У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/11057/24

№ 1-кс/183/2185/24

29 жовтня 2024 року м. Самар Дніпропетровської області

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 жовтня 2024 року за № 0001247 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Новомосковська Дніпропетровської, з середньою технічною освітою, розлученого, не працює, має двох неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-03 червня 2024 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання строком на 2 роки,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и в :

До слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло зазначене клопотання.

В обґрунтування вказаного клопотання слідчий посилається на те, що у провадженні СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 жовтня 2024 року за №0001247 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

12 вересня 2024 року, у першій половині дня, точного часу під час досудового розслідувані не встановлено, у ОСОБА_5 , який перебував у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме: пральної машинки марки «Electrolux» модель «EWT 1262 TDW» «1200RPM» на 6 кг., білого кольору, серійний номер НОМЕР_1 , продуктовий номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи у зазначений час та місці, ОСОБА_5 , діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи, що вчиняє злочин в умовах воєнного стану, перебуваючи у приміщенні вказаної квартири, шляхом вільного доступу, таємно викрав з приміщення ванної кімнати, вказаної квартири пральну машинку марки «Electrolux» модель «EWT 1262 TDW» «1200RPM» на 6 кг., білого кольору, серійний номер НОМЕР_1 , продуктовий номер НОМЕР_2 , вартістю 7399,33 грн., що належить потерпілому ОСОБА_8 .

Після чого, ОСОБА_5 з викраденим майном, покинув місце вчинення злочину та розпорядився ним в подальшому на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на суму 7399,33 грн.

Умисні дії ОСОБА_5 , що виразились у таємному викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто за ч.4 ст.185 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 11 жовтня 2024 року приблизно о 01 годині 04 хвилин, ОСОБА_5 спускався сходами 4-го під`їзду будинку АДРЕСА_4 та перебуваючи між 8 та 7 поверхом, побачив міжповерхове кладове приміщення, яке знаходиться за вищевказаною адресою. В цей момент у ОСОБА_5 виник прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, а саме: речей, які знаходились у вказаному кладовому приміщенні.

Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, перебуваючи у зазначений час та місці, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи, що вчиняє злочин в умовах воєнного стану, підійшов до двері міжповерхового кладового приміщення, що було замкнене на замок та шляхом віджиму ригиля замку двері невстановленим предметом, незаконно проник всередину, звідкіля викрав майно, а саме: велосипед марки «Мінськ», зеленого кольору, з чоловічою рамою, діаметр колес 28, вартістю 3000 грн., мішок картоплі сорт «Беларозза» 20 кг. вартістю 430 грн., самокат марки «Skyper», трьох колісний вартістю 1025 грн., вентилятор марки «Stinger» білого кольору вартістю 225 грн., візок кравчучка складка ТМАО-160, сталева, колеса 160 мм підшипник, вартістю 350 грн. та 61 од. вінілових платівок вартістю 30 грн. кожна, що належить потерпілому ОСОБА_9 .

Після чого, ОСОБА_5 , з викраденим майном покинув місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 6860 гривень.

Умисні дії ОСОБА_5 , що виразились у таємному викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення, в умовах воєнного стану, тобто за ч.4 ст.185 КК України.

25 жовтня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні №0001247.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності.

В ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, оскільки відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Тримання під вартою підозрюваного в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи. Встановлені досудовим розслідуванням обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти настанню вказаних ризиків.

Беручи до уваги викладене, доцільно застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів і таким чином запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

На підставі викладеного слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду із відповідним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та доводи викладені в ньому та пояснив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення; ризики, викладені у клопотанні обґрунтовані і підтверджуються належними доказами. Просить клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Слідчий в судовому засіданні також підтримав клопотання та, посилаючись на ті ж підстави, просив його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання від вартою та просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні повністю підтримав свого захисника, просив не обирати йому запобіжний захід пов`язаний з триманням під вартою, зазначив, що він не буде переховуватися від органів досудового розслідування або суду та не буде вчиняти будь-яких правопорушень. Зобов`язується виконувати усі обов`язки, які на нього будуть покладені, та не вчиняти протиправних дій. 11 жовтня 2024 року перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом за місцем свого проживання, він звернувся за допомогою лікаря стоматолога та вчинив кримінальне правопорушення у якому підозрюється. З яких причин він скоїв таке правопорушення сказати не може, однак він розкаюється.

Вислухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя проходить до наступних висновків, а саме:

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ. Строк дії воєнного стану в Україні продовжений і на сьогодні.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

В судовому засіданні встановлено, що подане прокурором клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені 04 жовтня 2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001247 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Відповідно до короткого викладу обставин: 12 вересня 2024 року у 1-й половині дня ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_5 , таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_8 18 жовтня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001247 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Відповідно до короткого викладу обставин: 11 жовтня 2024 року ОСОБА_5 діючи умисно, шляхом віджиму ригаля навісного замку, незаконно проник до комори, звідки здійснив крадіжку майна, а саме: велосипед марки «Мінськ», зеленого кольору, з чоловічою рамою, діаметр колес 28, вартістю 3000 грн., мішок картоплі сорт «Беларозза» 20 кг. вартістю 430 грн., самокат марки «Skyper», трьох колісний вартістю 1025 грн., вентилятор марки «Stinger» білого кольору вартістю 225 грн., візок кравчучка складка ТМАО-160, сталева, колеса 160 мм підшипник, вартістю 350 грн. та 61 од. вінілових платівок вартістю 30 грн. кожна, що належить потерпілому ОСОБА_9

25 жовтня 2024 року, відповідно до вимог ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні №0001247.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КПК України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами прийняття заяв про вчинене кримінальне правопорушення; протоколом огляду відеозапису та фото таблицею до нього; висновками експертів.

Слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про застосування запобіжного заходу, слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та існування фактів, які в контексті практики Європейського суду з прав людини можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити даний злочин.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні слідчим надано достатньо доказів щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення, в умовах воєнного стану.

При цьому слідчий суддя враховує, що на даній стадії кримінального провадження судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, а тому докази, які є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри, не обов`язково мають бути настільки ж переконливими та повними, як докази на стадії висунення особі обвинувачення у вчиненні злочину або на стадії судового розгляду такого обвинувачення.

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2024 року у справі № 183/5387/24 ОСОБА_5 визнано винуватим у пред`явленному обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК України та призначене покарання до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання строком на 2 роки. З 10 липня 2024 року за вказаним вироком ОСОБА_5 перебуває на обліку Новомосковського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області.

З ухвали слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області постановленої у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 03 вересня 2024 року за № 0001099 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України вбачається, що стосовно підозрюваного ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженні застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 22 листопада 2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 слідчий суддя враховує, що вказаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеним.

Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України віднесені до категорії тяжких та за який передбачена реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі Ilijkov v. Bulgariaвід 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, та звільненим від відбування покарання з випробуванням, під час строку випробування підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 4 КК України; крім того під час дії ухвали слідчого судді щодо застосування до ОСОБА_5 у іншому кримінальному провадження, у якому ще не ухвалене рішення запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні аналогічного кримінального правопорушення, наведене свідчить про існування ризиків, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, також враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання її винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, особу підозрюваного, вік, стан здоров`я, а також те, що підозрюваний не працевлаштований, розлучений, має на утриманні неповнолітніх дітей, мешкає з батьками.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваному ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання доведеним під час розгляду ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатен забезпечити належної поведінки підозрюваного в умовах воєнного стану, у зв`язку з чим вважає, що клопотання підлягає про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню частково, в межах строку досудового розслідування строком на 57 днів, з урахуванням особи підозрюваного, його характеристики та поведінки.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами 3 або 4 ст. 183 цього Кодексу підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину.

Відповідно до вимог статей 176, 177, 178, 182 КПК України, приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину розмір застави визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб складає 3028 гривень.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально спів ставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного та тяжкістю вчиненого злочину.

Отже, слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, особу підозрюваного, вік, стан здоров`я, матеріальний стан та поведінку підозрюваного, а також те, що підозрюваний не працює, розлучений, має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше судимий, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень під час звільнення від відбування покарання за вироком у період випробування, слідчий суддя вбачає, що застава у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яку підозрюваний має право у будь-який момент внести на спеціальний рахунок у порядку, визначеному КМУ, після чого може бути звільнений з-під варти, та на нього можуть бути покладені обов`язки, передбачені в ст. 194 КПК України і буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання мети та цілей застосування запобіжного заходу,визначених ч.1ч.177КПК України.

В іншій частині клопотання належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 57 днів до 24 грудня 2024 року включно.

Встановити ОСОБА_5 заставу у розмірі 30 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 90840,00 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень 00 копійок, які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, отримувач коштів: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, банк отримувача: Держказначейська служба України м. Київ, рахунок отримувача: UA0017442, призначення платежу: застава, № ухвали суду, П.І.Б. платника застави, , Код банку отримувача (МФО) 820172

У разі несення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд.

З моменту звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, яким здійснюється досудове розслідування, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він мешкає, без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 2 місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовуються у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

У задоволенні іншої частини вимог клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Виконання та контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошений 29 жовтня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1