УХВАЛА

Іменем України

10.10.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі подане у кримінальному провадженні № 0002562 від 15.08.2024 року клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_4 , погоджене прокурором третього відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Черняхів, Житомирської області

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся із указаним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002562 від 15.08.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами відділу Офісу Генерального прокурора.

Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно у липні 2023 року під час виконання службових обов`язків у ОСОБА_5 , який обіймав посаду начальника відділу ліцензування торгівлі підакцизними товарами та зберігання пального управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Житомирській області, виник злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди від представника ТОВ «АЗС Бочка» () ОСОБА_7 за не перешкоджання господарській діяльності вказаного товариства з роздрібної торгівлі пальним.

З метою реалізації зазначеного умислу ОСОБА_5 під час особистих зустрічей із ОСОБА_7 у липні 2023 року, серпні 2023 року та у лютому 2024 року у приміщенні Житомирської ДПІ ГУ ДПС у Житомирській області за адресою: майдан Перемоги, 2, м. Житомир неодноразово висував останньому вимоги надавати неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів за не перешкоджання господарській діяльності ТОВ «АЗС Бочка» () з роздрібної торгівлі пальним.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 16.07.2024 близько 12 год 00 хв., діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, перебуваючи біля торгового центру «Олді» за адресою: м. Житомир, вул. М. Грушевського, 5, в черговий раз висунув представнику ТОВ «АЗС Бочка» () ОСОБА_7 вимогу надавати йому неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів, визначивши розмір останньої, а саме 6 000 доларів США на рік або еквівалентну суму у гривнях, за не перешкоджання господарській діяльності товариства, у тому числі невжиття заходів щодо анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним. При цьому, ОСОБА_5 повідомив, що необхідність надання неправомірної вигоди погоджена з його керівництвом.

У подальшому, 06.08.2024 ОСОБА_5 під час телефонної розмови із ОСОБА_7 через месенджер «WhatsApp» на прохання останнього погодився розбити суму в 6 000 доларів США на рік по місяцях та зажадав від ОСОБА_7 сплати по 500 доларів США або еквівалентної суми грошових коштів у гривнях щомісяця до закінчення терміну дії ліцензії, а саме до липня 2026 року.

Усвідомлюючи протиправний характер дій податківців, ОСОБА_7 15.08.2024 звернувся із відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення до Територіального управління ДБР у м. Хмельницькому та надав згоду на участь у документуванні протиправної діяльності працівників ГУ ДПС у Житомирській області.

06.09.2024 о 14 год. 02 хв. ОСОБА_7 на виконання вимог ОСОБА_5 зустрівся з останнім та, перебуваючи у салоні власного автомобіля марки «Тойота Хайлендер», який знаходився на автомобільній стоянці по АДРЕСА_1 , передав ОСОБА_5 , а останній, продовжуючи вчинення злочинних дій, спрямованих на особисте незаконне збагачення шляхом одержання від ОСОБА_7 на постійній основі визначеної ним неправомірної вигоди, діючи з корисливих мотивів, використовуючи владу та службове становище, одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у вигляді грошових сум у розмірі 21 000 грн. як обумовлені кошти за серпень 2024 року, за не перешкоджання господарській діяльності ТОВ «АЗС Бочка» (), у тому числі невжиття заходів щодо анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Надалі, 09.10.2024 близько 14 год. 23 хв. ОСОБА_7 на виконання подальших вимог ОСОБА_5 зустрівся з останнім та, перебуваючи у салоні власного автомобіля марки «Тойота Хайлендер», який знаходився на автомобільній стоянці по АДРЕСА_1 , передав ОСОБА_5 , а останній, продовжуючи вчинення злочинних дій, спрямованих на особисте незаконне збагачення шляхом одержання від ОСОБА_7 на постійній основі визначеної ним неправомірної вигоди, діючи з корисливих мотивів, використовуючи владу та службове становище, одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у вигляді грошових у розмірі 21 000 грн. як обумовлені кошти за жовтень 2024 року, за не перешкоджання господарській діяльності ТОВ «АЗС Бочка» (), у тому числі невжиття заходів щодо анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Всього ж, 06.09.2024 та 09.10.2024 ОСОБА_5 одержав від представника ТОВ «АЗС Бочка» () ОСОБА_7 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в розмірі 42 000 грн.

09.10.2024 о 14 год. 29 хв. після одержання ОСОБА_5 неправомірної вигоди в розмірі 21 000 грн. останнього затримано в порядку ст. 208 КПК України.

09.10.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Як слідує зі змісту клопотання, причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами:

- показаннями свідка ОСОБА_7 ;

- протоколами огляду і вручення ОСОБА_7 грошових коштів;

- протоколами НСРД;

- протоколом затримання ОСОБА_5 .

З метою запобігання спробам ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення та вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, слідчий за погодженням з прокурором вважає за доцільне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів із визначенням застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та у разі визначення підозрюваному розміру застави, покласти на останнього ряд обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили його задовольнити.

За словами прокурора, більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Слідчий додав, що всі слідчі дії наразі ще не проведені та саме такий запобіжний захід як тримання під вартою сприятиме виконанню завдання кримінального провадження, забезпечить належне виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, зобов`язався виконувати покладені обов`язки. Наміру впливати на свідків не має. Додав, що має дитину 16-річного віку, яка проживає з ним, та у разі обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не знає чи зможе його цивільна дружина доглядати за дитиною.

Адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просив застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту. На переконання сторони захисту, ризики слідчим та прокурором не доведені, письмових доказів їх існування до клопотання не додано. Підзахисний вдівець, має на утриманні двох дітей. У разі обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просив визначити розмір застави в сумі, яку спроможні внести родичі його підзахисного, наприклад, 80-120 тис. грн.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

За змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

У свою чергу обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

На переконання слідчого судді, надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують наведені у клопотанні ризики, які є підставою для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу.

Надаючи оцінку можливості вчинення підозрюваним дій, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 1 статті 177 КПК України, слідчий суддя враховує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Щодо наявності ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду слідчий суддя зважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, тобто існує ймовірність притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення при визначенні ризику переховування.

Також слідчий суддя зважує на аргументи сторони обвинувачення щодо подальшого проведення ряду слідчих (процесуальних) дій із документацією, котра може мати значення для досудового розслідування та доступ до якої має підозрюваний, що обумовлює існування ризику знищення, переховування або спотворення таких документів як особисто ОСОБА_5 , так і іншою особою на його прохання.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , не в останню чергу підтверджується показаннями свідків. Із урахуванням процедури, яка передбачена КПК України щодо отримання показань від свідка у кримінальному провадженні, ОСОБА_5 , не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з указаними особами, може здійснювати на них вплив із метою спонукання до ненадання показань на стадії судового розгляду, перекручування або спотворення обставин, які їм можуть бути відомі щодо кримінального правопорушення для уникнення кримінальної відповідальності. Ризик здійснення тиску на свідків може бути визнано належною підставою на початкових стадіях провадження («Яжинський проти Польщі» (Jarzynski v. Poland) § 43).

Разом з тим, слідчий суддя дійшов висновку про не доведення прокурором недостатності застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, з метою запобігання наведеним у клопотанні ризикам.

Як передбачає положення ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

На підтвердження такого висновку та доцільності застосування до підозрюваного м`якішого запобіжного заходу аніж тримання під вартою слідчим суддею враховано, поміж іншого, вік та стан здоров`я ОСОБА_5 , міцність та тривалість соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність на утриманні неповнолітньої дитини, відсутність судимостей.

Відповідно до вимог статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Питання про те, чи є тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися у кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (справа «Лабіта проти Італії», справа «Харченко проти України»).

Враховуючи те, що під час розгляду клопотання, прокурором не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, керуючись положенням ч. 4 ст. 194 КПК України, вважає за доцільне застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а саме цілодобовий домашній арешт, та покласти на ОСОБА_5 ряд обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. На переконання слідчого судді, зазначений запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти переліченим у клопотанні ризикам. У разі ж невиконання ОСОБА_5 покладених на нього слідчим суддею обов`язків прокурор, слідчий за погодженням з прокурором мають право звернутися, згідно зі статтею 200 КПК України, до слідчого судді із клопотанням про зміну запобіжного заходу.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 184, 186, 187, 193, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 09 грудня 2024 року (дата закінчення строку дії ухвали).

Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово, протягом строку тримання під домашнім арештом, без застосування електронних засобів контролю.

Зобов`язати ОСОБА_5 за кожною вимогою прибувати до суду, слідчих слідчої групи, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002562, та прокурорів, котрі здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва в зазначеному кримінальному провадженні, а також покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

2) не відлучатися за межі с-ща Черняхів Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження;

3) утриматися від спілкування у будь-якій формі зі свідком (заявником) ОСОБА_7 , іншими свідками у кримінальному провадженні № 0002562 працівниками ГУ ДПС у Житомирській області, за винятком участі підозрюваного у проведенні відповідних слідчих (процесуальних дій);

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до Відділу поліцейської діяльності № 1 (с-ще Черняхів) Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою особи, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю

Обов`язки на ОСОБА_5 покладено на строк до 09 грудня 2024 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя