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 189 КК України - вимаганні, тобто вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами, пошкодження майна потерпілого та його близьких родичів, що перебуває в їх віданні, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, повторно.

Суд також враховує, що за своєю правовою природою ризик вчинення підозрюваними, обвинуваченими дій, перелік яких визначений у ч. 1 ст. 177 КПК України, є твердженням, яке ґрунтується на доказах про ймовірність протидії підозрюваного, обвинуваченого кримінальному провадженню у один із способів, зазначених в указаній нормі закону. Така протидія може мати місце як у майбутньому, так і нинішньому чи минулому.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів та особливо тяжкому злочині, ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, на цей час як потерпілі, так і свідки у даному кримінальному провадженні з об`єктивних причин, здебільшого через неявку захисників у судові засідання, їх заміну, не допитані, докази з боку обвинувачення та захисту не досліджені, проаналізувавши наявні дані, що характеризують обвинувачених, їх соціальні зв`язки та репутацію у сукупності з обставинами інкримінованих їм кримінальних правопорушень, суд доходить висновку, що наведені обставини об`єктивно вказують на наявність ризику продовження ОСОБА_5 та ОСОБА_10 кримінально - протиправної діяльності та вчинення ними інших кримінальних правопорушень; ризику переховування від суду та ризику незаконного впливу на потерпілих та свідків.

Крім того, суд доходить висновку, що більш м`який запобіжний захід, ніж домашній арешт із забороною залишати житло цілодобово, а також більш м`які умови цього запобіжного заходу на даному етапі судового провадження не забезпечать належну процесуальну поведінку обвинувачених.

При вирішенні питання доцільності зміни умов запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд враховує, що стороною захисту не надано жодних переконливих доказів, які свідчать про неможливість перебування обвинуваченими під цілодобовим домашнім арештом та зменшення наявних ризиків до такого ступеню, що їм можливо запобігти шляхом застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, а також більш м`якими умовами домашнього арешту.

На підставі викладеного, враховуючи в сукупності зазначені вище ризики, які, на думку суду, є досить вагомими і достатніми для продовження застосованого щодо обвинувачених запобіжного заходу та обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, суд доходить висновку, що клопотання обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та захисників ОСОБА_16 і ОСОБА_17 - задоволенню не підлягають.

09 вересня 2024 року прокурор також подав до суду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_20 , з покладанням на обвинуваченого ряду обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

У судовому засіданні прокурор просив клопотання щодо обвинуваченого ОСОБА_20 залишити без задоволення, оскільки останній не прибув у судове засідання з поважної причини, так як з 10 вересня 2024 року перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації.

Отже, на даний час існують підстави для зупинення судового провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_20 .

Захисник ОСОБА_14 погодилася із прокурором.

Інші учасники судового розгляду не заперечували.

Статтею 26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно із 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 2 ст. 194 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Із довідки начальника штабу військової частини НОМЕР_1 вбачається, що старший солдат ОСОБА_20 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації у зазначеній військовій частині з 10 вересня 2024 року.

За таких обставин, враховуючи те, що прокурор у судовому засіданні просив залишити без задоволення клопотання щодо обвинуваченого ОСОБА_20 , тобто не підтримав вимоги зазначеного клопотання, суд доходить висновку про наявність підстав для відмови у його задоволенні.

Керуючись ст. ст. 9, 26, 177, 181, 331, 369 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_16 про зміну умов запобіжного заходу, на домашній арешт із забороною залишати житло у нічний час доби відмовити.

У задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_17 про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на запобіжні заходи у вигляді застави, особистого зобов`язання відмовити.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_10 задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю за адресою: АДРЕСА_2 , щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці, тобто по 19 листопада 2024 року, за виключенням необхідності прослідувати до місця укриття чи бомбосховища під час оголошення сигналу «Повітряна тривога» та подальшого невідкладного повернення до визначеного цією ухвалою місця домашнього арешту після сигналу «Відбій повітряної тривоги».

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово;

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у встановлений ними час;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування з потерпілими у даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Продовжити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю за адресою: АДРЕСА_1 щодо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на два місяці, тобто по 19 листопада 2024 року, за виключенням необхідності прослідувати до місця укриття чи бомбосховища під час оголошення сигналу «Повітряна тривога» та подальшого невідкладного повернення до визначеного цією ухвалою місця домашнього арешту після сигналу «Відбій повітряної тривоги».

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_10 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово;

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у встановлений ними час;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії обов`язків, покладених судом на ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , визначити по 19 листопада 2024 року, включно.

Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_5 і ОСОБА_10 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_10 обов`язків покласти на прокурора.

У задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_20 відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, їх захисникам та прокурору негайно після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_1