У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.09.2024 Справа №607/20300/24 Провадження №1-кс/607/5542/2024

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002209 від 17.09.2024 стосовно :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Савелівка, Монастириського району, Тернопільської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Тернопільській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із клопотанням, просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, відповідно до частини четвертої статті 183 КПК України, терміном на 60 днів.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, а також існують ризики, передбачені пунктами 1, 2, 4, 5 частини першої статті 177 КПК України, застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не дасть можливості здійснювати дієвий контроль за його поведінкою, забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, та запобігти вказаним ризикам.

У судовому засіданні прокурор підтримав вказане клопотання з мотивів, наведених у ньому.

У судовому засіданні захисник частково заперечив проти задоволення клопотання, просив визначити мінімальний розмір застави.

Підозрюваний ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання.

Перевіривши надані матеріали, клопотання та дослідивши докази, заслухавши думку прокурора, підозрюваного, захисника, слідчий суддя доходить таких висновків.

Слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002209 від 17.09.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч.2 ст. 194, ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 114-1 КК України.

17.09.2024 о 05 год. 03 хв. ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення в порядку статті 208 КПК України.

17.09.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у перешкоджанні законній діяльності Збройним Силам України та іншим військовим формуванням в особливий період, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Відповідно до повідомлення про підозру, досудовим розслідуванням встановлено, що уневстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 17.09.2024, у громадян України ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , яким було достовірно відомо про збройний напад російської федерації на Україну, з метою вчинення кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України та проти громадської безпеки, з корисливих мотивів, виник злочинний умисел на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом підпалів транспортних засобів, якими користуються Збройні Сили України та інші військові формування.

Зокрема, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 17.09.2024 у невстановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , вступили в злочинну змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою щодо вчинення дій спрямованих на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом підпалів транспортних засобів, якими користуються Збройні Сили України та інші військові формування.

Так, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 використовуючи мобільний телефон, на якому встановлений мобільний додаток «Telegram» отримали від невстановленої досудовим розслідуванням особи, яка користується акаунтом користувача «ІНФОРМАЦІЯ_2» з пропозицією здійснити підпал транспортного засобу, який використовується Збройними Силами України та іншими військовими формуваннями, з метою перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період за грошову винагороду в розмірі 2 500 доларів США за одне авто, на що останні погодилися.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , на виконання вищевказаної домовленості, розуміючи протиправність своїх дій та їх суспільну небезпечність, достовірно будучи обізнаними, що їх дії завдадуть шкоду обороноздатності України у вигляді перешкоджання законній діяльності Збройним Силам України та іншим військовим формуванням в особливий період, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 17.09.2024 підшукали транспортний засіб марки «ЗАЗ Vida Cargo» державний номерний знак - НОМЕР_1 , що за зовнішніми ознаками, а саме зеленим кольором схожий на автомобіль Збройних Сил України, який знаходився біля будинку АДРЕСА_2 та яким користувався військовослужбовець ЗСУ ОСОБА_9 .

Після цього, 17.09.2024 близько о 04 год. 25 хв., ОСОБА_4 та ОСОБА_8 підійшли до виявленого ними раніше військового автомобіля зеленого кольору «ЗАЗ Vida Cargo» державний номерний знак - НОМЕР_1 , запаркованого біля будинку АДРЕСА_2 та скориставшись тим, що за їх діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та їх дії є непомітними для оточуючих, ОСОБА_8 здійснив підпал даного транспортного засобу, а ОСОБА_4 фіксував вказане на камеру мобільного телефону марки «Redmi 9A».

Упевнившись в тому, що злочин доведений ними до кінця та досягнуто його мети, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зникли.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку слідчого судді, є достатні підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, що підтверджується наданими слідчим та дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (жителів будинку АДРЕСА_2 ) від 17.09.2024, в яких вказали про те, що в дворі за місцем їхнього проживання 17.09.2024 близько 04 год. 25 хв. горіло 2 автомобілі;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 17.09.2024, в якому вказав про те, що за адресою АДРЕСА_2 , 17.09.2024 о 04 год. 25 хв. горіло 2 автомобілі: марки «ЗАЗ Vida Cargo» державний номерний знак - НОМЕР_1 та його автомобіль «Toyota Avensis» державний номерний знак - НОМЕР_2 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 17.09.2024, в якому вказав про те, що 17.09.2024 о 04 год. 25 хв. було здійснено підпал автомобіля, яким він користувався, а саме марки «ЗАЗ Vida Cargo», державний номерний знак - НОМЕР_1 ;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 17.09.2024, в якому вказав про те, що 17.09.2024 близько о 04 год. 25 хв., він та ОСОБА_4 підійшли до виявленого ними раніше військового автомобіля зеленого кольору «ЗАЗ Vida Cargo» д.н.з. НОМЕР_1 , розташованого біля будинку АДРЕСА_2 та скориставшись тим, що за їх діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та їх дії є непомітними для оточуючих, він здійснив підпал даного транспортного засобу, а ОСОБА_4 фіксував вказане на камеру мобільного телефону марки «Redmi 9A», для отримання в подальшому за це від невідомої особи грошових коштів в сумі 2 500 доларів США;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 17.09.2024, в якому вказав про те що 17.09.2024 близько о 04 год. 25 хв., він та ОСОБА_8 підійшли до виявленого ними раніше військового автомобіля зеленого кольору «ЗАЗ Vida Cargo» д.н.з. НОМЕР_1 , запаркованого біля будинку АДРЕСА_2 та скориставшись тим, що за їх діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та їх дії є непомітними для оточуючих, ОСОБА_8 здійснив підпал даного транспортного засобу, а він фіксував вказане на камеру мобільного телефону марки «Redmi 9A», для отримання в подальшому за це від невідомої особи грошових коштів в сумі 2 500 доларів США.

