Справа № 367/69/24
Провадження по справі № 1-кп/367/559/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.10.2024 м. Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання - ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003231 від 25.10.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ірпінь, Київської області, громадянина України, зареєстроване та фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 24.02.2023 вироком Ірпінського міського суду Київської області за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у вигляді обмеження волі строком 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, строком 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого у подальшому продовжено. ОСОБА_5 , 24.10.2023 близько о 02 год. 00 хв. (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, шляхом віджиму дверей за допомогою викрутки, проник до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за вище зазначеною адресою та викрав наступне майно : ноутбук марки «Lenovo» моделі «G770» із характеристиками пристрою - процесор «Intel® Cor™ i3-2330M CPU @ 2.20GHz, оперативна пам?ять - 4,00 ГБ вартістю 3715 грн. 68 коп., планшет марки «Samsung» моделі «Galaxy Tab А-7» із характеристиками пристрою - діагональ екрану 10.4, (SM-T500) 3/32GB вартістю 4129 грн. 30 коп. У подальшому, ОСОБА_5 разом із викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 7844 грн 98 коп. (сім тисяч вісімсот сорок чотири гривні 98 коп.). Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Висновки суду про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину ґрунтуються на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, не визнав і показав, що 23 та 24 жовтня 2023 року був весь час удома за адресою: АДРЕСА_1 , куди до нього 24.10.2023 прийшов чоловік, здається на ім`я ОСОБА_7 , який приніс ноутбук марки «Lenovo» та планшет марки «Samsung» з пропозицією придбати, на пропозицію ОСОБА_5 погодився та придбав ноутбук за 10 000 грн та планшет за 1000 грн. Сумнівів щодо належності вказаного майна зазначеному чоловікові на ім`я ОСОБА_7 не виникло, оскільки останній при ОСОБА_5 зняв паролі з вказаної техніки. Зазначив, що повернув планшет та вибачився перед потерпілою так як було соромно за дії іншої особи. Заяви про вчинення крадіжки та добровільне повернення викраденого майна писав, тому що злякався працівників поліції.

Суд відкидає заперечення обвинуваченого, розцінюючи їх як спосіб уникнути обвинуваченим відповідальності за скоєне та реалізацію ним свого права на захист, оскільки вони спростовуються наявними у справі доказами.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 просив ухвалити спрраведливий вирок, оскільки стороною обвинувачення не доведено, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим. Вилучені в ході даного кримінального провадження речові докази, зокрема, викрутка ніяким чином не пов`язана з кримінальним правопорушенням, до речі, чомусь в ході судового розгляду ми її не досліджували. Сторона обвинувачення не довела те що дана викрутка є знаряддям злочину, зокрема не було зроблено жодної експертизи відносно можливості даним предметом здійснити злом двері. При огляді місця події, чомусь не були проведені першочергові заходи, зокрема зняття відбитків та інше, щоб встановити безпосередньо особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Не зважаючи на позицію захисту та невизнання ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, викладеного у вироку суду, його вина підтверджується наступними дослідженими під час судового слідства доказами.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 показала, що 24.10.2023 зателефонував її чоловік ОСОБА_8 та повідомив що у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , невідома особа шляхом віджиму дверей проникла до кафе та викрала грошові кошти та планшет марки «Samsung». Після приїзду до вказаного кафе потерпіла виявила, що дійсно з вказаного кафе було викрадено грошові кошти у сумі, що була порахована приблизно 800 грн., планшет марки «Samsung», а також було викрадено ноутбук марки «Lenovo». Десь через тиждень до приміщення кафе за вищевказаною адресою прийшов обвинувачений ОСОБА_5 та віддав планшет, сказавши: «вибачте». Ноутбук був повернений працівниками поліції. У додатковому допиті потерпіла повідомила, що дійшла висновку щодо суми викрадених грошей по наповненості банки з чайовими та чотирьох стаканів з монетами: приблизно становить 800 грн.

Вказані показання потерпілої, являються логічними та послідовними, в судовому засіданні було встановлено, що вона ніколи не була особисто знайома з обвинуваченим та не перебувала з ним в будь-яких відносинах, за таких підстав суд не вбачає підстав для визнання даних показань недостовірними та неправдивими.

На підставі наведеного, суд визнає показання потерпілої достовірними, належними та допустимими, оскільки вони підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, зокрема, предмет злочину, яким є: грошові кошти в сумі 800 грн., ноутбук марки «Lenovo» моделі «G770», планшет марки «Samsung» моделі «Galaxy Tab А-7», які потерпіла детально описала, місце й дату вчинення злочину, оскільки потерпіла докладно повідомила коли і за яких обставин їй стало відомо про проникнення до кафе «Комфорт Зона». Дані покази отримані у порядку встановленому КПК України, та не суперечать показанням допитаних свідків та дослідженим письмовим доказам.

Так допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що 24.10.2023 виявив пошкодженні двері у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , зателефонував дружині ОСОБА_6 та до поліції. Після приїзду оперативних працівників поліції при огляді приміщення вказаного кафе виявлено було, що обстановка порушена, викрадено грошові кошти у сумі близько 800 грн. та планшет марки «Samsung». Коли до зазначеного кафе приїхала його дружина ОСОБА_9 було також виявлено, що викрадено ноутбук марки «Lenovo». Через декілька днів до приміщення кафе за вищевказаною адресою прийшов одягнений в одяг з капюшоном обвинувачений ОСОБА_5 , вибачився, сказавши: «Вибачте, що я так зробив», поклав планшет марки «Samsung» на барну стійку і пішов. Ноутбук дружині ОСОБА_6 повернули вже в поліції.

Таким чином, з огляду на те, що стороною обвинувачення суду не надано достатніх доказів на підтвердження викрадення обвинуваченим грошових коштів у точній сумі 800 грн., а показання потерпілої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_8 в частині розміру викрадених коштів ґрунтуються на припущеннях, суд вважає, що стороною обвинувачення не доведено викрадення ОСОБА_5 грошових коштів у сумі 800 грн., а тому суд дійшов висновку, що обвинувачений спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 7844 грн 98 коп. (сім тисяч вісімсот сорок чотири гривні 98 коп.), що становить підтверджену у висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи від 09.11.2023 № 5743/23, загальну ринкову вартість викрадених обвинуваченим ноутбука марки «Lenovo» моделі «G770», процесора «Intel® CorM ?3-2330M CPU НОМЕР_1 , оперативна пам`ять - 4,00 ГБ, код товару - 00326-10000-00000-АА458, бувшого у використанні, - 3715 грн 68 коп. (три тисячі сімсот п?ятнадцять гривень 68 коп.) та планшета марки «Samsung» моделі «Galaxy Tab A-7», діагональ екрану 10.4, (SM- 1500) 3/32GB, бувшого у використанні, вартістю4129 грн 30 коп.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , який був присутній у якості понятого при проведені 27.10.2024 огляду добровільної видачі ОСОБА_5 викраденого 24.10.2023 у кафе «Комфорт Зона» ноутбуку марки «Lenovo». показав, що 27.10.2023 за адресою: м. Ірпінь, вул. Мінеральна, поблизу відділу поліції, ОСОБА_5 добровільно вийняв з пакету та видав працівникам поліції ноутбук марки «Lenovo» з зарядним пристроєм до нього. Ніякого тиску з боку працівників поліції не було, видача була добровільною.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , який був присутній у якості понятого при проведені 27.10.2024 огляду добровільної видачі ОСОБА_5 викраденого 24.10.2023 у кафе «Комфорт Зона» ноутбуку марки «Lenovo». показав, що 27.10.2023 за адресою: м. Ірпінь, вул. Мінеральна поблизу відділу поліції, ОСОБА_5 добровільно вийняв з пакету та видав працівникам поліції ноутбук темного кольору з зарядним пристроєм до нього. Ніякого тиску з боку працівників поліції не було, видача була добровільною.

