Справа №463/8350/24
Провадження №1-в/463/211/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 р. Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання заступника начальника Личаківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене начальником Личаківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівькій області ОСОБА_5 , про приведення вироку суду у відповідність до закону щодо засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого вироком Шевченківського районного суду м.Львов від 25.10.2023 за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном строком 2 роки, -

встановив:

заступник начальника Личаківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 звернувся до суду з поданням про приведення вироку Шевченківського районного суду м.Львов від 25.10.2023 у відповідність до Закону України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Подання мотивує тим, що засуджений ОСОБА_6 з 07.12.2023 року перебуває на обліку Личаківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області. Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» набрав чинності 9 серпня 2024 року та таким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість вкраденого становить до 3028 грн. Зазначає, що вартість викраденого майна ОСОБА_6 на момент вчинення правопорушення у 2023 році не перевищувала 2684 грн. Відтак вказує, що враховуючи вищевикладене та на підставі ч.1, ч.3 ст.5, ч.2 ст.74 КК України, ч.1 п.13 ст.537, ч.2 п.2 ст.539 КПК України просить вирішити питання про приведення вироку вироку Шевченківського районного суду м.Львов від 25.10.2023 стосовно ОСОБА_6 у відповідність до Закону України № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення подання заперечив, оскільки представник органу пробації в поданні не ставить питання про звільнення засудженого від покарання та його відбування, просить суд подання з метою доопрацювання залишити без розгляду.

В судове засідання представник органу пробації та засуджений не з`явилися, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Представнк органу пробації скерував на адресу суду заяву про розгляд подання без його участі.

Відповідно до ч.3, 5 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.

У судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

А тому суд вважає за можливе розгляд подання провести без участі осіб, які не з`явилися.

Вивчивши матеріали подання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_6 №89/2023, суд приходить до наступного.

Вироком Шевченківського районного суду м.Львов від 25.10.2023 ОСОБА_6 засуджено за за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України до покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, призначеного вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 21.06.2023 за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, та остаточно призначено покарання ОСОБА_6 - 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. На підставі ст.76 КК України покладено на ОСОБА_6 обов`язки - пріодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

З зазначеного вироку вбачається, що ОСОБА_6 09.03.2023 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, на загальну суму 479,15 грн.

Законом України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 9 серпня 2024 року, статтю 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, є адміністративним правопорушенням.

З врахуванням положень підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV, пункту 5 підрозділу 1 розділу XX ПК України та ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» два неоподатковувані мінімуми доходів громадян на даний час становлять 3028 грн.

Частинами 1, 3 ст. 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу (у даному випадку місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок), має право вирішувати питання в тому числі про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.2 і ч.3 ст.74 КК України.

Так, згідно з ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Частиною 3 даної статті КК України визначено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Разом з тим, положеннями КК України та КПК України не передбачено можливості вирішення питання про приведення вироку суду у відповідність до закону, норми, на які посилається представник органу пробації передбачають лише можливість вирішення питання про звільнення засудженого від покарання та його відбування.

Відтак з врахуванням наведеного вище, зокрема того що, положеннями чинного законодавства не передбачено можливості приведення вироку суду у відповідність до закону, суд приходить до висновку, що подання органу пробації не підлягає задоволенню.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

постановив:

в задоволенні подання заступника начальника Личаківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 про приведення вироку суду у відповідність до закону щодо засудженого ОСОБА_6 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м.Львова протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1