Справа №345/3235/24
Провадження № 1-кп/345/249/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2024 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю: прокурора ОСОБА_4 ОСОБА_5

цивільного позивача ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000247 про обвинувачення:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Спас Рожнятівського району Івано-Франківської області, зареєстрований АДРЕСА_1 , житель АДРЕСА_1 освіта середня, проходить військову службу за призовом під час мобілізації в Збройних Силах України на посаді механіка-водія 2 взводу 1 роти навчально-бойового озброєння та техніки батальйону навчально-бойового озброєння та техніки військової частини НОМЕР_1 , військове звання солдат, РНОКПП НОМЕР_2 , розлучений, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, згідно ст. 89 КК України не судимий, за ч.3 ст. 286-1 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_9 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що знижує увагу та швидкість реакції, що спричинило смерть потерпілого та заподіяло тяжке тілесне ушкодження потерпілому.

Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах.

Так, 02.03.2022 ОСОБА_9 , призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за мобілізацією відповідно до Указу Президента України № 65/2022 від 25.02.2022 «Про загальну мобілізацію» та направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

В подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 02.03.2022 № 55 солдата ОСОБА_9 зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення даної військової частини і призначено на посаду механіка-водія взводу навчально-бойового озброєння та техніки роти навчально-бойового озброєння та техніки батальйону навчально-бойового озброєння та техніки.

Проходячи військову службу, солдат ОСОБА_9 , відповідно до вимог ст.ст. 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, в тому числі Правил дорожнього руху, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків.

Проте, солдат ОСОБА_9 , у порушення вимог вказаних нормативних актів, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 27.04.2023 приблизно о 19 год. 40 хв. ОСОБА_9 в денний час доби, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що значно знижує реакцію і унеможливлює належним чином оцінювати дорожню обстановку, керуючи технічно справним мотоциклом марки Kawasaki ЕХ 500D, реєстраційний номер НОМЕР_3 , перевозячи ним пасажира ОСОБА_10 , рухався ділянкою автодороги Н-10 сполученням Стрий-Чернівці в напрямку м. Чернівці із двостороннім рухом, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку, розмежованих між собою лінією дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія), та яка знаходиться по АДРЕСА_1 , а саме поблизу в`їзду до домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , тобто в межах населеного пункту.

В цей час, попереду мотоцикла під керуванням ОСОБА_9 , в попутному з останнім напрямку, рухався технічно справний автомобіль марки Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_6 , а в зустрічному напрямку наближався технічно справний автомобіль марки Seat Ibiza, реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_11 .

Згідно п. 1.5 Розділу 1 Правил дорожнього руху (далі ПДР) дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п. 1.10 Розділу 1 ПДР: безпечна швидкість це швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах; дорожні умови - сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан; дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом; небезпека для руху - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися. Окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку.

Відповідно до пп. «б» п. 2.3 Розділу 2 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно пп. «д» п. 2.3 Розділу 2 ПДР водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Відповідно до пп. «а» п. 2.9 Розділу 2 ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 10.1 Розділу 10 ПДР зобов`язує водія перед будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 12.1 Розділу 12 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

У відповідності із пунктом 12.4 Розділу 12 ПДР, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50км/год.

Відповідно до пп. «б» п. 12.9 Розділу 12 ПДР водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в п. 12.4 Розділу 12 ПДР.

Згідно абз. 4 глави 1 Розділу 34 ПДР горизонтальна розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено.

Відповідно до абз.абз. 54-55 глави 1 Розділу 34 лінію 1.1 перетинати забороняється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Однак, водій ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що значно знижує реакцію і унеможливлює належним чином оцінювати дорожню обстановку, керуючи технічно справним мотоциклом марки Kawasaki ЕХ 500D, реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухаючись із швидкістю приблизно 100-120 км/год., що значно перевищує максимально допустиму на даній ділянці дороги, проігнорував вказані вимоги Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, виконавши маневр обгону автомобіля марки Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_4 , що рухався у попутному з ним напрямку, не обрав безпечної швидкості на даній ділянці дороги в умовах її заокруглення праворуч по напрямку його руху та без причин технічного характеру, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із автомобілем марки Seat Ibiza, реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_11 , яка рухалася в зустрічному до нього напрямку.

