Справа № 393/272/24
пров. 1-кп/393/69/24

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року селище Новгородка

Новгородківський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

особи, щодо якої вирішується питання

щодо застосування примусових заходів

медичного характеру ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Новгородка клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань

02.04.2024 року за № 0000219 відносно

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верблюжка, Новгородківського району, Кіровоградської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, інваліда 2 групи з дитинства, раніше не судимого, ухвалами Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 04.04.2017 р., 11.02.2019 р., 15.06.2021 р. до останнього застосовувалися заходи медичного характеру,

у зв`язку з вчиненням суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , у вечірній час 18.01.2024 року прийшов у гості до своєї знайомої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_2 з метою подальшої ночівлі в її житловому будинку. Близько 02:00 години 19.01.2024 року в ОСОБА_4 виник умисел на викрадення чужого майна, а саме: грошових коштів належних ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_4 перебуваючи в окремій кімнаті житлового будинку, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, під час воєнного стану впровадженого указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, будучи обізнаним, що його дії не будуть побачені власницею, шляхом вільного доступу у спальній кімнаті із жіночої сумки, що знаходилась у шафі, таємно викрав грошові кошти в сумі 3500 грн. З викраденим майном ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник та розпорядився нам на власний розсуд, спричинивши своїми умисними, протиправними діями потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3500 грн.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена в умовах воєнного стану.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання, оскільки під час досудового розслідування встановлено, що останній вчинив суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Особа, щодо якої вирішується питання щодо застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 суду надав покази, що він вину визнає повністю, щиро розкаюється, викрадені кошти витратив на сигарети та продукти харчування, проте, потерпілій відшкодував завдану матеріальну шкоду.

Законний представник особи, відносно якої вирішується питання щодо застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 згідно ст.63 Конституції України відмовився давати показання щодо свого сина.

Захисник особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, не заперечувала проти задоволення клопотання.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, до канцелярії суду надала заяву, в якій просить суд провести судове засідання без її участі, у зв`язку з похилим віком та станом здоров`я. Будь-яких претензій до ОСОБА_4 вона не має, так як збитки відшкодовані. Покарання просила призначити на розсуд суду.

Вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.04.2024 року № 0000219;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 02.04.2024 року, згідно якого ОСОБА_6 повідомила, що в період часу з 20:00 години 18.01.2024 року по 05:00 годину 19.01.2024 року ОСОБА_4 , 1998 р.н., здійснив крадіжку грошей в сумі 3500 грн із приміщення житлового будинку, що в АДРЕСА_2 ;

- дозволом ОСОБА_6 на добровільну згоду працівникам поліції на огляд її домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ;

- протоколом огляду місця події від 02.04.2024 р. з фото таблицею. Оглядом місця події викрадення грошових коштів є територія житлового домоволодіння в АДРЕСА_2 ;

- висновком судово-психіатричного експерта № 226 від 24.05.2024р., згідно якого ОСОБА_4 в момент скоєння правопорушення страждав і в даний час страждає хронічним психічним захворюванням в формі помірної розумової відсталості зі значними порушеннями поведінки (згідно МКХ 10 F 71.1), які вимагають лікувальних заходів. У відношенні інкримінованого правопорушення ОСОБА_4 слід вважати неосудним. Підпадає під дію ч.2 ст. 19 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 184 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена в умовах воєнного стану.

Заслухавши думку прокурора, захисника, особи щодо якої внесено клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, та його законного представника, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно - небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до ч.1 ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру:

1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;

2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом;

3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом;

4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Згідно ч.2 ст.94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Відповідно до ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 226 від 24.05.2024р., згідно якого ОСОБА_4 в момент скоєння правопорушення страждав і в даний час страждає хронічним психічним захворюванням в формі помірної розумової відсталості зі значними порушеннями поведінки (згідно МКХ 10 F 71.1), які вимагають лікувальних заходів. У відношенні інкримінованого правопорушення ОСОБА_4 слід вважати неосудним.

Враховуючи, що ОСОБА_4 , який є інвалідом ІІ групи внаслідок психічного розладу, вчинив суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності і в даний час страждає хронічним психічним захворюванням та за своїм станом потребує лікування, враховуючи тяжкість вчиненого діяння, суд вважає за необхідне застосувати щодо нього примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання, як це рекомендовано висновком судово-психіатричної експертизи.

Підстав для застосування інших видів примусових заходів медичного характеру, передбачених ст.94 КК України, стосовно ОСОБА_4 суд не вбачає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Також слід зазначити, що оскільки речові докази та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні, а запобіжні заходи відносно ОСОБА_4 по кримінальному провадженню не застосовувались, суд не вирішує питання щодо речових доказів, процесуальних витрат та міри запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст. 19, ст.93, ч.2 ст.94 КК України, ст.ст.503, 512-513 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.04.2024 року за № 0000219 відносно ОСОБА_4 у зв`язку з вчиненням суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верблюжка, Новгородківського району, Кіровоградської області, жителя АДРЕСА_1 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду через Новгородківський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після спливу 30 днів з дня її проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, ухвала суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копію ухвали вручити (направити) учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_7