Справа № 358/634/22 Провадження № 1-в/358/38/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув в судовому засіданні подання фахівця 2 категорії Білоцерківського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області ОСОБА_3 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с.Побережка Богуславського району Київської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який не є особою з інвалідністю, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, не адвокат, не депутат, раніше судимого останній раз 30.06.2016 року Богуславським районним судом Київської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі, зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 ,

- засудженого 28.11.2022 р. Богуславським районним судом Київської області за ст. ч.3 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки

про приведення вироку засудженого у відповідність до нового закону,

В С Т А Н О В И В:

24.09.2024 фахівець 2 категорії Білоцерківського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про приведення вироку засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 (далі - Закон №3886-ІХ).

Засуджений та представник органу пробації в судове засідання не з`явились, надали заяви про слухання справи у їх відсутність, подання підтримують та просять його задовольнити.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 КК України.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

ОСОБА_4 засуджений вироком Богуславського районного суду Київської області від 28.11.2022 за ч.3 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України із встановленням іспитового строку на 3 роки. Вирок набрав законної сили 29.12.2022.

Згідно з вироком Богуславського районного суду Київської області від 28.11.2022, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 3 роки. Цим вироком ОСОБА_4 засуджений за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, із заподіянням матеріальної шкоди потерпілому на суму 1 017,7 грн. Дата вчинення правопорушення - 11.06.2022.

Разом із тим, Верховна Рада України 18.07.2024 ухвалила Закон № 3886-ІХ, який набув чинності 09.08.2024.

Відповідно до Закону №3886-ІХ, стаття 51 КУпАП була викладена в новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст. 185 КК України настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) у тому разі, якщо крадіжка майна не є дрібною.

Отже, діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна, якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою і не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 КК України.

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

За ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

На переконання суду, внесення зазначених вище змін до законодавства України про адміністративну відповідальність безпосередньо впливає на закон України про кримінальну відповідальність, адже ці зміни визначають розмежування між діями, які необхідно кваліфікувати як дрібну крадіжку, наслідком чого є притягнення особи до адміністративної відповідальності, і таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за що передбачена кримінальна відповідальність.

Зважаючи на викладене, фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи.

Неоподатковуваний мінімум, в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового Кодексу, для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Тобто, два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2022 ця сума становила 2481 грн.

Отже, ОСОБА_4 згідно з вироком Богуславського районного суду Київської області від 28.11.2022 завдав матеріальної шкоди потерпілому на суму, що менша ніж два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на день скоєння крадіжки.

Отже, діяння, за вчинення якого засуджено ОСОБА_4 вироком Богуславського районного суду Київської області від 28.11.2022, наразі не може вважатися кримінально караним правопорушенням, оскільки вартість майна, за викрадення якого останній засуджений, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого наразі передбачено саме кримінальну відповідальність - 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

При цьому на стадії виконання вироку суд не може вирішити питання щодо наявності підстав вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 1 ст. 162 КК України (перекваліфікації його дій), оскільки прийняття такого рішення можливе лише відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України під час судового провадження, а його постановлення в порядку ст. ст. 537, 539 КПК України не передбачено. Частиною 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

У зв`язку з зазначеним, суд приходить до висновку про те, що оскільки ОСОБА_4 на теперішній час відбуває покарання за вчинення діяння, кримінальна караність якого усунута, останній підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

За таких обставин, подання фахівця 2 категорії Білоцерківського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області ОСОБА_3 стосовно засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до нового закону є таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України № 3886-ІХ, суд

У Х В А Л И В:

Подання - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання за вироком Богуславського районного суду Київської області від 28.11.2022 за ч. 3 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом семи днів з моменту проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення копії ухвали суду.

Головуючий: суддя ОСОБА_1