Внаслідок зіткнення з вищевказаним мотоциклом, автомобіль марки Seat Ibiza, реєстраційний номер НОМЕР_5 , винесло на зустрічну смугу руху, де відбулося зіткнення з автомобілем марки Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_6 , а мотоцикл марки Kawasaki ЕХ 500D, реєстраційний номер НОМЕР_3 , перекинувся та шляхом ковзання боковою частиною по асфальту, з`їхав за межі правої смуги за напрямком свого руху.

У результаті порушення ОСОБА_9 вказаних пунктів ПДР сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої:

- водію автомобіля марки Seat Ibiza, реєстраційний номер НОМЕР_5 , ОСОБА_11 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з забійними ранами, саднами та синцями в ділянці голови, переломом кісток склепіння та основи черепа, забоєм головного мозку важкого ступеня, крововиливами під оболонки головного мозку та мозочка, в речовину головного мозку та м`які тканини голови, що ускладнилася набряком та набуханням головного мозку, внаслідок яких настала її смерть;

- пасажиру мотоцикла марки Kawasaki ЕХ 500D, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_10 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з лінійним переломом луски лівої скроневої кістки, піраміди лівої скроневої кістки з поширенням лінії перелому паралельно довгій осі напрямку вершини піраміди лівої скроневої кістки, лінійними переломами без розходження та зміщення кісткових уламків латеральних стінок правої, лівої комірок клиновидної пазухи, латеральної стінки в задніх її відділах решітчастої пазухи зліва з поширенням лінії перелому на мале крило клиновидної кістки (основа черепа, СЧЯ зліва), без розходження та зміщення кісткових уламків, субарахноїдальним крововиливом, гемосинусом приносових пазух, гемотимпанумом зліва, підшкірним крововиливом параорбітальних м`яких тканин, лобної ділянки справа, скроневої, тім`яної ділянок зліва, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечні для життя в момент спричинення.

Обвинувачений ОСОБА_9 у судовому засіданні вину у пред`явленому обвинуваченні визнав в повному обсязі. Підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Зокрема пояснив, що 27.04.2023 приблизно о 19 год. в денний час доби перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння керував мотоциклом марки Kawasaki. У цей день він їхав разом із своєю сестрою ОСОБА_10 з села Ясеновець Калуського району до неї на квартиру в м. Івано-Франківськ. Перед тим, він вживав алкогольні напої, аварія сталася на Калуській об`їзній дорозі, на повороті під час обгону транспортного засобу, який рухався в попутному напрямі, він зіткнувся із автомобілем, що рухався йому на зустріч. Момент аварії не пам`ятає, прийшов до свідомості уже в лікарні. Внаслідок ДТП отримав травми голови, коліна та стопи, лікувався у медичному закладі п`ять місяців. Розкаюється за вчинені дії. Заявлений цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 визнає повністю, ним відшкодовано завдано шкоду на суму 9000,00 дол. США. Заявлений цивільний позов цивільного позивача ОСОБА_6 визнає частково, а саме в частині стягнення матеріальної шкоди згідний відшкодувати 250 000,00 грн 300 000,00 грн. завданих збитків, в частині завданої моральної шкоди, позовні вимоги визнає повністю. Просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні цивільний позов про відшкодування матеріальної і моральної шкоди підтримав. Щодо призначення судом покарання, то просив обвинуваченого суворо не карати.

Цивільний позивач ОСОБА_6 у судовому засіданні, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задоволити. Суду пояснив, що 27.04.2023 рухався на своєму автомобілі марки Toyota Camry в сторону м. Івано-Франківська. На Калуській об`їзній дорозі побачив, що позаду нього рухається мотоцикліст на великій швидкості, перед поворотом цивільний позивач зменшив швидкість, обвинувачений його обігнав, після цього мотоцикл почало зносити на зустрічну смугу руху, де він зіткнувся із зустрічним автомобілем. Внаслідок ДПТ йому завдана моральна і матеріальна шкода.

