Справа № 755/9755/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ "15" жовтня 2024 р.

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001450 від 25.04.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, 24.04.2007 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі, строком на 4 роки; 14.08.2015 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у 24.04.2007 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі, строком на 4 роки;- 14.08.2015 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі, строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки; 31.08.2017 Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі, строком на 3 роки, на підставі ст. 71 КК України приєднано покарання за вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 14.08.2015 та остаточно призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі;14.05.2018 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі, строком на 6 років.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 24.04.2024 приблизно о 14 годині 50 хвилин, перебуваючи на території середньої загальноосвітньої школи № 129, що розташована за адресою: м. Київ, пр.-т Каденюка, 19, помітив велосипед марки «HARO», який попередньо на вказаному місці залишив неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В подальшому, у ОСОБА_4 , з метою власного протиправного збагачення, виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану.

Того ж дня, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, користуючись сприятливими умовами, для доведення свого злочинного умислу до кінця, а саме тим фактом, що його дії є непомітними для неповнолітнього ОСОБА_5 , який в цей час перебував в приміщенні школи, та інших сторонніх осіб, ОСОБА_4 підійшов до вище вказаного велосипеду та переконавшись, що його дії несуть таємний характер, забрав вищевказаний велосипед марки «HARO», вартістю 8000 гривень 00 копійок.

Після чого, ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши матеріального збитку неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 на суму 8000 гривень 00 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, підтвердив обставини зазначені в обвинувальному акті та судом встановлено, що він вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції. Крім того щиро розкаявся у скоєному.

Враховуючи ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, обставини вчиненого правопорушення, що викладені в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження також не оспорюють фактичних обставин правопорушення; судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі і обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд вважає можливим, відповідно до положень ст. 349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

За таких обставин суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, встановлених судом доведена у повному обсязі. Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану .

Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про призначення виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, його майновий стан, стан здоров`я та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ч.1 ст. 66 КК України, суд винає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно із ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, наявність судимості, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким, думку прокурора, особу винуватого та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі, оскільки перевиховання та виправлення ОСОБА_4 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства.

При цьому суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

Запобіжний захід обраний судом залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.

На підставі ч.ч. 1, 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 , у строк покарання у виді позбавлення волі, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, перебування під вартою з 05.06.2024 року по день звернення вироку до виконання.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 , рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Речові докази : DVD - диск з відеозаписом події з камер спостереження, визнаний постановою слідчого від 30.04.2024 року речовим доказом - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Велосипед марки «HARO» чорного кольору опломбований печатками В453297, В453298 визнаний постановою слідчого від 09.05.2024 речовим доказом та переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 - повернути власнику.

Куртку чорного кольору, штани чорного кольору та панаму сірого кольору які прміщено та упаковано до спеціального пакету PSP 4178364, визнаний постановою слідчого від 09.05.2024 речовим доказом - повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: