Єдиний унікальний номер: 378/654/24
Провадження № 1-кп/378/43/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2024 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Ставище кримінальне провадження № 0000025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, освіта професійно-технічна, має на утриманні трьох малолітніх дітей: 17.11.2015, 30.05.2018, ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до ст.89 КК України не має судимості, в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29.08.2024 до Ставищенського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000025.

В підготовчому судовому засіданні прокурор подав угоду про визнання винуватості.

За змістом обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, за наступних обставин.

09 червня 2024 року, близько 18 години. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився в приміщенні кафе «Імперія», яке розташоване по АДРЕСА_1 , де святкував хрещення своєї доньки. В цей час на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_4 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . Відразу після цього, реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, наніс кулаками обох рук 4 удари в обличчя ОСОБА_7 , від яких останній впав животом на підлогу. Після чого ОСОБА_4 , не припиняючи свої злочинні дії, наніс ще 6 ударів кулаками обох рук по спині ОСОБА_7 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітини з переломом 5-го ребра зліва, гемопневмотораксом зліва, які відносяться до середньої тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я більше 21 дня.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, як заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 Кримінального кодексу України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Крім цього, 09 червня 2024 року, близько 18 год. 05 хв., ОСОБА_4 , перебував у стані алкогольного сп`яніння, в приміщенні вищевказаного кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », по АДРЕСА_1 , де святкував хрещення своєї доньки. В цей час на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_4 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень своїй тещі, ОСОБА_6 . Відразу після цього, реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, наніс 2 удари кулаком своєї лівої руки по кисті лівої руки останньої. В результаті протиправних дій ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_6 тілесні ушкодження у виді закритого перелому голівки 4-ї п`ясткової кістки лівої кисті, які відносяться до середньої тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я більше 21 дня.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, як заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 Кримінального кодексу України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

У даному кримінальному провадженні 03 вересня 2024 року між начальником Ставищенського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно заяв потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 останні підтверджують згоду на укладення в зазначеному кримінальному провадженні угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 та вважають за можливе призначення покарання ОСОБА_4 з іспитовим строком відповідно ст. 75 КК України.

Згідно вказаної угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч. 1 ст. 122 КК України, обвинувачений повністю визнав свою винуватість. Також вказаною угодою сторони погодили покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , у виді 3 років позбавлення волі із звільненнямм на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з призначенням іспитового строку із застосуванням ст. 76 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене в угоді покарання.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні не заперечували щодо затвердження угоди про визнання винуватості.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав себе винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, в обсязі обвинувачення, щиро розкаявся, та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити.

Захисник не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , потерпілих, перевіривши вказану угоду, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що укладення угоди є добровільним та повністю відповідає вимогам ст. ст. 469, 472 КПК України, угода може бути затверджена судом, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, виконання угоди обвинуваченим є можливим, існують достатні фактичні підстави для винуватості.

Судом не встановлено жодних підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України.

При вирішенні питання про можливість затвердження угоди та призначення узгодженого угодою покарання обвинуваченому, суд у відповідності до ст. ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який визнає свою вину повністю, є особою, яка в силу ст. 89 КК України не має судимості, по місцю проживання характеризується задовільно, має на утриманні трьох малолітніх дітей, 17.11.2015, 30.05.2018, ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку в лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжують покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння, вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані по обох епізодах за ч. 1 ст. 122 КК України, як заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 Кримінального кодексу України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, яке згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, враховуючи дані про особу винного, його відношення до вчиненого, приймаючи до уваги наявність пом`якшуючої та обтяжуючих покарання обставин, відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у даному провадженні, - суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди, та призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 122 КК України із звільненнямм на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з призначенням іспитового строку 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 369, 374, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 03 вересня 2024 року, укладену між начальником Ставищенського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з призначенням іспитового строку 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1