Суд, визнавши у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_9 який повністю визнав свою вину у вчиненому і не бажає досліджувати у судовому засіданні докази, які були зібрані в процесі досудового слідства і прокурор та потерпілий не заперечують проти цього. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі зібраних доказів, оцінюючи їх в сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні за обставин викладених в обвинувальному акті та визнаних учасниками провадження, повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 слід кваліфікувати за ч.3 ст. 286-1 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що знижує увагу та швидкість реакції, що спричинило смерть потерпілого та заподіяло тяжке тілесне ушкодження потерпілому.

Призначаючи покарання суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також позицію потерпілого та прокурора.

До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_9 суд відносить повне визнання вини обвинуваченим, щире каяття у вчиненому, часткове добровільне відшкодування збитків.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого, то суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного те, що обвинувачений ОСОБА_9 позитивно характеризується за місцем проживання, на «Д» обліку в психіатра та нарколога не перебуває. Має на утриманні двох неповнолітніх дітей, за місцем проходженням військової служби характеризується негативно, зокрема до виконання службових обов`язків відноситься безвідповідально.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України класифікується як тяжкий злочин у сфері безпеки руху та експлуатації транспорту.

У судових дебатах прокурор просив призначити обвинуваченому покарання за ч.3 ст.286-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 10 років.

Визначаючи вид і міру покарання обвинуваченому на підставі ст.ст.65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості та характер вчиненого, вчинення обвинуваченим тяжкого злочину у сфері безпеки руху та експлуатації транспорту, особу обвинуваченого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, під наглядом в психоневрологічному чи наркологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем проходженням військової служби характеризується негативно, пом`якшуючими вину обставинами - щире каяття, часткове відшкодування завданої шкоди, відсутність обтяжуючих обставин.

За вимогами ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Учинення кримінального правопорушення за ч.3 ст.286-1 КК України, доведення якого встановлено судом, карається позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років.

Суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_9 не можливе без ізоляції від суспільства, тому приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами в межах санкції ч.3 ст.286-1 КК України.

Таке покарання на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним кримінальних правопорушень у майбутньому та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягаються до кримінальної відповідальності.

Частиною 1 статті 69 КК України визначено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім визначених випадків, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Суд враховує, що вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням усіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення. Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Однак, судом не установлена наявність обставин, що істотно пом`якшують покарання, а тому підстав для застосування положень ст. 69 КК України не має.

Згідно з цивільним позовом, потерпілий ОСОБА_7 просив стягнути із ОСОБА_9 450 000 грн. завданої моральної шкоди (а.с. 154-157). Свої вимоги мотивував тим, що внаслідок вчиненого злочину, йому завдана моральна шкода, яка полягає у наступному.

Так, неправомірними суспільно-небезпечними діями обвинуваченого ОСОБА_9 потерпілому завдано непоправних немайнових втрат безповоротна втрата рідної та дорогої людини його дружини. Передчасну смерть своєї дружини потерпілий сприйняв болісно, переніс сильне душевне потрясіння, сильний нервовий стрес. До сьогодні не може прийти до себе і постійно перебуває у депресивному стані через втрату рідної для себе людини. Через втрату дружини потерпілий вимушено приймав заспокійливі ліки. Його і до тепер періодично турбує безсоння, депресивний стан. ОСОБА_11 була для потерпілого опорою в житті, його другою незмінною половинкою, з якою виховували дітей та жили щасливою сім`єю. Після страшної події ДТП з вини обвинуваченого життя потерпілого змінилося. Він не розумів що буде далі, що буде з дітьми. Відчуття того, що його найріднішої людини дружини немає, спричиняло негативні переживання. Моральні страждання потерпілого пригнічуються ще й тими обставинами, що відновити попереднє становище неможливо. На даний час потерпілий тягар сім`ї, тягар батьківського піклування за долю дітей несе сам. Для нього вже немає тієї людини, яка завжди і у всьому була поряд дружини ОСОБА_11 , яка трагічно загинула з вини обвинуваченого. Всі вищевказані обставини для потерпілого є моральними стражданнями.

