В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/1306/24

02 жовтня 2024 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю : секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани кримінальне провадження № 0000052 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, приватного підприємця, одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, інваліда ІІІ групи, згідно зі ст.89 КК України раніше не судимого, громадянина України,

за ч.1 ст.254 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 вчинив безгосподарське використання земель, що спричинило виведення земель з сільськогосподарського обороту.

Кримінальне правопорушення скоєно за таких обставин.

ОСОБА_4 на початку березня 2024 року вирішив облаштувати штучну водойму (ставок) на земельній ділянці сільськогосподарського призначення площею 0,2417 га, яка належить йому на праві приватної власності та розташована на АДРЕСА_1 (кадастровий номер :01:002:0288).

Реалізуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог ст. 20, 125, 126, 168 Земельного кодексу України, без отримання від спеціально уповноважених органів влади відповідних дозволів на зняття та перенесення ґрунтового покриву земельної ділянки для створення штучної водойми, використовуючи спецтехніку та послуги невстановлених досудовим розслідуванням осіб, незаконно облаштував на вказаній вище власній земельній ділянці сільськогосподарського призначення штучну водойму (ставок).

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_4 було порушено цілісність поверхневого шару ґрунту, а утворені заглиблення на вказаній частині земельної ділянки підтоплено підземними та стічними водами, що не дає можливості для відтворення природних властивостей землі і використання з метою сільськогосподарського виробництва, тобто призвело до виведення частин зазначеної земельної ділянки із сільськогосподарського обороту, а також навколишньому природному середовищу завдано шкоду на загальну суму 13087,30 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив викладені в обвинуваченні обставини та дав показання про те, що в березні 2024 року він на власній земельній ділянці, яка відноситься до земель сільськогосподарського призначення, за допомогою екскаватора викопав ставок. Такі дії вчинив через незнання законодавства, яке регулює питання використання земель.

Щиро розкаюється у тому, що сталося, просить суворо його не карати. Погоджується з тим, щоб не досліджувати докази стосовно фактичних обставин справи, які він не заперечує.

Відповідно до вимог ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому встановлено добровільність та істинність позиції обвинуваченого, а також роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений можливості оспорювати фактичні обставини справи, які не досліджуються судом, в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого доведеною, а його дії кваліфікує за ч.1 ст.254 КК України якбезгосподарське використання земель, що спричинило виведення земель з сільськогосподарського обороту.

При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд враховує, що вчинене ОСОБА_4 діяння відноситься до кримінальних проступків, бере до уваги позитивну характеристику обвинуваченого, а також те, що на обліку у лікарів нарколога та психіатра він не перебуває й за такою допомогою він не звертався, має на утриманні неповнолітню дитину, є інвалідом ІІІ групи.

За наявності повного визнання ОСОБА_4 вини, щирого розкаяння, суд вважає, що йому слід призначити покарання у межах санкції ч.1 ст.254 КК України у виді штрафу. Враховуючи те, що обвинувачений вчинивбезгосподарське використання власної земельної ділянки, як фізична, а не як службова особа, суд не застосовує додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.Таке покарання, на думку суду, буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався, з урахуванням вимог ст.176, 177 КПК України у суду відсутні підстави для обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого. Цивільний позов не заявлений, речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.370, 374 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.254 КК України, та призначити покарання у видіоднієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1