Справа №766/4420/24
н/п 1-кс/766/4600/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Херсонського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Херсонській області ОСОБА_6 про продовження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

встановила:

Слідчий звернулася до слідчого судді з клопотанням про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк досудового розслідування, а саме: до 23.08.2024 без визначення розміру застави.

Обґрунтування клопотання:

Слідчим відділом Відділення поліції №1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні 0000262 від 23.03.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме: що наказом командира військової частини НОМЕР_1 прикордонного загону від 23.06.2023 за №347-ОС солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу прикордонного загону, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії сапера (інструктора) інженерно-саперної групи прикордонної застави вогневої підтримки ПКШР цього ж прикордонного загону.

Так, ОСОБА_4 , 22.03.2024 у нічний час доби (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), знаходячись на відкритій місцевості поряд з подвір`ям АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті іншій людині, під час раптово виниклого конфлікту, на ґрунті особистих неприязних відносин, із застосуванням ввіреної йому для службового користування нарізної автоматичної зброї - 5,45 мм автомата АК-74, АК-74, № НОМЕР_2 , 1984 року випуску, безпідставно привів вказаний автомат у бойове положення, і продовжуючи свої злочинні дії здійснив не менше 3 пострілів із зазначеного 5,45 мм автомата АК-74 у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді вогнепальних кульових поранень голови з ушкодженням головного мозку. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 помер на місці події і причина його смерті знаходиться в прямому причинному зв`язку із отриманими тілесними ушкодженням.

Дії підозрюваного кваліфіковано за ч ч. 1 ст. 115 КК України умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець Тернопільської області, Тернопільського району, с. Підгороднє, українця, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючий без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий, інспектор прикордонної служби 2 категорії сапер (інструктор) інженерно-саперної групи ПКШР 79 прикордонного загону ДПС України, солдат.

23.03.2024 ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

23.03.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

26.03.2024 слідчим суддею Херсонського міського суду Херсонської області до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21.05.2024 включно.

20.05.2024 слідчим суддею Херсонського міського суду Херсонської області підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.06.2024 включно.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 19.06.2024 продовжено строк досудового розслідування до 23.08.2024.

Обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, підтверджується належними та допустимими доказами, одержаними під час досудового розслідування, а саме: повідомленням зі служби 102 про виявлення трупу чоловіка з ознаками насильницької смерті; протоколом огляду місця події від 23.03.2024; протоколом огляду трупу ОСОБА_7 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,; висновком судової балістичної експертизи; висновком судової імунологічної експертизи; іншими матеріалами кримінального провадження.

Однак, завершити досудове розслідування до 23.08.2024 не є можливим, у зв`язку із необхідністю проведення слідчих та процесуальних дій, проведення яких потребує додаткового часу, у тому числі, з огляду на особливу складність цього провадження.

Зокрема, на даний час, для здобуття належних, допустимих доказів для прийняття законного рішення у кримінальному провадженні необхідно виконати ще ряд необхідних процесуальних та слідчих (розшукових) дій, а саме: отримати висновок судової психіатричної експертизи підозрюваного ОСОБА_4 , за результатами якої буде встановлено осудність останнього; отримати висновки судових молекулярно-генетичних експертиз, які виконується в Миколаївському НДЕКЦ МВС України; провести слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_4 ; допитати в якості підозрюваного ОСОБА_4 ; за результатами проведеного слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 призначити судово-медичну експертизу, проведення якої буде доручено експертам Херсонського обласного бюро судово-медичних експертиз; виконати вимоги ст. 290 КПК України та надати сторонам кримінального провадження, достатній час для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, до яких їм буде надано доступ; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; провести інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, необхідність у проведені яких виникне під час досудового розслідування кримінального провадження.

Із висновків вказаних експертиз можуть бути отримані відомості, без яких прийняти остаточне законне процесуальне рішення по кримінальному провадженню неможливо, а здобути їх іншим шляхом, а ніж отримання результатів експертиз, не представляється можливим, при цьому висновки експертів будуть доказом факту і обставин вчинення кримінального правопорушення, встановлення яких є завданням досудового розслідування та мають важливе значення для всебічності і повноти як досудового розслідування, так і судового розгляду.