Суд керується положеннями ч. 1 ст. 1167 ЦК, у відповідності до яких моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 № 4, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Факт заподіяння шкоди доводить позивач, який повинен у підтвердження своїх доводів про заподіяння йому моральної шкоди надати докази застосування додаткових зусиль для нормалізації життєвих зв`язків, здоров`я і відновлення стосунків з оточуючими людьми тощо.

Право на відшкодування шкоди за нормами чинного законодавства не є матеріальною гарантією, оскільки жоден закон не встановлює імперативний обов`язок компенсації. Зазначене право на відшкодування це процесуальна вимога надати можливість довести наявність шкоди, визначити її розмір та отримати через судовий розгляд цього питання відповідну компенсацію.

В рішенні ЄСПЛ від 28.05.1985 у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі», зазначається, що «з огляду на її природу, стверджувана моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. Проте розумно припустити, що особи, які…зіткнулися з проблемами...можуть зазнати страждань і тривоги». Звідси випливає, що фактичною основою для висновку про наявність негативних наслідків у немайновій сфері потерпілої особи у більшості ситуацій може бути як таке розумне припущення про природність їх виникнення за подібних обставин.

Фактично наявність спричиненої потерпілому ОСОБА_7 моральної шкоди неоспорюється обвинуваченим, тому дана обставина не потребує доказування. Як і не оспорюється його розмір.

При цьому на підставі зібраних доказів, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні за обставин викладених в обвинувальному акті та визнаних учасниками провадження, доведена повністю.

За таких обставин, зважаючи на визнання ОСОБА_9 цивільного позову, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити та стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 450 000 грн.

Суд також вважає, що цивільному позивачеві ОСОБА_6 кримінальним правопорушенням спричинено матеріальну і моральну шкоду. Відповідно до положень ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а також положеннями ч. 1 ст. 1167 ЦК, у відповідності до яких моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Позовні вимоги цивільний позивач ОСОБА_6 мотивує тим, що внаслідок незаконних дій ОСОБА_9 водій автомобіля ОСОБА_11 загинула, а його транспортний засіб марки Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_4 отримав механічні пошкодження. Звітом №36-05-2023 від 20.05.2023 про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин встановлено вартість ремонту автомобіля, яка становить 703 949,01 грн.

В загальному порядку відповідальним за завдану шкоду є обвинувачений, який на момент ДТП володів джерелом підвищеної небезпеки, а саме керував мотоциклом Kawasaki EX 500D, реєстраційний номер НОМЕР_3 . Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала її, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Так як на момент ДТП мотоцикл Kawasaki EX 500D, не був застрахований за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то завдану шкоду зобов`язане відшкодувати МТ СБУ, в межах страхових сум, що були чинні на день настання ДТП.

На момент ДТП діяла Постанова Національного Банку України від 30.05.2022 р. № 109, якою затверджено розмір страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 160 000 грн на одного потерпілого. Загальна вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого обвинуваченим автомобіля Toyota Camry, становить 703 949,01 грн.

Таким чином, цивільний відповідач МТ СБУ зобов`язаний відшкодувати позивачу майнову шкоду у розмірі 160 000,00 грн, що становлять витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу Toyota Camry, реєстраційний номер « НОМЕР_6 », з урахуванням зносу. А різницю між фактичним розміром шкоди та страховою сумою у розмірі 543 949,01 повинен відшкодувати обвинувачений.

Крім того цивільному позивачеві ОСОБА_6 було завдано моральну шкоду, яка полягає в наступному: душевні страждання, яких він зазнав у зв`язку із пошкодженням належного йому транспортного засобу (значне погіршення його технічного та естетичного стану; неможливість протягом тривалого часу використовувати автомобіль за призначенням; спричинення побутових незручностей та порушення нормального способу життя; необхідність вчинення дій, спрямованих на відновлення автомобіля); душевні страждання, яких він зазнав у зв`язку із участю в ДТП (переляк та нервовий стрес).

Враховуючи характер пошкоджень майна, а також вартість його відновлювального ремонту, цивільний позивач ОСОБА_6 вважає справедливим і розумним визначити та стягнути із ОСОБА_9 завдану моральну шкоду у розмірі 5% від завданої майнової шкоди, що складає 35 197,00 грн.

