Єдиний унікальний номер справи 185/8718/24
Провадження № 1-кп/185/1050/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у період воєнного стану в залі в м.Павлограді Дніпропетровської області кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за №0000440 від 12 серпня 2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Сватове Луганської області, громадянки України, з середньою освітою, розлученої, непрацюючої, раніше не судимої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України,-

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 (дистанційно),

обвинуваченої ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

В ході досудового розслідування встановлено, що громадянка України, обвинувачена ОСОБА_3 , перебуваючи на тимчасово окупованій території Луганської області, а саме у м.Сватове Сватівського району Луганської області, користувалась у соціально-орієнтованій мережі «Однокласники» акаунтом (особиста сторінка користувача) під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28.04.2017 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введеним в дію Указом Президента України № 133/2017 від 15.05.2017 року була накладена заборона Інтернет-провайдерам щодо надання послуг з доступу користувачам мережі Інтернет до ресурсів сервісів «Mail.ru» (www.mail.ru), соціально-орієнтованих ресурсів « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (ІНФОРМАЦІЯ_5 ) та «Одноклассники» (ІНФОРМАЦІЯ_6 ).

У період з жовтня 2022 року по квітень 2023 року, більш точну дату та час під час досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, громадянка України, обвинувачена ОСОБА_3 , знаходячись у м.Сватове Сватівського району Луганської області, усвідомлюючи факт збройної агресії рф проти України, в період дії воєнного стану, діючи умисно, використовуючи власний акаунт в соціально-орієнтованій мережі «Одноклассники» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 , здійснила поширення матеріалів, в яких міститься заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році та глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, а саме:

- вподобала публікацію користувача « ОСОБА_6 » від 20.03.2023 року (чим автоматично зробила поширення вказаної публікації на власну сторінку в соціальній мережі «Одноклассники») з відеозаписом, у якому зображено президента рф та назвою мовою оригіналу: « ІНФОРМАЦІЯ_7 »;

- поширила публікацію користувача «Интернет-газета « ІНФОРМАЦІЯ_8 », яку було опубліковано 14.04.2023 року з відеозаписом та написом мовою оригіналу: « ІНФОРМАЦІЯ_9 »;

- вподобала публікацію користувача « ОСОБА_7 » від 27.10.2022 року (чим автоматично зробила поширення вказаної публікації на власну сторінку в соціальній мережі «Одноклассники») з відеозаписом, у якому зображено невстановленого чоловіка та назвою мовою оригіналу: «5 областей Украины были проданы иа».

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.436-2 КК України, як поширення матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України.

15.08.2024 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою у цьому провадженні, ОСОБА_3 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468-470, 472, 473 КПК України, яка була надана в підготовче судове засідання.

Згідно даної угоди обвинувачена ОСОБА_3 визнала свою винуватість в повному обсязі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України.

Сторони погодилися на призначення покарання обвинуваченій за ч.2 ст.436-2 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 місяців без конфіскації майна, та звільненні обвинуваченої від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, поклавши на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала свою вину у скоєнні злочину, що їй інкримінований, у вчиненому щиро розкаялась. Їй цілком зрозумілі її права, передбачені ч.4 ст.474 КПК України, а також те, що внаслідок укладення та затвердження угоди про визнання винуватості вона буде обмежена в праві оскарження вироку згідно із положеннями ст.ст.394, 424 КПК України. Вона повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе виною, а також вид покарання, яке буде застосовано до нього в разі затвердження угоди судом. Угоду щодо визнання винуватості з прокурором вона уклала добровільно, без насильства, примусу чи погроз та без впливу будь-яких обставин, необумовлених в угоді. Просила суд затвердити укладену між нею та прокурором угоду про визнання винуватості.

Прокурор просив затвердити укладену з обвинуваченою угоду про визнання винуватості та ухвалити обвинувальний вирок щодо ОСОБА_3 з призначенням їй покарання узгодженого сторонами в угоді.

Захисник також наполягав на затвердженні укладеної між прокурором та обвинуваченою угоди про визнання винуватості, оскільки укладений акт відповідає діючому кримінальному та кримінально-процесуальному законодавству.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частина 4 статті 469 КПК України передбачає, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема, у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України, яке згідно ст.12 КК України, є нетяжким злочином, потерпілі в проваджені відсутні.

При цьому судом з`ясовано, що усі сторони кримінального провадження, зокрема і обвинувачена ОСОБА_3 розуміють, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для прокурора, обвинуваченої є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394 та 424 КПК України, а для обвинуваченої - також її відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 ст.474 КПК України.

Також судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку, та що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи із викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості від 15.08.2024 року, яка укладена між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою у цьому провадженні, ОСОБА_3 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , і призначення обвинуваченій ОСОБА_8 узгодженого сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 місяців без конфіскації майна, та звільненні обвинуваченої від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, поклавши на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Як вбачається із даних реєстру матеріалів досудового розслідування запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_3 був обраний у виді домашнього арешту із забороною залишати в період з 22.00 години до 07.00 години місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 . До набрання вироком законної сили обраний запобіжний захід не підлягає змінам.

Під час проведення досудового розслідування проводились судові експертизи, на проведення яких, згідно довідок ,було витрачено 27262.08 гривень. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 винувата у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за описаних у вироку обставин, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої на користь держави вартість проведених експертиз у розмірі 27262.08 гривень.

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15 серпня 2024 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 , та обвинуваченою у цьому провадженні, ОСОБА_3 , в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , в кримінальному провадженні, що внесене в ЄРДР за №0000440 від 12 серпня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, поклавши на неї обов`язки, передбачені п.1 та п.2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_3 відраховувати з моменту проголошення вироку, тобто з 11.09.2024 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити обраний домашній арешт.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави вартість проведених експертиз у розмірі 27262.08 гривень.

Речовий доказ:

- мобільний телефон марки «Infinix HOT 20», моделі Infinix X6826B, синього кольору в прозорому силіконовому чохлі, який переданий на збереження до СВ 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях, - після набрання вироком законної сили конфіскувати.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, а саме:

- обвинуваченою, її захисником, законним представником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.4, ч.6, ч.7 ст.474 КПК України, у тому числі нероз`яснення їй наслідків укладення угоди;

- прокурором - виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1