При цьому, в п`ятимісячний строк досудового розслідування зазначені слідчі дії не надалось можливим виконати з об`єктивних причин, внаслідок особливої складності цього кримінального провадження, прийняття участі свідків у бойових діях по захисту Держави від нападу країни-агресора, завантаженості експертних установ, з наявністю повітряних тривог та зупинення роботи органів державної влади, правоохоронних органів, експертних установ у період їх дії для забезпечення безпеки осіб, що зриває проведення процесуальних дій та проведення експертиз; наявність інших запланованих слідчих (розшукових) дій; інші обставини, які впливають на забезпечення дотримання строків досудового розслідування у кримінальному процесі.

Також, не виконано слідчі і процесуальні дії, необхідність у яких може виникнути після виконання зазначених слідчий та процесуальних дій. Таким чином, завершити досудове розслідування у кримінальному проваджені та виконати вимоги ст. 290 КПК України в п`ятимісячний строк, тобто до 23.08.2024, не надається можливим.

Згідно п. 1.13 наказу Міністерства Юстиції України № 53/5 від 08.10.1998: «Строк проведення експертизи встановлюється залежно від складності дослідження з урахуванням експертного навантаження фахівців керівником експертної установи (або заступником керівника чи керівником структурного підрозділу) у межах від 10 до 60 календарних днів. Окрім цього згідно вказаного наказу перед проведенням експертизи, експертам потрібен час для попереднього вивчення матеріалів, вказаний час встановлюється в межах від 5 до 20 робочих днів. Вказані строки залежать від складності призначеної експертизи та завантаження експертів».

Виконання запланованих слідчих (розшукових) дій дасть можливість встановити об`єктивну істину у кримінальних провадженнях та отримати докази, які будуть підтверджувати або спростовувати причетність підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення сторонам кримінального провадження достатнього часу для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, до яких їм буде надано доступ після закінчення досудового розслідування

За викладених обставин, звершити досудове розслідування до закінчення попередньої ухвали про тримання під вартою неможливо.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

На даний час виникла необхідність у продовженні стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки встановлені раніше ризики, визначені ст. 177 КПК України (п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), не перестали існувати, не зменшилися та вказують на те, що застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку та надасть можливість уникнути підозрюваному кримінальної відповідальності шляхом: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Зокрема, першим ризиком, передбаченим п. 1 ст. 177 КПК України є ризик переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Відтак, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років або довічного позбавлення волі, у зв`язку з чим, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що останній з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Тобто, останній з метою створення перешкод досудовому слідству, який не має постійного місця проживання, проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , може виїхати на місцевість, у зв`язку з цим, у правоохоронних органів України фактично не буде можливості затримати підозрюваного та як наслідок, притягнути останнього до кримінальної відповідальності.

Крім того, установлено також, що підозрюваний проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , що може свідчити про переховування від слідства та від суду.

Другим ризиком, передбаченим п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою уникнення кримінальної відповідальності є ризик того, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, які на цей час ще не встановлені слідством.

Третім ризиком, передбаченим п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, є ризик незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні. Свідки кримінального правопорушення мають добрі стосунки з ОСОБА_4 , що вказує на те, що залишаючись на свободі, матиме змогу незаконно впливати на свідків, з якими він проходить військову службу. Тобто, перебуваючи на волі ОСОБА_4 може узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, у тому числі, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході судового розгляду. При цьому, в разі обрання щодо обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу, він зобов`язаний буде повернутись до військової частини, в якій проходить службу разом із свідками. Вказаний ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду.

Четвертим ризиком, передбаченим п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, є ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зокрема, у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_4 , може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, як на підозрюваного у кримінальному провадженні в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу.