Представник цивільного відповідача МТ СБУ ОСОБА_12 у судове засідання подала відзив на позов у якому просила відмовити у задоволені позовних вимог цивільного позивача ОСОБА_6 у повному обсязі та стягнути понесені витрати на оплату правової допомоги у розмірі 2000,00 грн. Відзив аргументовано наступним, 04.05.2024 цивільний позивач ОСОБА_6 направив до МТ СБУ повідомлення про ДТП та заяву про страхове відшкодування. На підставі чого МТ СБУ відкрило регламентну справу № 92400. В межах цієї справи, на виконання своїх обов`язків передбачених п.34.1 ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ направило свого представника для проведення огляду пошкодженого транспортного засобу. Внаслідок такого огляду та проведення автотоварознавчого дослідження було складено Звіт № 36-05-2023 від 20.05.2023 року.

Відповідно до п.36.2 ст.36 Закону України № 1961-IV якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг строку прийняття МТСБУ вмотивованого рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, набрання рішенням у такій справі законної сили. МТСБУ) стало відомо про набранням рішення у такій справі законної сили. Так, як на момент звернення цивільного позивача до МТСБУ не було встановлено особу заподіювача шкоди, то МТСБУ керуючись вказаною вище нормою повідомило позивача про необхідність надання додаткових документів, зокрема надіслати рішення суду, яке набрало законної сили. Однак, відповідне рішення надано не було, тому МТСБУ було позбавлено можливості здійснити регламентну виплату.

Крім того, цивільно-правова відповідальність МТСБУ перед потерпілими особами обмежена розміром страхової суми, яка була чинна на момент ДТП. Так, ліміт страхової відповідальності за шкоду заподіяну майну, до якої і належить шкода, пов`язана з пошкодженням транспортного засобу відповідно до ст. 28 Закону № 1961-IV, на момент ДТП становив 160 тисяч гривень. При цьому, поки не встановлено винуватця ДТП, особу заподіювача шкоди не встановлено належним чином, відповідно і не можна визначити коло осіб відповідальних за заподіяну шкоду.

В подальшому представник цивільного відповідача МТ СБУ ОСОБА_12 направляла до суду заяви в якій просила здійснювати розгляд справи у їх відсутності, правову позицію викладену у відзиві на позов підтримують.

Обвинувачений ОСОБА_9 частково визнав цивільний позов, а саме в частині стягнення матеріальної шкоди на суму 250 000,00 грн 300 000,00 грн. завданих збитків, представник цивільного відповідача МТ СБУ ОСОБА_12 позовні вимоги не визнала.

Відповідно до положень ст. 128 КПК України та ст. 1177 ЦК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого та шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Згідно з частиною п`ятою статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Таким чином, закон містить вказівку на перерозподіл обов`язку доказування та зобов`язує саме відповідача довести, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, була спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом із тим, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела. Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі № 280/1222/17 (провадження № 61-42888св18).

У судовому засіданні встановлено та підтверджено зібраними по справі доказами, що обвинувачений, на момент ДТП володів джерелом підвищеної небезпеки, а саме керував мотоциклом Kawasaki EX 500D, реєстраційний номер НОМЕР_3 у стані алкогольного сп`яніння, що знижує увагу та швидкість реакції. При цьому допустив зіткнення із транспортним засобом, в результаті чого водій автомобіля ОСОБА_11 загинула, а транспортний засіб марки Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_4 , отримав механічні пошкодження.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_4 власником є ОСОБА_6 (а.с.29).

Відповідно до Звіту №36-05-2023 від 20.05.2023 про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин ринкова вартість автомобіля марки Toyota Camry до появи пошкоджень становить 703 949,01 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових частини автомобіля Toyota Camry згідно методики становить 703 949,01 грн (а.с.31-36).

Згідно ремонтної калькуляції №36/23 від 22.05.2023 загальна вартість ремонту автомобіля марки Toyota Camry становить 778 330,17 грн (а.с.37-41).

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на момент дорожньо-транспортної пригоди 27.04.2023 року цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «Kawasaki EX 500D» реєстраційний номер НОМЕР_3 , не була застрахована.

Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

За статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Статтею 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди.

Таким чином обов`язок з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування покладається на страховика.

У відповідності до вимог п.22.1 ст. 22 Закону у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно Постанови Національного Банку України від 30.05.2022 р. № 109, розмір страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 160 000 грн на одного потерпілого.

Таким чином враховуючи загальну вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого автомобіля Toyota Camry реєстраційний номер « НОМЕР_6 », який становить 703 949,01 грн із цивільного відповідача МТ СБ України підлягає стягненню регламентна виплата в розмірі 160 000 гривень. Крім того обвинувачений ОСОБА_9 повинен відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди і страховою сумою у розмірі 543 949,01 грн.

Щодо заявленого цивільним позивачем ОСОБА_6 позовної вимоги про стягнення моральної шкоди слід врахувати таке.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно, зокрема: від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Ураховуючи наведене, а саме: обставини вчинення злочину, глибину фізичних та душевних страждань, яких зазнав цивільний позивач ОСОБА_6 у зв`язку з протиправною поведінкою з боку обвинуваченого ОСОБА_9 , визнанням в повному обсязі цивільного позову в частині завданої моральної шкоди, суд дійшов висновку про визначення моральної шкоди, яка підлягає повному відшкодуванню на користь ОСОБА_6 в розмірі 35 197,00 грн.

У постанові Пленуму ВСУ України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" № 4 від 01.03.2013 р., якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, як зазначалося вище, регламентовано статтею 30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до Звіту №36-05-2023 від 20.05.2023 про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин ринкова вартість автомобіля марки Toyota Camry до появи пошкоджень становить 703 949,01 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових частини автомобіля Toyota Camry згідно методики становить 703 949,01 грн (а.с.31-36).

Згідно ремонтної калькуляції №36/23 від 22.05.2023 загальна вартість ремонту автомобіля марки Toyota Camry становить 778 330,17 грн (а.с.37-41).

Зважаючи на встановлені судом фактичні обставини справи та вищевказані положення закону, враховуючи, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_4 зазнав механічних пошкоджень, внаслідок яких його відновлювальний ремонт є економічно необґрунтованим, тобто ринкова вартість автомобіля марки Toyota Camry до появи пошкоджень становила 703 949,01 грн, а вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових частини автомобіля Toyota Camry згідно методики також становить 703 949,01 грн, фактично даний автомобіль є знищеним.

За змістом роз`яснень, викладених у абз. 2 п. 14 вищезазначеної постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ слідує, що ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Таким чином, за умови відшкодування обвинуваченим матеріальної шкоди в розмірі 543 949,01 гривень, ОСОБА_6 зобов`язаний передати ОСОБА_9 пошкоджений, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль марки Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відповідно до ч.2 ст.124 КПК України слід покласти на обвинуваченого та стягнути з ОСОБА_9 витрати за проведення експертиз.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04.05.2023 накладено арешт на мотоцикл марки «Kawasaki EX 500D», реєстраційний номер НОМЕР_3 , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія номер НОМЕР_8 , належить ОСОБА_13 , зареєстрованому в АДРЕСА_2 ; автомобіль марки «Seat Ibiza», реєстраційний номер НОМЕР_9 , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія номер НОМЕР_10 належить ОСОБА_7 , зареєстрованому в АДРЕСА_1 ; автомобіль марки «Тoyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_6 , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія номер НОМЕР_11 , належить ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_1 , із забороною на відчуження та користування, до його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04.12.2023 частково арешт скасовано, накладений на підставі ухвали слідчого судді слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04.05.2023, в частині заборони користуватися автомобілем марки «Тoyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_6 , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія номер НОМЕР_11 , належить ОСОБА_6 .