Крім показів потерпілої, свідків, в судовому засіданні судом досліджені інші докази, які підтверджують винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину, викладеного у даному вироку.

Згідно із наданим суду протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.10.2023, згідно якого в період часу 20 год 00 хв 23.10.2023 року по 08 год 00 хв 24.10.2023 року невідома особа шляхом віджиму дверей проникла до закладу кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , злійснила крадіжку планшету марки «Samsung» моделі «Galaxy Tab -7» та грошових коштів у сумі 800 грн.

Згідно заяви від 24.10.2023, наданої старшому дізнавачу СД ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області капітану поліції ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , надала дозвіл працівникам поліції на проведення огляду у приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 .

Як убачається з протоколу огляду місця події від 24.10.2023, який проводився за адресою: АДРЕСА_2 згідно якого встановлено що вхід до приміщення здійснюється через пластикові двері, які на момент огляду відчиненні та мають пошкодження у виді віджиму невідомим предметом. Зі слів ОСОБА_8 невідомою особою було викрадено планшет марки «Samsung» моделі «Galaxy Tab А-7» та грошових коштів в сумі 800 грн.

Із довідки «ЛОМБАРДУ «СВІЖА КОПІЙКА» № 1104/10 від 30.10.2023 року , наданої у відповідь на запит Начальника ВП№ 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_13 , встановлено, що ІНТЕРНЕТ ПЛАНШЕТ SAMSUNG Galaxy Tab A7 10.4 (SM-T500) 3/32GB, C/N? R9ARB0B9SWM, у період часу з 01.10.2023 року по 25.10.2023 рік, дійсно закладався до ломбардного відділення ПТ "Ломбард " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , наступною особою: ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_1 , Паспорт; серія: номер: НОМЕР_2 , 30.04.2021, ІРПІНЬ НАТАНА РИБАКА; буд. 19 кв. тел. НОМЕР_3 , IПH НОМЕР_4 .

08.11.2023 року з.в. ОСОБА_15 надано працівникам поліції відеозапису з камер відеоспостереження розташованих за адресою : АДРЕСА_3 , ПТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », Скарбниця.Згідно Постанови про визнання та приєднання до справи речових доказів від 08.11.2023 наданий представником ПТ«ЛОМБАРД «СВІЖА КОПІЙКА» DVD-R диск марки «НР» із трьома відеозаписами - визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0003231 від 25.10.2023 року.

Як убачається з протоколу огляду предметів від 08.11.2023, а саме DVD+R з відеозаписом з камер відео спостереження приміщення ломбарду ПТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , на якому ОСОБА_5 одягнутий в кросівки чорного кольору, джинси синього кольору, кофту сірого кольору із капюшоном одягнутим на голову, жилеткою червоного кольору, займає чергу у ломбарді та дістає з поліетиленового пакету планшет. Після того як доходить черга ОСОБА_5 передає планшет працівнику ломбарду планшет, заповнює документи та йому видають гроші.

Як убачається з письмової заяви ОСОБА_5 від 27.10.2023 ОСОБА_5 добровільно видав працівникам поліції ноутбук марки «Lenovo G770» коричневого кольору та зарядний пристрій до нього. В даній заяві ОСОБА_5 зазначив, що даний ноутбук він викрав у кафе «Comfort Zone» у місті Ірпінь.

Із протоколу огляду місця події від 27.10.2023, встановлено, що на ділянці місцевості поряд домогосподарством, що за адресою АДРЕСА_4 знаходився громадянин ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 проживаючий в АДРЕСА_5 , який добровільно видав працівникам поліції ноутбук марки «Lenovo G770» коричневого кольору зі слідами використання та зарядний пристрій до нього. На запитання звідки у нього ноутбук останній повідомив, що 24.10.2024 ноутбук він викрав у кафе «Комфорт зона». До протоколу огляду місця події від 27.10.2023 за адресою : АДРЕСА_4 , додано фото таблицю із зображенням ноутбука марки «Lenovo G770» коричневого кольору. Згідно Постанови про визнання та приєднання до справи речових доказів від 27.10.2023 вилучений в ході огляду місця події в період часу з 14 год. 00 хв. по 14 год. 25 хв., за адресою: АДРЕСА_4 , ноутбук чорного кольору марки «Lenovo» модель «G770» - визнано речовим доказом у кримінальному проваджені N?0003231 від 25.10.2023.

Як убачається з протоколу огляду речей і документів від 08.11.2022, який проведено за участю потерпілої ОСОБА_6 , відповідно до якого оглянуто ноутбук чорного кольору марки «Lenovo» моделі «G770» та потерпіла зазначила що це дійсно її ноутбук, який викрали.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи від 09.11.2023 № 5743/23, ринкова вартість об?єктів дослідження без ПДВ, з урахуванням їх зносу, станом на 24.10.2023 становить: ноутбука марки «Lenovo» моделі «G770», процесора «Intel® CorM ?3-2330M CPU НОМЕР_1 , оперативна пам`ять - 4,00 ГБ, код товару - 00326-10000-00000-АА458, бувшого у використанні, - 3715 грн 68 коп. (три тисячі сімсот п?ятнадцять гривень 68 коп.); планшета марки «Samsung» моделі «Galaxy Tab A-7», діагональ екрану 10.4, (SM- 1500) 3/32GB, бувшого у використанні,- 4129 грн 30 коп. (чотири тисячі сто двадцять дев`ять гривень 30 коп.). Загальна вартість об?єктів дослідження становить 7844 грн 98 коп. (сім тисяч вісімсот сорок чотири гривні 98 коп.), за умови, що станом на досліджувану дату об?єкти дослідження мали якісні товарні характеристики.

Як убачається з наданої суду стороною обвинувачення письмової заяви ОСОБА_5 від 09 листопада 2023 року ОСОБА_5 цього ж числа добровільно видано працівникам поліції викрутку із ручкою перемотаною ізолентою білого та чорного кольорів, за допомогою якої 24.10.2023 близько 02 год 00 хв проник у кафе що за адресою АДРЕСА_2 та здійснив крадіжку майна та видав фіскальний чек про викуп з ломбарду вкраденого планшета марки «Samsung» моделі «Galaxy Tab A-7».

Із протоколу огляду місця події від 09.11.2023, встановлено, що ОСОБА_5 добровільно видав викрутку із ручкою перемотаною ізолентою білого та чорного кольорів, крім того, повідоммив, що 24.10.2023 близько 02 год 00 хв проник у кафе що за адресою АДРЕСА_2 та здійснив крадіжку речей.

Згідно Постанови про визнання та приєднання до справи речових доказів від 09.11.2023 вилучена в ході огляду місця події від 09.11.2023 в період часу з 14 год. 23 хв. по 14 год. 58 хв., за адресою: АДРЕСА_2 , виявлену та вилучену викрутку із ручкою, що перемотана ізоляційною стрічкою чорного та білого кольору, що поміщена до спец. пакету№ INZ 2107878 - визнано речовим доказом у кримінальному проваджені N?0003231 від 25.10.2023.

Із протоколу огляду місця події від 04.12.2023, встановлено, що об`єкт огляду вхідні двері, котрі знаходяться за адресою АДРЕСА_2 . двері містять механічні пошкодження (сліди віджиму) в кількості 13 шт.

В ході огляду ілюстративних матеріалів доданих до протоколу огляду місця події від 04.12.2023, встановлено, що об`єкт огляду вхідні двері, котрі знаходяться за адресою АДРЕСА_2 . двері дійсно містять механічні пошкодження (сліди віджиму) в кількості 13 шт.