П`ятим ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є ризик вчинити інше кримінальне правопорушення. Є можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення з огляду на спосіб вчинення вказаного кримінального правопорушення. Вказане свідчить, також, про наявність соціальної небезпеки обвинуваченого для оточуючих. Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив наведений злочин в умовах воєнного стану, що може свідчити про відсутність у останнього бажання підкорятися наказам командування та проходження подальшої служби у Збройних силах України, що як наслідок може призвести до вчинення ним військових злочинів або продовжувати вчиняти інші подібні злочини, зокрема пов`язані з ухиленням від обов`язків проходження військової служби з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Крім того, в разі обрання будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу, обвинувачений зобов`язаний повернутися до військової частини, яка тимчасово перебуває на території Херсонської області та буде мати доступ до зброї. Отже, існує ризик повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами, враховуючи всі ризики в їх сукупності та взаємозв`язку, запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами, враховуючи всі ризики в їх сукупності та взаємозв`язку, запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до органу досудового розслідування не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 , у вигляді застави, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, пов`язана з тим, що вказаний злочин спричинив загибель людини, тому на думку сторони обвинувачення підстав для визначення розміру застави не має.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 , у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що він не має постійного місця проживання, що може призвести до невиправданого затягування досудового розслідування у зв`язку з неможливістю своєчасної явки підозрюваного до органів досудового розслідування та суду. Крім того, обрання домашнього арешту до військовослужбовця протирічить порядку проходження військової служби, і командування військової частини наразі виконує бойове завдання з захисту суверенітету та територіальної цілісності України, і немає змоги і повноважень здійснення нагляду за дотриманням вимог запобіжного заходу вигляді домашнього арешту.

Відомостей, які б вказували про неможливість перебування підозрюваного в місцях затримання, зокрема, за станом здоров`я не здобуто, а тому вважаємо, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

- щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження, серед іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» - на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил України, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Водночас, в умовах високого рівня грошового забезпечення військовослужбовців, які приймають участь в бойових діях, наявність негативного прикладу іншим військовослужбовцям вчиняти тяжкі злочини, з огляду на можливість та фінансову спроможність сплати застави та можливість у зв`язку з цим, з одного боку, перебувати на волі, з іншого боку, не приймати участь в захисті Вітчизни від збройної агресії на час досудового розслідування та судового розгляду, вчинивши особливо тяжкий злочин, створює у суспільстві хибне уявлення щодо можливої подальшої відворотності покарання.

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає позиціям Європейського суду з прав людини, і на даний час при обранні запобіжного заходу існують ризики, які жодним чином не зменшилися і не відпали, сторона обвинувачення вважає необхідним продовжити строк застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім того, органу досудового розслідування ще необхідно встановити ряд обставин вчинення кримінального правопорушення та провести значний обсяг слідчих дій, направлених на пошук нових доказів скоєного злочину підозрюваним. У разі перебування підозрюваного на волі виникають ризики вчинення ним дій, спрямованих на перешкоджання здійснення досудового розслідування.

Виходячи із вищезазначеного, з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого, уникнення настання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились, а також з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, строк застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню.

З урахуванням неможливості запобігання вищенаведеним ризикам у інший спосіб, ніж продовження стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно нього не вбачається.

Доводи сторін у судовому засіданні:

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання задовольнити за підставами, викладеними у клопотанні. Також повідомив, що ризики, які були підставою для застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на сьогодні не зменшилися та продовжують існувати.

Захисник заперечувала проти задоволення клопотання. На обґрунтування своїх заперечень послалася на те, що прокурором не надано належних доказів існування ризиків, зазначених у клопотанні. Зазначила щодо ризику переховуватися від органів слідства та суду не надано належних доказів, оскільки обґрунтованість підозри та тяжкість покарання е виправдовує застосування найтяжчого запобіжного заходу без визначення застави. Щодо ризику знищення, приховування або спотворення доказів, або речі, що має істотне значення для кримінального провадження захисник зазначила, що слідство триває понад три місяці, всі дії, пов`язані із відшукуванням та збиранням доказів, які зберігаються у слідчого в камері схову речових доказів або передані експертам на дослідження, проведені, доступу до них підозрюваний не має фізично, тому вважає вказаний ризик заявленим формально. Стосовно ризику впливу чи тиску на свідків зазначила, що наразі всі свідки у справі допитані, є військовослужбовцями та відповідальними за свої показання ще й згідно Кримінального кодексу України, а потерпілий (брат померлого) претензій до ОСОБА_4 не має, тому впливати на нього також не є можливим жодним чином. Щодо ризику перешкоджання ОСОБА_4 слідству іншим чином з підстав, заявлених слідчим (невиконання та/або неналежне виконання обов`язків, покладених на підозрюваного), захисник зазначила, що вказаний ризик також заявлено формально, оскільки за неналежне виконання своїх обов`язків, покладених судом чи слідчим суддею, наступає наслідком зміна підозрюваному запобіжного заходу на більш суворий, а тому підозрюваний в першу чергу зацікавлений виконувати свої обов`язки у кримінальному провадженні. Стосовно ризику вчинення її підзахисним іншого кримінального правопорушення, вказала, що він є вигаданим, оскільки ОСОБА_4 ні до, ні після вчиненого ним кримінального правопорушення, не притягувався до відповідальності ні до кримінальної, ні до адміністративної. Просила застосувати до її підзахисного запобіжний захід, пов`язаний із визначенням застави, обґрунтувавши це тим, що застава є видом запобіжного заходу, не пов`язаним із обмеженням свободи особи і полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Застосування чи незастосування застави у даному випадку є правом, а не обов`язком слідчого судді. Просить врахувати у зв`язку з цим, що ОСОБА_4 раніше не судимий, в розшуку національному чи міжнародному не перебуває, має двох неповнолітніх дітей, постійне місце реєстрації та проживання, стійкі соціальні зв`язки, після повномасштабного вторгнення добровільно вступив до лав ЗСУ, сумлінно виконував свої обов`язки на службі, в тому числі щодо виконання бойових завдань на лінії зіткнення з ворогом, має позитивні характеристики.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника. Просив суд застосувати до нього запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, або визначити йому захід, пов`язаний із визначенням застави.

