УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/3051/24

09 серпня 2024 року

Слідчий суддя Костопільського районного суду Рівненської області ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костопіль скаргу представника заявника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , подану у порядку ст. 206 КПК України, щодо незаконного затримання,

ВСТАНОВИВ:

У поданій скарзі представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 просить зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (Рівненський район, с. М. Любаша) негайно звільнити з-під варти громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого працівниками РТЦК та СП незаконно позбавлено свободи на території Рівненського полігону (с. Мала Любаша).

В обґрунтування скарги покликається на те, що 30.07.2024 р. ОСОБА_3 був незаконно затриманий працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 05.08.2024 незаконно утримується на території військової частини НОМЕР_1 , що в АДРЕСА_1 .

Зазначає, що ОСОБА_3 не проходив ВЛК, не підписував жодних документів, пов`язаних із проходженням військової служби, присягу не прийняв, військову форму не одягав та має проблеми зі здоров`ям, потребує медикаментозного лікування та надання кваліфікованої медичної допомоги, відмовляється від мобілізації до лав ЗСУ та проходження військової служби.

Вважає дії працівників РТЦК та СП незаконними. Вказує, що ОСОБА_3 позбавлений свободи за відсутності на те законних підстав.

У судове засідання представник скаржника - адвокат ОСОБА_4 не з`явилася, подала клопотання про надання доступу до матеріалів наданих військовою частиною та про розгляд скарги без її участі, скаргу підтримує.

Заявник ОСОБА_3 до слідчого судді не доставлений, від командира військової частини НОМЕР_1 надійшла інформація, що військовослужбовець ОСОБА_3 у списках особового складу в/ч НОМЕР_1 станом на 08.08.2024 р. не значиться і не значився. На території в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 не перебуває та не перебував.

Прокурор Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, подав заяву про те, що громадянин ОСОБА_3 у списках військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 не значився і не значиться, інформація щодо незаконного позбавлення його свободи на території вказаної військової частини свого підтвердження не знайшла.

Прокурор Рівненської обласної прокуратури у судове засідання не з`явився, повідомив, що Рівненською обласною прокуратурою не здійснюються перевірки на військових об`єктах.

Представник Міністерства оборони України на розгляд скарги не з`явився, про причини неявки не повідомив., про день, місце та час розгляду скарги повідомлений вчасно та належним чином.

У зв`язку з неприбуттям всіх осіб, які беруть участь у розгляді скарги, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Перевіривши матеріали скарги, надані докази слідчий суддя дійшла висновку про її необгрунтованість.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Так, відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 - ч. 3 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Виходячи із вищезазначених положень законодавства розгляду в порядку ст. 206 КПК України підлягають скарги, які виникають із кримінально-правових відносин.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч. 2 ст. 102, п. 1,17, 20 ч.1 ст.106 Конституції України, Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 р., оголошено про проведення загальної мобілізації.

У відповідності до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях.

Пунктом 56 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022, визначено, що Національна поліція за повідомленнями районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів (додаток 19) здійснює досудове розслідування стосовно осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, передбачені статтями 335, 336, 337 Кримінального кодексу України;

за зверненням районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ (додаток 20), яке може надсилатися в електронному вигляді засобами інформаційної взаємодії, здійснює адміністративне затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно норм кримінального процесуального законодавства службові (посадові) особи ІНФОРМАЦІЯ_3 не є уповноваженими службовими особами, яким надано право на здійснення затримання в рамках кримінальної юрисдикції. Відтак, скаржник не є затриманою особою в розумінні кримінально-процесуального законодавства, а тому повноваження слідчого судді на вказані правовідносини не поширюються.

Крім того, призов громадян на військову службу під час мобілізації не є позбавленням особи права на свободу та особисту недоторканість гарантоване Конституцією України, а є обов`язком громадянина України на захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Із матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_3 фактично не згідний з діями працівників ІНФОРМАЦІЯ_4 , які примусово доставили його до ІНФОРМАЦІЯ_5 , а пізніше на Яворівський полігон та у військову частину НОМЕР_1 АДРЕСА_1 та заперечує проти його мобілізації.

Разом із тим слідчому судді не надано доказів незаконного затримання ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження.

Крім того, із повідомлення військової частини НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_3 у списках особового складу вказаної військової частини не значився та не значиться, на її території не перебував та не перебуває.

У наданому слідчому судді відеозаписі вбачається, що ОСОБА_3 не бажає бути мобілізованим і проходити війскову службу, не згідний із діями працівників ІНФОРМАЦІЯ_6 , однак точного місця свого преребування не вказав.

Доказів того, що в діях службових осіб РТЦК та СП містяться ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 371 КК України (завідомо незаконне затримання або незаконний привід), матеріали справи не містять.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу скаржника на те, що у разі порушення його прав чи інтересів службовими (посадовими) особами територіального центру комплектування та соціальної підтримки при здійсненні ними свої повноважень, пов`язаними із мобілізацією, для судового захисту він вправі звернутись із адміністративним позовом до компетентного адміністративного суду, а у разі вчинення щодо нього протиправних дій, що містять ознаки кримінальних правопорушень до правоохоронного органу із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Дотримання процедури, встановленої законом, є важливою гарантією права кожного на свободу та особисту недоторканність в розумінні ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі «Мельник проти України» Європейський суд наголосив, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Таким чином слідчий суддя дійшла висновку, що вимоги клопотання виходять за межі повноважень слідчого судді відповідно до вимог КПК України.

Слідчий суддя також звертає увагу на те, що на час розгляду клопотання ОСОБА_3 не був затриманий і не утримувався під вартою, та не був позбавлений свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, а відтак, слідчий суддя констатує про відсутність правових підстав для задоволення скарги.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшла висновку, що доводи заяви про незаконне затримання ОСОБА_3 не знайшли свого підтвердження та скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 2, 3, 24, 26, 206 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги представника заявника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , поданої у порядку ст. 206 КПК України, щодо незаконного затримання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1