Допитані у судовому засідання свідки сторони захисту, які є рідними родичами обвинуваченого, а саме рідний брат ОСОБА_16 та мати ОСОБА_17 , зазначили, що ОСОБА_5 23 та 24 жовтня 2023 року весь час був дома.

Зокрема, рідний брат ОСОБА_16 повідомив проте, що весь час був з братом разом. (дивилися телевізор, грали комп`ютерні ігри). Навіть вночі міг чути чи не виходив ОСОБА_18 з кімнати, так як мав травму ноги і не спав всю ніч. 24.10.2023 року ОСОБА_5 підійшов до нього і запропонував йому ноутбук, сказавши що купив в знайомого. 25.10.2023 року до них приїхали працівники поліції і під тиском забрали до відділу поліції. В той же день перебуваючи біля відділу поліції за адресою: АДРЕСА_4 , свідок зазначив що ОСОБА_5 видав працівникам поліції ноутбук і додому вони поїхали без нього.

Проте згідно матеріалів справи огляд і видача проводилася у присутності понятих 27.10.2023, натомість вказаний свідок беззаперечно наполягав, що він чітко пам`ятає дати і події, проте будь яких об`єктивних підтверджень наведено не було. Свідок під час допиту запутався в своїх з показаннях і не міг чітко орієнтуватись в датах подій, які він озвучував. З його слів суд переконався, що свідок не може відмежувати події за окремими днями місяця жовтня 2023 року, а тому його показання щодо конкретних днів перебування ОСОБА_5 разом з ним, є явно неспроможними. При цьому, вони суперечать іншим матеріалам справи. Це можна пояснити тим, що свідок є родичем обвинуваченого і намагався дати показання на його користь.

Свідок ОСОБА_19 , яка є мамою обвинуваченого показала, що свідок ОСОБА_16 дійсно мав травму ноги і майже постійно (а саме 23, 24 числа) перебував в будинку, а ОСОБА_5 навпаки майже весь день був у дворі ремонтуючи свій мопед. При тому, що свідок ОСОБА_16 зазначив інше.

Також зазначила що свідок ОСОБА_16 мав болі і порушення сну, внаслідок чого постійно приймав снодійні та знеболюючі засоби.

Показаннями матері обвинуваченого підтверджується, що рідний брат обвинуваченого ОСОБА_16 не міг об`єктивно сприймати реальність, оскільки приймав ліки, які пригнічують центральну нервову систему, а тому прямо впливають на процес засвоєння інформації особою.

Показання матері в іншій частині не є інформативними оскільки вони не надають алібі для обвинуваченого, не пояснюють факт здачі ОСОБА_5 ноутбука в ломбард, як і обставин його набуття.

При цьому, надаючи показання про те, що її син ремонтував мопед у дворі, не підтвердила факту цілодобового контролю за ним і його діяльністю. Його рідний брат теж не мав фізичної змоги контролю за його діями. Зважаючи на факти прийому ним знеболюючих ліків, вночі він явно знаходився у стані пригніченої свідомості, а тому такі показання не слід брати в основу для підтвердження або спростування вже встановлених фактичних обставин.

Показаннями свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_19 не підтверджується факт купівлі обвинуваченим ноутбука у сторонньої особи.

Такі надумані показання явно суперечать показанням обвинуваченого про те, що він сам добровільно вибачився перед потерпілою у цьому провадженні.

Проаналізувавши безпосередньо отримані у судовому засіданні показання потерпілої, свідків сторони обвинувачення, а також досліджені під час судового розгляду письмові докази та відеоматеріали, суд приходить до висновку, що підстав для їх неврахування, а також визнання неналежними чи недопустимими сторонами не наведено, а судом встановлено, що вони є переконливими, послідовними, та такими, що узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для встановлення судом усіх обставин кримінального правопорушення, які підлягають встановленню відповідно до вимог, передбачених ст. 91 КПК України, та жодним чином не спростовуються будь-якими іншими обставинами.

Статтею 84 КПК України встановлено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

З урахуванням наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення дійшов до впевненого висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, викладеного у вироку суду, доведена та його дії органом досудового слідства за ч. 4 ст. 185 КК України, кваліфіковані правильно, оскільки він своїми умисними діями, які виразились викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану, вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

Прокурор у судовому засіданні просила суд призначити обвинуваченому покарання у виді 7 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання покарання згідно вироку Ірпінського районного суду від 24.02.2023 року остаточне покарання призначити у вигляді 7 років та 1 місяць позбавлення волі. Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обрати у вигляді тримання під вартою, взявши обвинуваченого під варту в залі суду.

За правилами ч. 1 ст. 65 КК України при обранні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, яка не працює, раніше судимий , має офіційне місце проживання, на обліку в спеціалізованих медичних установах не перебуває, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, неповнолітніх дітей та/або батьків похилого віку на утриманні не має, за місцем проживання характеризується формально добре

Оцінюючи особу обвинуваченого, суд зважає на роз`яснення, що містяться в абзаці 3 пункту 3 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, відповідно до якого, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Так, обвинувачений має офіційне місце реєстрації та проживання, за місцем проживання характеризується формально добре, на момент постановлення вироку офіційно не працевлаштований, на момент вчинення злочину до кримінальної відповідальності притягувався, на момент ухвалення вироку є судимим, за даними наявної документації на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність.

Вирішуючи питання про наявність у кримінальному провадженні обставин, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд зважає на роз`яснення, що містяться у пункті 4 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду, відповідно до якого, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому, таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , передбачені ст. 66 КК України, судом не встановлені.

Щодо вказаної в обвинувальному акті обтяжуючої обставини - рецидив злочину, слід зазначити наступне.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України визначено, що при призначенні покарання обставинами, які його обтяжують, визнаються вчинення злочину особою повторно та рецидив злочинів.

Водночас, в п. 2-4, 6-9, 13 ч. 1 ч. 2, 4 ст. 67 КК України Законом № 2617-VIII від 22.11.2018 слово «злочин» замінено словами «кримінальне правопорушення».

Аналіз зазначених норм законодавства України про кримінальну відповідальність у їх системному взаємозв`язку та з нормами міжнародного права дає підстави для висновку, що передбачені в п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обтяжуючі покарання обставини (вчинення злочину повторно та рецидив злочинів) законодавець поширив лише на кримінальні правопорушення, вчинені у формі злочинів. Інакше ж тлумачення призведе до протиправного та свавільного обмеження прав, свобод та інтересів особи.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 24.02.2023 вироком Ірпінського міського суду Київської області засуджено за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у вигляді обмеження волі строком 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, строком 1 рік. Так, кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

З урахуванням вищевикладеного та наведених положень чинного кримінального законодавства вбачається, що обтяжуюча обставина, зазначена в обвинувальному акті - рецидив злочину, судом не встановлена та підлягає виключенню з обвинувачення, оскільки цим не погіршується становище обвинуваченого.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше 24.02.2023 року вироком Ірпінського міського суду Київської області судимий за вчинення кримінального проступку за ч. 1 ст. 309 КК України справа № 367/1361/23 та до нього застосовувався інститут звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. Однак, таке звільнення не мало належного виховного впливу на нього, оскільки він під час іспитового строку, скоїв корисливий злочин. На час вчинення даного кримінального правопорушення, будучи фізично здоровою особою, офіційно не працював, суспільно корисною діяльністю не займався, вчинив злочин шляхом викрадення майна з кафе, обравши для себе такий спосіб збагачення.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших кримінальних правопорушень

Наведені дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 вказують про антисоціальну спрямованість його особи та стійкість протиправної поведінки, небажання стати на шлях виправлення і вести правильний спосіб життя, а також свідоме порушення закону з метою збагачення, незважаючи на невідворотність покарання, що в свою чергу ставить під обґрунтований сумнів готовність останнього належно виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, а значить можливість досягти мети заходу примусу в умовах лише повного контролю за його поведінкою.

Таким чином вважає, що застосування положень 75 КК України буде неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, оскільки таке звільнення не сприятиме меті покарання - виправленню засудженого і попередженню вчинення нових злочинів.

За правилами ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При складанні покарань за сукупністю вироків загальний строк покарання не може перевищувати максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. При складанні покарань у виді позбавлення волі загальний строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків, не повинен перевищувати п`ятнадцяти років. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив два або більше кримінальних правопорушень, суд призначає покарання за ці нові кримінальні правопорушення за правилами, передбаченими у статті 70 цього Кодексу, а потім до остаточного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, повністю чи частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком у межах, встановлених у частині другій цієї статті.

Ураховуючи, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України після постановлення 24.02.2023 року вироку Ірпінського міського суду Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України справа № 367/1361/23, суд вважає за необхідне з застосуванням положень ч.1 ст. 71 КК України, шляхом часткового складання покарання за даним вироком та невідбутої частини покарання за вказаним попереднім вироком Ірпінського міського суду Київської області, яким його було засуджено до 1 (одного) року обмеження волі , призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.4 ст. 185 КК України.

Згідно з п.б частини першої статті 72 КК України обмеження волі зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті, виходячи з їх співвідношення - два дні обмеження волі відповідають одному дню позбавлення волі.

Ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 16.11.2023 стосовно обвинуваченого було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складало 53 680 грн. Як пояснив у підготовчому судовому засіданні обвинувачений, застава була внесена у визначеному ухвалою слідчого судді розмірі та, після чого його було негайно 20.11.2023 року звільнено з-під варти. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 09.01.2024 року вказаний запобіжний захід було продовжено строком на 60 днів.

Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого (ч. 1 ст. 331 КПК України). Клопотання про зміну міри запобіжного заходу обвинуваченому не надійшло. У суду також немає доказів наявності будь-яких ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Тому потреби в зміні запобіжного заходу обвинуваченому до набрання вироком законної сили не вбачається. Запобіжний захід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили, залишити без у виді застави в розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складало 53 680 грн.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту його затримання у порядку виконання вироку. За правилами частини п`ятої статті 72 КК України строк попередного ув`язнення за ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 16.11.2023 зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Суд вирішує питання про долю речових доказів та процесуальні витрати відповідно до вимог ст. ст. 100, 124 КПК України.

З огляду на викладене, на підставі ст. ст. 12, 50, 65, 71 ч.1, 72 ч. 1 п. б, 73, 88 ч.ч.1, 2, 185 ч.4 КК України, керуючись ст.ст. 100, 124, 369-371, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Ірпінського міського суду в Київській області за ч.1 ст. 309 КК України від 24.02.2023 року справа № 367/1361/23, визначити остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту його затримання у порядку виконання вироку, зарахувавши відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України у строк відбування покарання строк перебування під вартою у даному кримінальному провадженні, а саме з 16.11.2023 року по 20.11.2023 включно з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі. .

До набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу обвинуваченому у виді застави в розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в грошовому еквіваленті складало 53 680 грн., залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 5743/23 від 09.11.2023 у розмірі 280 (двісті вісімдесят) гривень 00 коп.

-Речові докази у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0003231 від 25.10.2023 року, після набрання вироком законної сили, а саме:

-ноутбук чорного кольору марки «Lenovo» моделі «G770», який передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , повернути власнику ОСОБА_6 ;

-викрутку із ручкою, перемотану ізоляційною стрічкою чорного та білого кольору, що знаходиться в спец. пакеті № INZ 2107878, що зберігається в камері схову речових доказів Бучанського РУП ГУНП в Київській області (квитанція, порядковий номер запису 849 від 30.12.2023) - знищити;

-DVD-R диск марки «НР» із трьома відеозаписами зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0003231 від 25.10.2023 я протягом усього часу їх зберігання.

Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1