Мотивація суду:

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з вимогами ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді триманні під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який за законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Слідчим суддею встановлено, що відділом Відділення поліції №1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні 0000262 від 23.03.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме: умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Обставини правопорушення викладені у клопотанні.

23.03.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 26.03.2024 ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 21.05.2024.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 20.05.2024 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 23.06.2024.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 19.06.2024 продовжено строк досудового розслідування до 23.08.2024.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та матеріалами кримінального провадження дає слідчому судді підстави дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Для визначення причетності ОСОБА_4 до кримінального правопорушення слідчим суддею досліджені докази, надані сторонами.

У клопотанні слідчим та у судовому засіданні прокурором заявлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ст.177 КПК України, які натепер не зникли та не зменшилися.

З цього питання слідчий суддя зазначає, що ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 26.03.2024, якою вирішено питання застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлено лише ризик, передбачений п. 4 ч.1 ст.177 КПК України, який полягав у тому, що підозрюваний не зміг пояснити причину своїх дій, пов`язаних із нецільовим використанням зброї, що призвело до смерті його товариша по службі. Таке нерозуміння наслідків застосування бойової зброї, може вказувати на непередбачуваність його поведінки у подальшому. Вказані обставини вказують на те, що підозрюваний не повною мірою може контролювати свою поведінку, може не розуміти необхідність явки до слідчого, значимість проведення слідчих дій, що може перешкоджати кримінальному провадженню.

На переконання слідчого судді вказаний ризик продовжує існувати, тому слідчий суддя приходить до висновку що заявлений ризик та суспільна небезпека підозрюваного існують, тому відсутні передумови для застосування підозрюваному менш суворого виду запобіжного заходу, тому підозрюваному ОСОБА_4 має бути продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, приймаючи до уваги, що ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 20.05.2024 підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.06.2024, а досудове розслідування не завершене, тому слідчий суддя, приходить до висновку про необхідність продовження підозрюваному строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

За наведених вище обставин, незважаючи на те, що слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні не ставилося питання про застосування до ОСОБА_4 застави під час застосування та продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за можливе визначити розмір застави, а саме: 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 302 800 грн., що з урахуванням особи підозрюваного, його майнового стану, доходу та місця служби є співмірною для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного у випадку її внесення.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, у разі внесення підозрюваним застави, слідчий суддя покладає на нього наступні обов`язки: повідомляти слідчого, прокурора чи суд, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання та служби; прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження.

Керуючись ст.ст.132, 177, 178, 179, 183, 184, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23 серпня 2024 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу у розмірі 100 (ста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 302 800 (триста дві тисячі вісімсот) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання та служби;

-прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити до 23 серпня 2024 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесенні застави, у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій особі Миколаївського слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань у Миколаївській області.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документу, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Миколаївського слідчого ізолятора негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_4 вважається таким, що до нього застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1