Справа № 755/9297/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" жовтня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002084 від 08 червня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростень, Житомирської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, в останнє: 26.01.2021 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, звільнений 05.04.2023 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 360 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 , під час дії ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, який в подальшому продовжений та діяв на день вчинення кримінального правопорушення, повторно вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 08.06.2023 року, близько 15 години 50 хвилин, ОСОБА_3 перебував за адресою: АДРЕСА_3 , де у нього виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, вчинене повторно, а саме телефонних кабелів, які належать ПАТ «Укртелеком», які знаходяться у спеціальних колодязях. Перебуваючи за вказаною адресою, ОСОБА_3 застосував фізичну силу, відкрив люк, та діючи умисно, усвідомлюючи, що його дії є таємними для інших осіб, з корисливих спонукань проник всередину колодязю.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, перебуваючи всередині телефонного колодязю, використовуючи принесений на місце вчинення злочину інструмент, а саме пилку та канцелярський ніж, ОСОБА_3 відрізав шматок кабелю ТПП 300х2х0,32 довжиною 44, 60 м., після чого вибрався з телефонного колодязя назовні та перемістив відрізаний шматок телефонного кабелю до закинутої будівлі, що за адресою: АДРЕСА_4 , де за допомогою тих же інструментів почав знімати зовнішню обмотку кабелю, дістаючи його середину, з метою подальшого збуту до пункту прийому металобрухту.

Таким чином, в результаті протиправних дій, які виразились в таємному, повторному викраденні чужого майна, а саме телефонного кабелю марки ТПП 300х2х0,32 довжиною 44, 60 м, ОСОБА_3 завдав майнової шкоди Київській міській філії ПАТ «Укртелеком» на суму 12376 гривень 50 копійок.

В ході судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , 06.05.2024 року прокурор за погодженням керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Києва змінив обвинувачення та подав до суду обвинувальний акт із зміненим обвинуваченням, згідно із яким ОСОБА_3 змінено обвинувачення шляхом додаткової кваліфікації за ч. 1 ст. 360 КК України, пред`явивши обвинуваченому ОСОБА_3 обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 360 КК України.

Так, під час судового розгляду зазначеного кримінального провадження, скерованого до суду з обвинувальним актом, встановлено, що у викладі фактичних обставин допущено помилку у зазначенні часу перебування обвинуваченого у місці вчинення кримінального правопорушення, а також є необхідність в уточненні часу вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, в обвинувальному акті зазначено, що факт кримінального правопорушення мав місце 08.06.2023 року, в місці вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 перебував о 15 год 50 хвилин, однак, під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_6 перебував у місці вчинення кримінального правопорушення та вчинив його приблизно о 17 годині 00 хвилин.

Крім того, органом досудового розслідування вказане кримінальне правопорушення кваліфіковано вірно за ч. 4 ст. 185 КК України. Однак, в ході судового розгляду по даному кримінальному провадженню, а саме під час дослідження письмових доказів та допиту представника юридичної особи потерпілого, встановлено, що викрадений кабель не виведений з експлуатації, дана крадіжка спричинила припинення надання послуг зв`язку частині абонентів (зокрема, АТС 559) та для проведення відновлюваних робіт витрачена більша кількість матеріалів, тому виникла необхідність у зміні обсягу обвинувачення шляхом додаткової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 360 КК України.

Разом з цим, в обвинувальному акті прокурором дотримані вимоги, передбачені ст. 291 КПК України. Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає доведеними, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення.

