Справа № 953/6356/24
н/п 1-кс/953/5221/24
"16" липня 2024 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
встановив:
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що 24.02.2022 о 05 год 00 хв за наказом президента російської федерації ОСОБА_6 , російська федерація незаконно вторглась на територію України та здійснила збройний напад, застосовуючи збройні сили російської федерації, федеральну службу військ національної гвардії російської федерації та інші підконтрольні військові та збройні формування.
24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, строк дії якого в подальшому продовжено.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.
Так, 24.02.2022 після фактичної тимчасової окупації м. Вовчанськ, Чугуївського району, Харківської області, збройними силами російської федерації більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше 10.08.2022, у громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ситуації що склалася, за відсутності патріотичних переконань, виник кримінальний протиправний умисел, направлений на добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у в окупаційній адміністрації держави-агресора.
З цією метою, ОСОБА_5 виконав всі необхідні дії та відповідно до «Штатного расписания ВГА Волчанского района Харьковской области по состоянию на 22.08.2022» не пізніше 11 серпня 2022 року (більш точний час встановити не виявилось можливим), перебуваючи на території тимчасово окупованого державою-агресором рф м. Вовчанськ, Чугуївського району, Харківської області, діючи умисно, добровільно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, добровільно зайняв посаду «начальника отдела внутренней политики» т.зв. «Военно-гражданской администрации Волчанского района Харьковской области», чим завершив реалізацію свого злочинного умислу, направленого на добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, в окупаційній адміністрації держави-агресора.
Відповідно до абз. 3 п.1. постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 № 5 «Про судову практику у справах про хабарництво» організаційно-розпорядчі обов`язки (функції) - це обов`язки по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їх заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо).
Обійнявши посаду «начальника отдела внутренней политики» т.зв. «Военно-гражданской администрации Волчанского района Харьковской области» ОСОБА_5 у такий спосіб допомагав державі- агресору створити вертикаль незаконних органів управління на тимчасово окупованій території України діючи тим самим на шкоду основам національної безпеки України протягом серпня-вересня 2022 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено.
Місце роботи ОСОБА_5 знаходилось у будівлі т.зв. «Военно-гражданской администрации Волчанского района Харьковской области», за адресою: АДРЕСА_2 .
До функціональних обов`язків ОСОБА_5 на вищевказаній посаді входило організація та координація роботи відділу внутрішньої політики, а саме: провадження кадрових змін в складанні посадових інструкцій та положенні про відділ внутрішньої політики т.зв. ВЦА Вовчанського району Харківської області, складання табелю обліку виходу працівників відділу внутрішньої політики т.зв. ВЦА Вовчанського району Харківської області на роботу, а також організація роботи пов`язаної із розміщенням реклами, банерів, газет, символіки держави- агресора рф на території Вовчанського району, а також інша інформаційна діяльність із мешканцями Вовчанського району Харківської області на укріплення авторитету незаконних органів управління держави-агресора на тимчасово окупованій території.
Реалізація вищевказаних посадових обов`язків ОСОБА_5 здійснювалась шляхом накладення резолюцій на службових документах, затвердження актів, погодження рішень підлеглих осіб, наданні їм особистих усних та письмових розпоряджень, вказівок тощо, у тому числі на офіційних бланках окупаційної адміністрації.
28.06.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст.111-1 КК України.
Кримінальний кодекс України за даний склад злочину передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.
Згідно відомостей, наданих Регіональним сервісним центром Головного сервісного центру МВС в Харківській області у відповіді №31/20-1469 від 27.04.2023 на запит слідчого, встановлено, що ОСОБА_5 на праві приватної власності володіє наступним рухомим майном: автомобіль марки ВАЗ 2121, 1982 р.в., з номером кузова НОМЕР_3 та з державним номерним знаком НОМЕР_2 .
Сторона обвинувачення зазначає, що з метою забезпечення виконання в подальшому рішення суду, за яким ОСОБА_5 може бути визнано судом винним, а санкція статті КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі та конфіскацію майна, тому з метою забезпечення виконання кримінального закону України, необхідно накласти арешт на майно підозрюваного.
В судове засідання слідчий не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання.
Майно, яке не було тимчасово вилучене, власником може бути відчужене, з метою забезпечення арешту майна, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, дане клопотання розглядається слідчим суддею без повідомлення підозрюваного ОСОБА_5 .
28.06.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, тобто здійснення колабораційної діяльності, шляхом добровільного зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.
Санкція ч. 5 ст. 111-1 КК України, передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.
Згідно відомостей Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС в Харківській області №31/20-1469 від 27.04.2023, ОСОБА_5 належить автомобіль марки ВАЗ 2121, 1982 р.в., з номером кузова НОМЕР_3 та з державним номерним знаком НОМЕР_2 (а.с. 64).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
За змістом ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність підстав вважати, що вчинено кримінальне правопорушення, накладання арешту на вказане у клопотанні майно підозрюваного забезпечить можливу конфіскацію майна у даному кримінальному провадженні, враховуючи санкцію ч. 3 ст. 368 КК України.
Захід забезпечення у вигляді арешту майна підозрюваного, шляхом заборони відчуження вказаного майна, належного підозрюваному, відповідає завданням кримінального провадження.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності підозрюваного ОСОБА_5 завданням кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль марки ВАЗ 2121, 1982 року народження, з номером кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони права на його відчуження до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваною ОСОБА_5 в той же строк, але з моменту отримання ним копії ухвали суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1