УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 220 240 000 000 006 58 від 20.07.2024 за ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 258 КК України про накладення арешту,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 клопотання слідчого Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 про накладення у кримінальному провадженні № 220 240 000 000 006 58 від 20.07.2024 арешту на нерухоме майно підозрюваного ОСОБА_5 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 220 240 000 000 006 58 від 20.07.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 258 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що представниками Федеральної служби безпеки Російської Федерації (далі - ФСБ РФ) прийнято рішення про необхідність завдання шкоди життю та здоров`ю українського журналіста та редактора, засновника інтернет-видання «Гордон» ОСОБА_6 , а також представника Російського добровольчого корпусу (РДК), українського військовослужбовця ОСОБА_7 , які є публічними особами в Україні.

Крім того, представниками ФСБ РФ з метою реалізації розробленого плану прийнято рішення про необхідність залучення до вказаної протиправної діяльності осіб, які протягом тривалого часу перебувають на території України, з метою подальшого уповноваження на вчинення дій, спрямованих на готування до вчинення терористичного акту шляхом підшукування засобів та знарядь вчинення кримінального правопорушення, підшукування співучасників на вчинення кримінального правопорушення, усунення перешкод, а також умисного створення умов для вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, не пізніше травня 2024 року, реалізуючи попередньо розроблений та узгоджений злочинний план, спрямований на вчинення терористичного акту, тобто застосування зброї, яке створювало б небезпеку для життя чи здоров`я ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , з метою порушення громадської безпеки, а також залякування населення, представники ФСБ РФ, отримавши від близьких родичів громадянина РФ ОСОБА_5 , які проживають у АДРЕСА_1 ) контактні дані ОСОБА_5 , звернулись до останнього із пропозицією про співпрацю у формі вчинення дій, спрямованих на підготовку до вчинення терористичного акту на території міста Києва.

Громадянин РФ ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що реалізація розробленого вищеописаного злочинного плану може призвести до настання шкоди життю та здоров`ю осіб, порушення громадської безпеки, а також залякування населення, не пізніше травня 2024 року надав представникам ФСБ РФ добровільну згоду на подальшу співпрацю.

Таким чином, громадянин РФ ОСОБА_5 , надавши добровільну згоду на співпрацю із представниками ФСБ РФ, усвідомлюючи протиправність своїх дій, а також бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, вчинив умисні дії, спрямовані на готування до вчинення терористичного акту, тобто застосування зброї, яке створювало небезпеку для життя чи здоров`я осіб, які мають значний суспільний вплив, а також підтримку серед цивільного населення України із числа журналістів, а також опозиціонерів представникам вищого політичного керівництва РФ, з метою порушення громадської безпеки, а також залякування населення.

З урахуванням викладеного 26.08.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 258 КК.

Відповідно до клопотання підставою для накладення арешту на майно підозрюваного є забезпечення виконання, передбаченого ч. 1 ст. 258 КК, покарання у виді конфіскації майна.

Встановлено, що у приватній власності ОСОБА_5 перебуває земельна ділянка з кадастровим номером: :06:001:0153, загальною площею 0,12 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24), розташована за адресою - АДРЕСА_2 .

У зв`язку з цим, слідчий просив накласти на вказане майно арешт з метою забезпечення виконання вироку у майбутньому, розгляд клопотання здійснити без повідомлення власника майна.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

На прохання ініціатора клопотання, з метою досягти дієвість заходу забезпечення кримінального провадження розгляд здійснити без повідомлення власника ОСОБА_5 .

Слідчий суддя, заслухавши слідчого, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку про таке.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Зазначене положення Конституції покладене в основу однієї з засад кримінального провадження, сутність якої відображена у ст. 16 КПК України та передбачає, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження можливе лише на підставі вмотивованого судового рішення, без наявності якого допускається лише тимчасове вилучення майна.

Наведена засада гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими якого є можливість безперешкодного володіння, користування та розпорядження об`єктом права власності, допускається виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

Підстави та порядок встановлення тимчасового обмеження прав особи щодо реалізації нею усієї сукупності або ж окремих складових права власності під час досудового розслідування визначені кримінальним процесуальним законодавством.

Статтею 131 КПК арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими стороною обвинувачення матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність у діях ОСОБА_5 ознак інкримінованого йому злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається серед іншого з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а також конфіскації майна як виду покарання.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК арешт накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд може призначити покарання у виді конфіскації майна.

У силу санкції ч. 1 ст. 258 КК, за якою ОСОБА_5 оголошено підозру, суд у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, може застосувати покарання у виді конфіскації майна.

Крім того, ч. 10, 11 ст. 170 КПК визначено, що арешт накладається, зокрема, на нерухоме майно з метою заборони або обмеження користування та розпорядження ним у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що його незастосування призведе до втрати, зникнення, псування або передачі такого майна.

Отже, вказане майно, що належить підозрюваному, може підлягати конфіскації у разі застосування судом цього виду покарання, що свідчить про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 220 240 000 000 006 58 від 20.07.2024 арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме:

-земельну ділянку з кадастровим номером: :06:001:0153, загальною площею 0,12 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24), розташовану за адресою - АДРЕСА_2 .

Заборонити будь-яким фізичним та юридичним особам відчужувати, розпоряджатись та/або користуватись вказаним майном, а також заборонити проведення щодо нього будь-яких реєстраційних дій.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1