У зв`язку з цим, відповідно до ст.ст. 338, 341 КПК України, необхідно змінити фактичний виклад обставин в частині часу перебування обвинуваченого за місцем вчинення кримінального правопорушення та уточненні часу вчинення кримінального правопорушення, а також обсяг обвинувачення шляхом додаткової кваліфікації за ч. 1 ст. 360 КК України, пред`явивши ОСОБА_3 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та за ч. 1 ст. 360 КК України, яке викласти у наступній редакції: ОСОБА_3 , під час дії ЗУ «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 року, який в подальшому продовжений та діяв на день вчинення кримінального правопорушення, повторно вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин. 08.06.2023 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 перебував за адресою: АДРЕСА_3 , де у нього виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, вчинене повторно, а саме телефонних кабелів, які належать ПАТ «Укртелеком», та які знаходяться у спеціальних колодязях. В подальшому, в цей же час, перебуваючи за вказаною адресою, ОСОБА_3 , застосував фізичну силу, відкрив люк, та діючи умисно, усвідомлюючи, що його дії є таємними для інших осіб, з корисливих спонукань проник в середину колодязю. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, перебуваючи всередині телефонного колодязю, використовуючи принесений на місце вчинення злочину інструмент, а саме пилку та канцелярський ніж, ОСОБА_3 відрізав шматок кабелю ТПП 300х2х0,32 довжиною 44, 60 м., після чого вибрався з телефонного колодязя назовні та перемістив відрізаний шматок телефонного кабелю до закинутої будівлі за адресою: АДРЕСА_4 , де почав за допомогою тих же інструментів знімати зовнішню обмотку кабелю, дістаючи його середину, з метою подальшого збуту до пункту прийому металобрухту.

Таким чином, в результаті протиправних дій, які виразились в таємному, повторному викраденні чужого майна, а саме телефонного кабелю марки ТПП 300х2х0,32 довжиною 44, 60 м, ОСОБА_3 завдав майнової шкоди Київській міській філії ПАТ «Укртелеком» на суму 12376 гривень 50 копійок.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням до іншого приміщення, вчиненій повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, 08.06.2023 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебував за адресою: АДРЕСА_3 , де у нього виник злочинний умисел на пошкодження телекомунікаційної мережі, а саме телефонних кабелів, які належать ПАТ «Укртелеком», та які знаходяться у спеціальних колодязях. В подальшому, в цей же час, перебуваючи за вказаною адресою, ОСОБА_3 , застосував фізичну силу, відкрив люк, та діючи умисно, усвідомлюючи, що його дії є таємними для інших осіб, з корисливих спонукань проник всередину колодязю. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, перебуваючи всередині телефонного колодязю, використовуючи принесений на місце вчинення злочину інструмент, а саме пилку та канцелярський ніж, ОСОБА_3 умисно відрізав шматок кабелю ТПП 300х2х0,32 довжиною 44, 60 м., що призвело до припинення надання телекомунікаційних послуг для абонентів АТС 559 АТ «Укртелеком». Тим самим, ОСОБА_3 , усвідомлюючи значення своїх дій, позбавив абонентів можливості зв`язуватися з екстреними, аварійними, інформаційно-довідковими службами та з іншими абонентами.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) передбаченого ч. 1 ст. 360 КК України, тобто в умисному пошкодженні телекомунікаційної мережі, що призвело до припинення надання телекомунікаційних послуг.

Представник потерпілого ОСОБА_7 отримав обвинувальний акт із зміненим обвинуваченням, про що надав суду відповідну розписку. Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Таким чином, судом проводився судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта із зміненим обвинуваченням.

Відповідно до ч. 4 ст. 185 КК України передбачено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 360 КК України передбачено кримінальну відповідальність за умисне пошкодження або руйнування телекомунікаційної мережі чи технічних засобів телекомунікації, чи споруд електрозв`язку, що входять до складу телекомунікаційної мережі, якщо такі дії спричинили припинення надання телекомунікаційних послуг.

Так, щодо пред`явленого обвинувачення ОСОБА_3 своєї вини у скоєному не визнав, відмовився надавати показання, на підставі ст. 63 Конституції України.

Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальному провадженні можуть тільки фактичні дані, отримані відповідно до вимог законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Незважаючи на процесуальну позицію обвинуваченого ОСОБА_3 щодо не визнання своєї провини у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 360 КК України, його вина підтверджується дослідженими в судовому засіданні в їх сукупності доказами, а також показаннями представника потерпілого та свідків, які попереджались про кримінальну відповідальність, а саме:-допитаний у судовому засіданні, у порядку ст. 353 КПК України, представник потерпілого ОСОБА_7 суду показав, що обіймає посаду менеджера з безпеки відділу регіональної безпеки Київської філії АТ «Укртелеком». 08 червня 2023 року, близько 17 години, спрацювала охоронна сигналізація щодо пошкодження кабелю зв`язку. На місце події було направлено охорону та повідомлено в поліцію. Коли він прибув на місце події, обвинувачений вже був затриманий. Крім того, повідомив, що в таких випадках на місце події виїжджає група, яка спускається у каналізаційний люк та перевіряє який кабель було пошкоджено та викрадено, оскільки дані кабелі призначені для живлення лікарень, дитячих садочків та іншого, зокрема зазначив, що викрадений кабель не виведений з експлуатації, та його крадіжка спричинила припинення надання послуг зв`язку частині абонентів АТС 559 та для проведення відновлювальних робіт витрачена велика кількість матеріалів;

- допитаний у судовому засіданні, у порядку ст. 352 КПК України свідок ОСОБА_8 , суду показав, що обіймає посаду начальника дільниці ДНД № 327/3. 08 червня 2023 року, приблизно о 17.10 год. його викликали на дільницю, де був пошкоджений люк колодязю, де знаходилися телефонні кабелі, які належать ПАТ «Укртелеком». Коли він прибув на місце пригоди, побачив обвинуваченого ОСОБА_3 , який був у кайданках, поряд перебували працівники поліції та охорони. Зокрема, зазначив, що був присутній при огляді викраденого кабелю, довжина кабелю вираховується в залежності від розташування колодязів один від одного, що стосується встановлення технічної можливості точного часу викрадення кабелю, цим питанням займається служба моніторингу. Крім того, зазначив, що в результаті крадіжки кабелю, абоненти на невизначений час залишилися без зв`язку та інтернета;

- допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що в його обов`язки входить охорона об`єктів, в тому числі на момент вчинення правопорушення діяв договір з ПАТ «Укртелеком». 08.06.2023 року надійшло повідомлення про порушення цілісності кабелів, група виїхала на виклик, почали відпрацювання, перехожі повідомили про те, що бачили осіб, які поводили себе підозріло, викрали кабелі та направилися у закинутий дитячий садок, після чого вони направилися до дитячого садка, де побачили трьох осіб двох хлопців і дівчину, вони зачищали кабелі, які були специфічні, було викликано відповідних фахівців, які ідентифікували їх. В подальшому цих осіб затримали працівники поліції, зокрема, на запитання захисника свідок пояснив, що не може стверджувати, що серед цих осіб був обвинувачений, оскільки пройшло багато часу;

- допитаний у судовому засіданні у порядку ст. 352 КПК України свідок ОСОБА_10 показав, що ОСОБА_3 його приятель. 08.06.2024 року, в другій половині дня, його приятель ОСОБА_11 попросив йому допомогти, оскільки він збирався у справах, подробиць щодо цього не розповідав, просто попросив його побути поруч з ним, він погодився, після чого вони пішли до закинутого дитячого садочка, що знаходиться по проспекту Мира в м. Києві. В подальшому, коли ОСОБА_11 пішов у справах, він залишився біля невеличкого овочевого ринку. В подальшому він пішов у бік, де знаходився ОСОБА_11 , та побачив як він виліз з люку, тримаючи у руках велику кількість кабелів, попросив допомогти йому, на що він відповів, що не буде допомагати, зрозумів відразу, що він вчинив крадіжку, крім того, в приміщенні садочку був їх знайомий ОСОБА_12 , в подальшому їх затримали;

- допитаний у судовому засіданні у порядку ст. 352 КПК України свідок ОСОБА_13 показав, що знайомий з ОСОБА_3 08.06.2023 року він прогулювався із своєю дівчиною по проспекту Мира, біля закинутого дитячого садочка, де зустріли ОСОБА_11 з другом, що вони там робили йому невідомо, у руках ОСОБА_11 кабеля він не бачив.

Суд оцінює показання представника потерпілого ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , як належними та достовірними, у розумінні ст. ст. 94-96 КПК України, тому не має підстав ставити їх під сумнів або ж не брати як доказ, оскільки вони узгоджуються з іншими дослідженими доказами в їх сукупності.

Так, зокрема, вина обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 360 КК України доводиться процесуальними джерелами доказів, а саме:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 08.06.2023 року (т. 1 а.п.118);

- протоколом огляду місця події від 08.06.2023 року та ілюстративною таблицею до нього, предметом огляду місця події являється земельна ділянка місцевості з асфальтованим покриттям, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де з правого боку розташоване приміщення магазину, перед яким розташований дерев`яний паркан червоного кольору, поруч з яким було виявлено колодязь, а саме люк, в середині якого знаходилися пошкоджені кабелі. В ході огляду місця події було вилучено шматок кабелю з колодязя, який поміщено до спец пакету (т.1, а.п.119-120);

- протоколом огляду місця події від 08.06.2023 року, об`єктом огляду місця події є нежитлове приміщення другого поверху, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 де розташоване приміщення, яке знаходиться з ознаками пошкоджень, а саме у вигляді обгорання, в ході огляду якого вилучено пилку, ліхтар, предмет схожий на лом, предмети схожі на канцелярські ножі, лезо від пилки, сумка, рюкзак, мідна проволока, рюкзак, пилосос, фен для волосся, предмети схожі на кабелі (т. 1, а.п. 122-123);

- протоколом огляду місця події та ілюстративної таблиці до нього від 08.06.2023 року, об`єктом огляду місця події є нежитлове приміщення другого поверху, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , в якому на землі виявлено предмети схожі на кабелі (т. 1, а.п.125-128);

- постановами про визнання та приєднання речових доказів від 09.06.2023 року, від 12.06.2023 року (т.1, а. п 131, 170-171, 177-178, 186-187);

- протоколом огляду предмету (диску з відеозаписом) від 09.06.2023 року (т. 1, а.п. 132-150);

- довідкою про вартість викраденого, знищеного або зловмисно пошкодженого майна та перебування його на балансі від 09.06.2023 року, згідно з якою сукупна вартість викраденого (знищеного та/або пошкодженого) майна складає 12376 грн. 50 коп. (дванадцять тисяч триста сімдесят шість гривень п`ятдесят копійок) (т. 1, а.п. 160);

- заявою АТ «Укртелеком» про вчинення злочину (т.1, а.п.161);

- дефектним актом № 005-0623-327 ДМД03 від 08 червня 2023 року, складеним постійно діючою робочою комісією та затвердженого начальником ЦМД №2 КМФ АТ «Укртелеком» ОСОБА_14 про те, що від ТК № 292-514 до ТК № 292-515 за адресою: м. Київ, проспект Мира, 13 в т.к. 08 червня 2023 року викрадено телефонний кабель у зв`язку з чим не працює АТС 559 М 4 Гр.85-87, ТМЗК-36, ШСД-7, БЗ-9 (т. 1, а.п.162);

- актом № 005-0623-327 ДМДО3 встановлення, викрадення, знищення та/або зловмисного пошкодження ЛКС від 08 червня 2023 року про те, що 08.06.2023 року о 17 годині 45 хвилин працівниками ДМД № 327/3 технічної служби філії при обстеженні кабельної лінії зв`язку, не виведеної з експлуатації виявлено крадіжку телефонного кабелю від ТК № 292-514 до ТК № 292-515 за адресою: АДРЕСА_3 (т.1, а.п. 163);

- протоколами огляду речей від 12.06.2023 року (т. 1, а.п. 165-169, 173-176);

- протоколом додаткового огляду місця події та ілюстративною таблицею до нього від 12.06.2023 року, об`єктом огляду є приміщення коридору третього поверху, що за адресою: АДРЕСА_5 . З лівого боку знаходиться вхід до приміщення службового кабінету № 301, біля якого знаходяться предмети, схожі на кабелі та пусті трубки, які оглянуті кожен предмет окремо та опломбовано самоклеючими пломбами (т. 1, а.п. 180-185);

- висновком експерта № СЕ-19/111-23/31032-ТР від 27.06.2023 року згідно якого: За наявними поверхнями відокремлення надані на дослідження два фрагменти кабелів раніше єдине ціле не складали. Сліди розділення, виявлені на досліджуваних поверхнях відокремлення наданих двох фрагментів кабелів - були утворені в результаті розпилу. Через непридатність даних слідів для ідентифікації, встановити чи залишені вони наданим на дослідження предметом, не виявилось можливим (т.1, а.п. 190-197);

- квитанцією № 020183 від 15.06.2023 року, згідно якої найменування та описання вилучених цінностей складає: кабель (2 шматки), загальною довжиною 36, 64 м., кількість 1; 6 (шість) шматків кабелю - 88 см., 100 см., 98 см., 95 см., 99 см., 163 см., кількість 6; пусті трубки - 45, 39, 41, 48 см. - кількість 6 (т.1, а. п. 198);

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 08 червня 2023 року (т. 1, а.п. 199-201);

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Що стосується доводів сторони захисту щодо того, що марка кабелів не ідентифікована, речовим доказом визнана менша довжина кабелю, крім того, не визнано речовим доказом шматок кабеля 88 см., при цьому з квитанції 020183 вбачається, що прийнято на зберігання кабель 2 шматки загальною довжиною 36,64 м, що не відповідає довжині кабелю 36,44 м. Крім того, протокол огляду предмету (диску з відеозаписом) від 09.06.2023 року та протокол огляду відеозапису від 12.06.2023 року не містять фото із зображенням обвинуваченого, то суд, вважає, що такі висновки захисту є суб`єктивними та не узгоджуються з тими доказами, що наявні в матеріалах кримінального провадження, а також і не знаходить підстав для ухвалення виправдувального вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 .

Проаналізувавши всі докази, суд приходить до висновку, що надані стороною обвинувачення докази в їх сукупності, повністю підтверджують дані про місце, час, спосіб, мотив та обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальних правопорушеннь, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 360 КК України.

Зважаючи на викладене вище, суд приходить до обґрунтованого висновку про доведеність стороною обвинувачення винуватості ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 360 КК України, сукупністю доказів, які суд визнає належними, допустимими та достовірними, бере їх до уваги та кладе в основу обвинувального вироку відносно обвинуваченого, який повинен нести кримінальну відповідальність за вчинений ним злочин.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України та ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд при розгляді даного кримінального провадження враховує усталену практику ЄСПЛ, зокрема, викладену в рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України», «Коробов проти України» та «Ушаков проти України» щодо концепції доведення вини «поза розумним сумнівом» та вважає, що стороною обвинувачення в повній мірі доведено винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, належними, допустимими, достовірними, а в їх сукупності достатніми доказами у кримінальному провадженні «поза розумним сумнівом», що також узгоджується із положеннями ст. 94 КПК України, які в повній мірі дають змогу суду зробити переконливий висновок щодо притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно з ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд, зокрема, повинен вирішити такі питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини, ст. 62 Конституції України і норм КПК України, кожна людина має право на справедливий розгляд справи, ніхто не може бути підданий кримінальному покаранню поки не буде визнаний винним в законному порядку; обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах чи припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина підсудного у скоєнні конкретного злочину повністю доведена.

Оцінюючи всі докази, надані стороною обвинувачення у даному кримінальному провадженні в їх сукупності, суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.53 рішення ЄС від 20.09.2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України»).

Тому, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності, взаємозв`язку, вважає, що у провадженні існує сукупність допустимих та належних доказів, на підставі яких можна зробити переконливий висновок щодо доведеності вини обвинуваченого в інкримінованому йому діянні.

Вина ОСОБА_3 у тому, що він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням до іншого приміщення, вчинена повторно, в умовах воєнного стану є доведеною і тому, суд знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 4 ст. 185 КК України. Зокрема, вина ОСОБА_3 у тому, що він своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення (проступок) , передбачене ч. 1 ст. 360 КК України, тобто в умисному пошкодженні телекомунікаційної мережі, що призвело до припинення надання телекомунікаційних послуг є також доведною.

Відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті. У пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що судам треба мати на увазі, що наведений у ч. 1 ст. 66 КК перелік обставин, які пом`якшують покарання, не є вичерпним. При призначенні покарання суд може визнати пом`якшуючими й інші обставини, не зазначені в ч. 1 цієї статті (наприклад, вчинення злочину внаслідок збігу випадкових обставин чи неправильної поведінки потерпілого, відвернення підсудним шкідливих наслідків злочину, часткове відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди).

Пунктом 3 ч. 1 ст. 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12) КК, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Так, суд відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри покарання, бере до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким та нетяжким злочинами, конкретні обставини кримінального провадження, дані про його особу, зокрема: на обліку у лікаря- психіатра та лікаря-нарколого не пербуває, раніше неодноразово судимий.

Обстаин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно зі ст. 66 КК України, не встановлено.

Обставин, передбачених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень неможливе без його ізоляції від суспільства. Відтак, мета покарання, передбачена ч. 2 ст. 50 КК України, може бути досягнута за умови призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі.

Щодо цивільного позову, заявленого представником потерпілго Акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Київської міської філії акціонерного товариства «Укртелеком» ОСОБА_15 . Невгадом про відшкодування матеріальних збитків, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Зокрема, згідно зі ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з ч. 2 ст. 61 КПК України права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

В даному кримінальному провадженні заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на користь Акціонерного товариства «Укртелеком» матеріальної шкоди в сумі 12 376, 50 грн. - в рахунок відшкодування майнової шкоди завданої злочином.

В судовому засіданні обвинувачений позов не визнав, представник потерпілої сторони у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі просив його задовольнити.

Відповідно до ст. ст. 127-129 КПК України, суд, постановляючи обвинувальний вирок залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє позов повністю, частково, відмовляє в його задоволенні чи залишає без розгляду, роз`яснюючи цивільному позивачеві право звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 5ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

На підставі статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Вина обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185,ч. 1 ст. 360, КК України доведена, крім того, довідка про вартість викраденого, знищеного або зловмисно пошкодженого майна та перебування його на балансі свідчить про розмір спричиненої АТ «Укртелеком» матеріальної шкоди у розмірі 12 376,50 грн.

За таких обставин, цивільний позов потерпілого АТ «Укртелеком» про відшкодування шкоди є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі, в сумі 12 376,50 грн.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 128, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 360 КК України та призначити покарання:

за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 360 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київського слідчого ізолятора» Міністерства юстиції України залишити без змін та вважати його продовженим до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 08 червня 2023 року.

Цивільний позов Акціонерного товариства «Укртелеком» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства «Укртелеком» (місцезнаходження: АДРЕСА_6 , ідентифікаційний код в ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) майнову шкоду в розмірі 12 376, 50 рн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-трасологічної експертизи № СЕ-19/111-23/3102-ТР від 27.06.2023 у сумі 2868 грн. 00 коп.

Речові докази: сумка, ліхтарі, канцелярські ножі, лом, лезо від пилки, сумка, рюкзак, первинна упаковка, які поміщено до спец пакету РSP4235041, мідна проволока, рюкзак, фен для волосся, пилосос, первинна упаковка, які поміщено до спец пакету РSP4235042, предмет, схожий на кабель довжиною: перший 15,64 м., другий 20,8 м., який опломбовано самоклеючою пломбою, предмети, схожі на кабелі у кількості 5 штук, розміром 100 см., 98 см., 95 см., 99 см., 163 см., які опломбовано самоклеючою пломбою, пусті трубки у кількості 4 штук, довжиною близько 45 см., 39 см., 41 см., 48 см., що передані на зберігання до камери схову Дніпровського УП ГУНП у м. Києві-знищити, комп`ютерний лазерний диск на якому записано 15 файлів зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його оголошення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілому та прокурору.

Головуючий суддя: