КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 24 липня2024 року, апеляційні скарги прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 , та захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 31 травня 2024 року, відносно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Київ, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України,

за участі: прокурора захисників підозрюваного ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_11 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 28 липня 2024 року включно, одночасно визначено заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 грн., та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , кожен окремо, подали апеляційні скарги, в яких просили скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу.

Зокрема прокурор просив, задовольнити клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Захисник просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого та відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Щодо строку на апеляційне оскарження захисник зазначив, що у зв`язку із відсутністю електропостачання у м. Києві, а також проблемами з мережею інтернет, Святошинським районним судом м. Києва не виготовлено та не видано повний текст оскаржуваного рішення, апеляційну скаргу направлено поштою 05 червня 2024 року після відновлення електропостачання. З цих підстав просив поновити строк на апеляційне оскарження.

На думку сторони захисту підозра є необгрунтованною, а кваліфікація інкримінованого ОСОБА_7 злочину є невірною.

Зокрема, з матеріалів провадження не вбачається, що підозрюваний чи інші особи незаконно втручалися в роботи електронно-обчислювальної техніки і що від такого втручання порушено режим роботи систем чи їх складових.

Крім того, в ході досудового розслідування не встановлено потерпілих, які є громадянами України чи Європейського Союзу.

Звертає увагу на те, що описані в клопотанні обставини та засоби, якими вчинено заволодіння грошовими коштами потерпілих, не пов`язані із ОСОБА_7 . Зокрема, в протоколах допиту та огляду мобільних телефонів та акаунтів крипто валютних бірж, а також в інших документах, відсутні відомості, які вказують на те, що матеріальну шкоду потерпілим спричинено підозрюваним.

Також захисник вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні.

На переконання апелянта, клопотання розглянуто із порушенням територіальної підсудності, з огляду на те, що органом досудового розслідування у кримінальному провадженні є СУ ГУ НП в Київській області, яке зареєстровано в Шевченківському районі міста Києва.

Окрім того, захисником ОСОБА_6 в рамках вказаного кримінального провадження подану скаргу в порядку ст. 303 КПК України, однак ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 04 червня 2024 року, скаргу повернуто, у зв`язку із недотриманням правил підсудності.

Прокурор у своїй апеляційній скарзі зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною в частині визначення ОСОБА_7 розміру застави. Зокрема, слідчим суддею не враховано, що інкримінований підозрюваному злочин вчинено у складі злочинної організації.

Разом з тим, слідчим суддею не враховано існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме протиправний вплив підозрюваного на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні. Також, ОСОБА_7 може впливати на інших підозрюваних у кримінальному провадженні з метою узгоджень показань, висунення хибних версій з метою перешкоджанню досудовому розслідуванню та суду.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, у випадку необізнаності у заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК України.

Згідно з висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду, який викладено у постанові від 27 травня 2019 року у справі № 461/1434/18, у випадку коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК України постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив у інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали. Разом з цим, у випадку необізнаності у заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК України.

В даному випадку, копію повного тексту оскаржуваного рішення захисник не отримав, у зв`язку із відсутністю електропостачання у м. Києві. Апеляційну скаргу направлено поштою 05 червня 2024 року. З огляду на обставини, на які посилався захисник у клопотанні, колегія суддів вважає за можливе визнати поважними причини пропуску строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді та поновити захиснику такий строк.

Як убачається з матеріалів судового провадження, ГУ НП у Київській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 12 грудня 2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001056, за підозрою у тому числі ОСОБА_7 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України.

30 травня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України.

31 травня 2024 року старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_11 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 31 травня 2024 року клопотання органу досудового розслідування задоволено частково та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 28 липня 2024 року включно, одночасно визначено заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 грн., та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З ухвали суду та журналу судового засідання убачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірено при розгляді клопотання. При цьому, допитано підозрюваного, заслухано позицію прокурора та думку захисника, з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Також, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України, що підтверджено матеріалами кримінального провадження.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, враховано вагомість наявних доказів та обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення в якому він підозрюється, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Слідчим суддею всупереч доводам апеляційної скарги захисника встановлено, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зокрема, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, змінити місце свого проживання, у тому числі виїзду за кордон або на тимчасово непідконтрольну територію України.

Крім того, ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності частково задоволення клопотання слідчого, оскільки він довів суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_7 на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону, а тому підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

При цьому, ні слідчим суддею, ні колегією суддів Київського апеляційного суду, не встановлено обставин, які б свідчили, що підозрюваний ОСОБА_7 за станом здоров`я не може утримуватися в умовах слідчого ізолятора.

Доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з огляду на позитивні характеризуючи дані про особу підозрюваного, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки в даному судовому провадженні слідчим суддею досліджено усі матеріали справи та надано їм належну правову оцінку, що вбачається зі змісту постановленої ухвали слідчого судді.

Разом з тим, всупереч доводам апеляційної скарги прокурора, слідчий суддя дійшов висновку, про доцільність визначити ОСОБА_7 як альтернативу застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заставу, при цьому врахувавши дані про особу підозрюваного, його роль у інкримінованих злочинах, вік, який раніше не судимий та є студентом КНЕУ імені В. Гетьмана факультету маркетингу, позитивно характеризується.

Враховуючи наведене, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, про необхідність визначення застави у розмірі 300 неоподаткованих мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400, яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і такою, що не суперечить положенням, передбачених ч. 5 ст. 182 КПК України та вимогам ст.ст. 178, 182, 183 КПК України

Доводи, на які посилається прокурор в апеляційній скарзі стосовно обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень та наявності у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, враховані слідчим суддею при визначенні підозрюваній розміру застави одночасно із застосуванням запобіжного заходу у виді тримання під вартою який, на думку колегії суддів, співмірний з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю кримінального правопорушення, та підстав вважати його занадто м`яким колегія суддів не убачає.

Також, слідчим суддею враховано, що на час розгляду апеляційної скарги підозрюваним внесено заставу та його звільнено з-під варти, а 22 липня 2024 року прокурором подано до Солом`янського районного суду м. Києва клопотання про продовження покладених на ОСОБА_7 обов`язків, яке надано захисником в судовому засіданні.

Істотних порушень вимог КПК України, які могли б стати безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді у даному провадженні не вбачається.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 194, 376 404, 405, 418, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити захиснику ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 31 травня 2024 року.

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 31 травня 2024 року, відносно ОСОБА_7 , - залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 , та захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 759/11204/24 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_15

Провадження № 11сс/824/4305/2024 Доповідач: ОСОБА_1

Категорія ст.183 КПК України