В И Р О К

Іменем України

22.10.2024 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000464 від 07.06.2024 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Рів Жмеринського району Вінницької області, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , з базовою вищою освітою, пенсіонера, вдівця, невійськовозобов`язаного, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Водій ОСОБА_4 приблизно о 10 годин 25 хвилин 07.06.2024 року, керуючи мотоблоком "ZUBR JR-012E" з причепом, усвідомлюючи, що вказаний транспортний засіб не обладнаний штатними місцями для сидіння та перевезення ним пасажирів не дозволяється, рухаючись грунтовою дорогою, яка знаходиться на відстані 600 м. від АДРЕСА_2 , не врахував дорожню обстановку, а саме наявність спуску по напрямку його руху, не обрав безпечну швидкість, яка б дозволяла йому постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, внаслідок чого допустив перекидання вказаного мотоблоку. Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди пасажир вказаного мотоблоку ОСОБА_6 від отриманих травм загинула на місці події. При цьому, згідно висновку судово-медичної експертизи від 07.06.2024 року №62 ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла, відкритого перелому кісток носа, синців та розповсюджених осаднень шкіри обличчя, крововиливів у м`які тканини голови, переломів кісток склепіння та основи черепа, крововиливів у шлуночки мозку, перелому шийного відділу хребта, численних двосторонніх переломів ребер, перелому хребта в грудному відділі з пошкодженням спинного мозку, перелому грудини, забиття легень та серця; смерть ОСОБА_6 настала від зазначеної сполучної травми тіла, яка має ознаки тяжких тілесних ушкоджень і перебуває в причинному зв`язку зі смертю. Відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи від 12.07.2024 року №СЕ-19/102-24/13458-IT, у досліджуваній дорожньо-транспортній ситуації водій мотоблока "ZUBR JR-012E" з причепом ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.1 Правил дорожнього руху. У дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість запобігти виникненню даної ДТП для водія мотоблока "ZUBR JR-012E" з причепом ОСОБА_4 визначалася виконанням вимог п.12.1 Правил дорожнього руху, за умови постійного контролю за рухом даного мотоблоку. У досліджуваній дорожньо-транспортній ситуації в діях водія мотоблока "ZUBR JR-012E" з причепом ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п.12.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди. Своїми діями водій ОСОБА_4 за викладених вище обставин порушив вимоги п.12.1, 21.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, згідно з якими: 1) п.12.1 "Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним"; 2) п.21.1 "Дозволяється перевозити пасажирів у транспортному засобі, обладнаному місцями для сидіння в кількості, що передбачена технічною характеристикою, так, щоб вони не заважали водієві керувати транспортним засобом і не обмежували оглядовість, відповідно до правил перевезення". Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України перебуває у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме з настанням смерті ОСОБА_6 .

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, визнав повністю. Пояснив, що після 10 годин дня 06.06.2024 року він керував нещодавно придбаним за наполяганням його дружини ОСОБА_6 замість старого мотоблоком "ZUBR JR-012E" з причепом, яким до цього кілька разів разом з нею вже їздили у господарських справах до своєї земельної ділянки, рухаючись по грунтовій дорозі неподалік вул. Барляєва в м.Жмеринка. Дружина ОСОБА_6 у якості пасажира з ним сиділа на кустарно обладнаному сидінні попереду причепа. Під час їхнього руху на ділянці дороги із спуском раптово вибило увімкнуту до того передачу на мотоблоці, внаслідок чого той почав розганятися донизу. Він наказав дружині зіскочити з сидіння на землю, але та відмовилася, воліючи триматись за нього. До їхньої земельної ділянки залишалося близько 150 м й вздовж дорожнього спуску не виявилося кущів або дерева, щоб примусово зупинити мотоблок. За деяку мить, він не зчувся, як мотоблок перекинувся, та на деякий час втратив свідомість. Коли згодом прийшов до тями, то побачив, що його дружина ОСОБА_6 лежить біля дороги, тяжко дихаючи. Він намагався робити їй штучне дихання до приїзду швидкої допомоги, але реанімаційна бригада, яка прибула на місце ДТП, констатувала смерть його дружини. У вчиненому щиро розкаявся та просив його суворого не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що про загибель своєї матері ОСОБА_6 дізналася того ж дня від сестри, яка телефоном їй повідомила, що матір з батьком перекинулися на мотоблоці. Знаючи, де розташована їхня земельна ділянка, до якої вкотре їхали батьки, вона одразу прибула туди на автомобілі, однак, врятувати матір було вже неможливо. Зазначила, що її батько, обвинувачений ОСОБА_4 пережив загибель своєї дружини ОСОБА_6 . Особисто вона не бажає призначення йому суворого покарання.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Сторонами заявлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин; їх позиція є істинною та добровільною.

Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, за наслідком чого не отримано їх заперечень проти вказаного порядку та обсягу дослідження доказів.

Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим, заслухавши сталу думку учасників судового розгляду, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та ухвалив обмежитись дослідженням відомостей, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд виходить з того, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення не є складним, обвинувачений не має будь-яких фізичних чи психічних вад, розуміє суть пред`явленого обвинувачення та зміст фактичних обставин справи, які ним та іншими учасниками провадження визнано добровільно, усвідомлюючи неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявили у судовому засіданні, а тому у суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності позиції сторін з вказаних питань.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, а тому він повинен нести кримінальну відповідальність за ч.2 ст.286 КК України, за кваліфікуючими ознаками спричинення внаслідок вказаних його протиправних дій смерті потерпілої ОСОБА_6 .

При призначенні міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, враховує думку потерпілої та висновки досудової доповіді.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 є громадянином України та має літній вік (а.к.п.26-27), раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.к.п.29) і не допускав вчинення інших правопорушень, обставини чого визначені за змістом досудової доповіді (а.с.28-29); позитивно характеризується за місцем проживання (а.к.п.38); не перебував на обліку у лікарів наркологів та за психіатричною допомогою не звертався (а.к.п.34-37).

Ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, а також є особою похилого віку суд вважає такими, що пом`якшують його покарання.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , підлягають врахуванню вчинення ним кримінального правопорушення щодо подружжя.

Згідно висновків досудової доповіді від 14.10.2024 року, складеної Жмеринським районним відділом з питань пробації, оцінено середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 та середній ризик небезпеки для суспільства, визначено за можливе виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладення на останнього додаткового обов`язку відповідно до ч.3 ст.76 КК України, а саме не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (а.с.28-29).

Відтак, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, якє є тяжким злочином, встановлення в ході судового розгляду обставин, що пом`якшують покарання, та обставин, які обтяжують покарання, з урахуванням особи ОСОБА_4 і думки потерпілої судом визначається необхідним для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових правопорушень призначення обвинуваченому ОСОБА_4 основного покарання у виді позбавлення волі, безальтернативно передбаченого санкцією ч.2 ст.286 КК України, з призначенням додаткового покарання, передбаченого даною частиною статті закону про кримінальну відповідальність, щодо позбавлення права керування транспортними засобами; не вбачаючи підстав застосування щодо ОСОБА_4 вимог ст.69, 69-1 КК України. Доцільність призначення вказаного додаткового покарання судом незалежно від наявності у обвинуваченого ОСОБА_4 такого спеціального права визначається з підстав спричинення смерті людини винними діями останнього.

При цьому, ураховуючи конкретні обставини справи, що пом`якшують відповідальність, а також те, що дане кримінальне правопорушення вчинене з необережності і спричинення протиправними діями ОСОБА_4 смерті потерпілої ОСОБА_6 , що хоча є незворотніми наслідками, втім з огляду на те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, потерпілою не вимагалося суворого покарання та повідомлено про відсутність особистих претензій щодо винного із власним визначенням подій даного кримінального правопорушення як нещасного випадку; приймаючи до уваги відомості про особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, виключно позитивно характеризується за місцем проживання, є особою похилого віку; а також з огляду на відповідний висновок уповноваженого органу з питань пробації суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування покарання шляхом звільнення його від відбування основного покарання з випробуванням із покладенням на нього певних обов`язків на період іспитового строку.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази, які зберігаються у Жмеринському РВП ГУНП у Вінницькій області, а саме: мотоблок "ZUBR JR-012E" з причепом слід повернути у володіння обвинуваченому ОСОБА_4 (а.к.п.51-52).

Відтак арешт, за минуванням потреби подальшої дії заходу забезпечення кримінального провадження, накладений на вказані тимчасово вилучені транспортні засоби ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від від 11.06.2024 року, належить скасувати (а.к.п.56-57).

Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 3407,76 грн (1893,20 грн + 1514,56 грн) необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави (а.к.п.62,88).

Про обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили клопотань не заявлено.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватим та призначити йому покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

Відповідно до вимог ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом трьох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11.06.2024 року на мотоблок "ZUBR JR-012E" з причепом.

Речові докази: мотоблок "ZUBR JR-012E" з причепом, що зберігаються у Жмеринському РВП ГУНП у Вінницькій області, повернути у володіння ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 3407 гривень 76 копійок процесуальних витрат на залучення експертів.

Вирок суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Кримінальним процесуальним кодексом України, не подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в порядку ст.394 КПК України, Вінницькому апеляційному суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1