Таким чином, арешт на майно, а саме на: мотоцикл марки «Kawasaki EX 500D», реєстраційний номер НОМЕР_3 -скасувати після набрання вироком законної сили; автомобіль марки «Тoyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_6 , - скасувати після набрання вироком законної сили в частині позбавлення права на розпорядження та відчуження вказаним майном; автомобіль марки «Seat Ibiza», реєстраційний номер НОМЕР_9 - скасувати після набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст.100, 373, 374, 376 КПК України, ст. ст. 50, 65 КК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_9 визнати винуватим за ч.3 ст.286-1 КК України та призначити покарання 6 (шість) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 10 (десять) років.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту із зали суду. Термін відбуття покарання рахувати з 13.30 годин 26.11.2024.

Термін відбуття додаткового покарання обчислювати з моменту відбуття ОСОБА_9 основного покарання.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_9 про стягнення моральної шкоди задоволити.

Стягнути з ОСОБА_9 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_12 моральну шкоду в розмірі 450 000,00 гривень.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_9 , Моторно (транспортного) страхового бюро України про відшкодування майнової та моральної шкоди задоволити.

Стягнути з ОСОБА_9 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_13 матеріальну шкоду в розмірі 543 949,01 гривень та 35 197,00 гривень моральної шкоди.

Стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України, код ЄДРПОУ 21647131 на користь ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_13 матеріальну шкоду в розмірі 160 000,00 гривень.

Зобов`язати ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_13 , після отримання від ОСОБА_9 повного відшкодування матеріальної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою, передати ОСОБА_9 залишки автомобіля «Тoyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_6 , який був фізично знищений в результаті дорожньо-транспортної пригоди та оригінал свідоцтва про реєстрацію цього транспортного засобу.

Арешт накладений на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, відповідно до ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківськоїобласті від 04.05.2023 (справа № 344/7513/23), а саме:

- мотоцикл марки «Kawasaki EX 500D», реєстраційний номер НОМЕР_3 , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія номер НОМЕР_8 , належить ОСОБА_13 , зареєстрованому в АДРЕСА_2 - скасувати після набрання вироком законної сили.

- автомобіль марки «Тoyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_6 , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія номер НОМЕР_11 , належить ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_1 - скасувати після набрання вироком законної сили в частині позбавлення права на розпорядження та відчуження вказаним майном.

- автомобіль марки «Seat Ibiza», реєстраційний номер НОМЕР_9 , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія номер НОМЕР_10 належить ОСОБА_7 , зареєстрованому в АДРЕСА_1 , - скасувати після набрання вироком законної сили.

Речові докази:

- мотоцикл марки «Kawasaki EX 500D», реєстраційний номер НОМЕР_3 , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія номер НОМЕР_8 , належить ОСОБА_13 , зареєстрованому в АДРЕСА_2 , повернути власнику ОСОБА_13 ;

- автомобіль марки «Тoyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_6 , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія номер НОМЕР_11 , належить ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_1 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 залишити йому ж.

- автомобіль марки «Seat Ibiza», реєстраційний номер НОМЕР_9 , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія номер НОМЕР_10 належить ОСОБА_7 , зареєстрованому в АДРЕСА_1 , повернути власнику ОСОБА_7 ;

Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Спас Рожнятівського району Івано-Франківської області, зареєстрований АДРЕСА_1 , житель АДРЕСА_1 військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 :

витрати на проведення судової інженерно-транспортної експертизи щодо дослідження технічного стану транспортних засобів (висновок експерта № СЕ-19/109-23/5276-ІТ від 26.06.2023) 2390,00 грн.;

витрати на проведення судової інженерно-транспортної експертизи щодо дослідження технічного стану транспортних засобів (висновок експерта № СЕ-19/109-23/5275-ІТ від 27.06.2023) 2390,00 грн.;

витрати на проведення судової інженерно-транспортної експертизи щодо дослідження технічного стану транспортних засобів (висновок експерта № СЕ-19/109-23/5278-ІТ від 04.07.2023) 2151,00 грн.;

витрати на проведення судової інженерно-транспортної експертизи щодо транспортно-трасологічних досліджень (висновок експерта № СЕ-19/109-23/5240-ІТ від 28.07.2023) 9560,00 грн.;

витрати на проведення судової інженерно-транспортної експертизи щодо обставин ДТП (висновок експерта № СЕ-19/109-23/9953-ІТ від 15.09.2023) 2629,00 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд, лише з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Головуючий: