Справа 556/2582/24
Номер провадження 1-кп/556/284/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2024 року. сел. Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю державного обвинувача ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши в порядку спрощеного провадження матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000517 від 29.12.2023 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст. 240-1 КК України,

в с т а н о в и в:

Кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 , було вчинено за таких обставин:

29.12.2023 приблизно о 4 год. 00 хв. ОСОБА_4 , попередньо домовившись із іншою особою, яка в даний час померла, на незаконний промисел, не являючись суб`єктом підприємницької діяльності, без отримання спеціального дозволу на користування надрами, без акту, що засвідчує гірничий відвід, в порушення пунктів 2-5 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою КМУ від 30.05.2011 року № 615, пунктів 3,4 Положення про порядок надання гірничих відводів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 59, вимог ст. 19 Кодексу України «Про надра», за допомогою заздалегідь заготовленої мотопомпи кустарного виробництва на базі двигуна внутрішнього згоряння «Mercedes-Benz», з метою видобування бурштину, який відповідно до Закону України № 637/97 ВР від 18.11.1997 «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними» відноситься до дорогоцінного каміння органогенного утворення та відповідно до постанови Кабінету 2 Міністрів України № 827 від 12.12.1994 «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення» відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення, прибули на територію ботанічного заказника місцевого значення "Мульчицький", який відносяться до природно-заповідного фонду України, зокрема, до місцевості в межах лісового масиву 17 відділу 30 кварталу Мульчицького лісництва філії «Рафалівське лісове господарство» ДП «Ліси України» (51,54758° Пн 25,78060°), неподалік с. Мульчиці Вараського району Рівненської області.

В подальшому, в період приблизно часу з 04 год. 00 хв. по 05 год. 00 хв. 29.12.2023 ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою з іншою особою, яка в даний час померла, з корисливих мотивів, за допомогою вищезазначеної мотопомпи та обладнання до неї (пожежних рукавів, металевих тичок, сачків тощо), маючи відповідні навички, методом гідророзмиву ґрунту, незаконно здійснюван видобування каміння бурштину, яке належить до дорогоцінного каміння органогенного утворення, на ділянці відкритої місцевості у лісовому масиві територія якої відноситься до природно-заповідного фонду України та розташована в межах 17 відділу 30 кварталу Мульчицького лісництва філі «Рафалівське лісове господарство» ДП «Ліси України» (51,54758° П 25,78060°), неподалік АДРЕСА_1 внаслідок чого добули каміння коричневого кольору, яке згідно висновк судової гемологічної експертизи №СЕ-19/103-24/1942-ФХГД від 09.05.2024, бурштином в сировині, що належить до каміння природного походження являється дорогоцінним камінням органогенного утворення, масою 352,72 (0,35272 кг.), ринкова вартість якого становить 3 089 грн. 70 коп., яке ОСОБА_4 діючи в порушення Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» №2806-IV від 06 вересня 2005 року, незаконно зберігав не маючи відповідних документів, які б підтверджують законність походження вище вказаного каміння бурштину на місці незаконного видобутку бурштину - сирцю, до моменту його виявлення працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному видобуванні та зберіганні бурштину на території природно-заповідного фонду, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.240-1 КК України.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 , повністю визнав свою вину, підтвердив фактичні обставини справи, які викладені у обвинувальному акті, відмовився від дачі показань в судовому засіданні, пояснив, що щиро розкаюється у вчиненому злочині, усвідомив незаконність своїх дій, просив його суворо не карати та запевнив суд у тому, що більше не вчинить злочинів.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 , повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст. 240-1 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 , та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись дослідженням письмових матеріалів справи.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Тому суд ухвалив обмежитись допитом обвинуваченого, дослідити характеризуючі документи відносно обвинуваченого, висновку експерта.

Так згідно з висновком судової гемологічної експертизи №СЕ-19/103-24/1942-ФХГД від 09.05.2024, який об`єктивно підтверджує, що виявлене та вилучене у ОСОБА_4 , каміння природного походження являється дорогоцінним камінням органогенного утворення, що відповідає обставинам справи.

Наявних в кримінальній справі даних достатньо для беззаперечного висновку про вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 , незаконного видобування та зберіганні бурштину на території природно-заповідного фонду, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Оцінюючи досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності та керуючись законом суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 , органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ч.2 ст.28, ч.2 ст. 240-1 КК України, як незаконне видобування та зберіганні бурштину на території природно-заповідного фонду, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні виду і розміру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, тяжкість наставших наслідків, обставини скоєного злочину, особу винного, його характеристику з місця проживання, щире каяття.

Відповідно до ст.65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує те, що він раніше не судимий, на "Д" обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно ст. 66 КК України є: визнання своєї провини повністю, щире каяття у вчиненому кримінальному проступку, активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Отже, визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характеризуючі дані про винну особу, яка позитивно характеризується за місцем проживання, раніше несудима, її поведінку до і після вчинення злочину, а також те, що він повністю визнавши свою вину, щиро розкаявся, що свідчить про його небайдужість до наслідків, що настали.

Згідно досудової доповіді органу пробації, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

А тому суд вважає необхідним та достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_4 , покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.240-1 КК України, із застосуванням відносно обвинуваченого ст.75 КК України з покладенням на нього певних обов`язків, оскільки, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, суд вважає, що виправлення засудженого можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах постійного контролю за його поведінкою з боку органів кримінально-виконавчої системи, тому вважає за можливе звільнити його від покарання з випробовуванням, поклавши на нього певні обов`язки.

При визначенні тривалості іспитового строку суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, виду і строку призначеного основного покарання, обставини, що характеризують особу обвинуваченої, середовище, в якому вона перебуває.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Крім того, таке покарання обвинуваченій, на думку суду, буде відповідати принципу пропорційності обмеження прав та легітимної мети покарання, який передбачений Європейською конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та відповідатиме особі ОСОБА_4 ,

Заходи забезпечення кримінального провадження (запобіжний захід) застосовані не були.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240-1 КК України, призначивши покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, із однорічним іспитовим строком.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Речові докази, а саме:

Пристрій кустарного виробництва, ззовні подібний до мотопомпи, для видобутку бурштину сирцю з маркуванням на корпусі двигуна «MERSEDEZ-BENZ ER 0016», який поміщено на територію Вараського РВП ГУНП в Рівненській області - конфіскувати у власність держави;

На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України в порядку спеціальної конфіскації, конфіскувати у власність держави каміння бурштину-сирцю, вагою 352,72 (0,35272 кг.), ринкова вартість якого становить 3 089 грн. 70 коп., яке поміщене до сейф-пакету з написом: «Національна поліція України № WAR 1354686., та який знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Вараського РВП ГУНП в Рівненській області за адресою: м. Вараш, вул. Правика, 5, Рівненської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору.

На вирок може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1