- протоколом огляду місця події від 17.09.2024, яким встановлено факт підпалу транспортного засобу марки «ЗАЗ Vida Cargo» д.н.з. НОМЕР_1 та факт пошкодження від пожежі автомобіля марки «Toyota Avensis» д.н.з. НОМЕР_2 ;

- протоколом огляду мобільного телефону підозрюваного ОСОБА_8 від 17.09.2024, вилученого в підозрюваного ОСОБА_4 , яким встановлено факт переписки щодо підпалу транспортного засобу з невстановленою особою та телефонних дзвінків із невстановленою особою, а також факт підпалу 17.09.2024 о 04 год. 25 хв. транспортних засобів;

- протоколом огляду запису з відеокамери, розташованої на будинку АДРЕСА_2 , яким підтверджено факт підпалу ОСОБА_4 та ОСОБА_8 транспортних засобів у дворі вказаного будинку;

- протоколом затримання ОСОБА_4 від 17.09.2024 після скоєння злочину в ході якого у нього вилучено мобільний телефон ОСОБА_8 із відео-записом підпалу;

- актом про пожежу від 17.09.2024, яким встановлено факт підпалу транспортного засобу марки «ЗАЗ Vida Cargo» д.н.з. НОМЕР_1 . та пошкодження автомобіля марки «Toyota Avensis» д.н.з. НОМЕР_2 .

Так, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Також, слідчий суддя доходить висновку, що доведено наявність ризиків передбачених частиною першою статтею 177 КПК України, а саме:

- пунктом 1 - ризиком того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Усвідомлюючи тяжкість вчинення кримінального правопорушення та розмір покарання, яке йому загрожує, може умисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду як на території України так і поза її межами з метою уникнення від відповідальності. Кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 , має високий ступінь суспільної небезпеки, так як вчинено громадянином України з метою перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та іншим військовим формуванням в особливий період, вчиненому за попередньою змовою групою осіб. Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

- пунктом 2 - підозрюваний ОСОБА_4 , здійснюючи свою протиправну діяльність - перешкоджання законній діяльності Збройним Силам України та іншим військовим формуванням в особливий період, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, дотримувався заходів конспірації, що свідчить про те що, підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, для уникнення від кримінальної відповідальності, може знищити, приховати або спотворити документи, речі, які в подальшому будуть використані як докази у зазначеному кримінальному провадженні та мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

- пунктом 3 - ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може як особисто, так і через третіх осіб незаконно впливати на підозрюваного ОСОБА_8 з метою дачі ним неправдивих чи неповних показань, відмови від раніше наданих показань, що може негативно вплинути на стан досудового розслідування та судового розгляду.

- пунктом 5 - наявність ризику того, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі продовжить вчиняти кримінальні правопорушення, підтверджується тим, що він був раніше судимим та те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного з перешкоджанням законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

Відповідно до частини першої статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про застосування запобіжно заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує обставини, передбачені статтею 178 КПК України, а саме: обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення - те, що злочини вчинено проти основ національної безпеки, міцність його соціальних зв`язків, майновий стан, з урахуванням його репутації, віку та стану здоров`я, вчинення злочину під час дії іспитового строку, а також тяжкість кримінального правопорушення, яке згідно статті 12 КК України є тяжким злочином; покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання його винним - позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, без альтернативної міри покарання, та доходить переконання, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до частини 6 статті 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті - тримання під вартою.

Враховуючи існування всіх зазначених ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, та з метою їх запобігання, а також оцінюючи сукупність всіх обставин, передбачених статтею 178 КПК України, та враховуючи вимоги частини 6 статті 176 КПК України, на даному етапі розслідування таке втручання в право підозрюваного на особисту свободу та недоторканість виправдовує потреби досудового розслідування, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

Окрім того, відповідно до частини четвертої статті 183 КК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи обґрунтовану підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, та обставини, встановлені згідно із статтею 178 КПК України, слідчий суддя вважає, що не слід визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 205, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 23 год. 59 хв. 15.11.2024, без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора в даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити учасникам провадження, а також надіслати уповноваженій службовій особі у місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1