Справа № 692/1305/23
Провадження № 1-кп/692/18/24
У Х В А Л А
20 листопада 2024 року с-ще Драбів
Драбівський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
особи, стосовно якої вирішується
питання про застосування примусових
заходів медичного характеру ОСОБА_4 ,
законного представника ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, громадянки України, освіта середня спеціальна, не одруженої, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимої, РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
До суду надійшло клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом відносно ОСОБА_4 .
Як встановлено в ході судового розгляду, ОСОБА_4 діючи в умовах воєнного стану, введеного указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ із 05 години 30 хвилин, 24.02.2022 строком на 30 діб та неодноразово продовженого, востаннє - Указом Президента України ОСОБА_7 01.05.2023 № 254/2023, 20.07.2023 о 11 год. 32 хв. перебуваючи неподалік магазину «Маркетопт» за адресою: вул. Щербаків, 2Б, с. Шрамківка Золотоніського району Черкаської області, таємно викрала мобільний телефон «Хіаоmі Redmi 9А», вартість якого згідно висновку експерта № 4209/23 від 22.07.2023 становить 3149 грн. 30 коп., який належать ОСОБА_8 , чим спричинила потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.
Суспільно-небезпечні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру.
ОСОБА_4 в присутності захисника, а також законного представника у судовому засіданні пояснила, що влітку 2023 року в с. Шрамківка, на лавці неподалік магазину «Маркетопт» знайшла мобільний телефон, який був включений. На телефон надійшов дзвінок і ОСОБА_4 його виключила та поклала до кишені, щоб подивитись вдома. Після прибуття поліції та потерпілої, ОСОБА_4 повернула телефон після тривалого спілкування з працівниками поліції. Зазначила, що їй здається, що її переслідує мати, яка встановила на неї «перехват». Уточнила, що зверталась за медичною допомогою та спілкувалась з психіатром на різні теми, на даний час не лікується.
Захисник та законний представник ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання про застосування щодо неї примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним типом нагляду.
Потерпіла ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що з ОСОБА_4 не знайома, знає її як жительку села. Влітку 2023 року, під час перебування у с. Шрамківка, біля магазину «Маркет Опт», її семирічна дитина на лавці біля магазину загубила мобільний телефон. Повернувшись до магазину через деякий час потерпіла телефону не виявила. Під час перегляду відеозаписів з камер спостереження побачила на лавці мобільний телефон, який забрала жінка - ОСОБА_4 . Потерпіла телефонувала на номер мобільного, однак телефон було вимкнено. Потерпіла викликала працівників поліції. У подальшому відбулось спілкування з ОСОБА_4 , яка відмовилась видати мобільний телефон, однак після прибуття слідчої та спілкування з нею, винесла зі свого будинку мобільний телефон та віддала його. Телефон не пошкоджено, він був прив`язаний до акаунту, мав встановлений пароль. На даний час потерпіла претензій до ОСОБА_4 не має.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх в сукупності, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Факт вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185КК України, стверджується доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження і досліджені в судовому засіданні, зокрема:
- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення або іншу подію від 20.07.2023 року;
- протоколом огляду місця події від 20.07.2023 року із фото таблицею до нього;
- письмовою заявою ОСОБА_4 про добровільну видачу телефону від 20.07.2023 з доданим фото;
- протоколом огляду предмету від 20.07.2023р. з фототаблицею;
- постановою від 20.07.2023р. про визнання речових доказів та долучення до матеріалів провадження мобільного телефону «Хіаоmі Redmi 9А»;
- письмовою заявою ОСОБА_8 від 20.07.2023р. про отримання телефону на зберігання;
- копією гарантійного талону;
- протоколом перегляду відеозапису від 25.07.2023р.
- постановою від 25.07.2023р. про визнання речових доказів та доручення матеріалів провадження матеріалів відеозаписів на ком пакт диску СD-R «PATRON» із відеозаписом тривалістю 31 хв.
- відеодоказами на оптичному диску СD-R «PATRON»з відеозаписом подій 20.07.2023, з якого вбачається, що 20.07.2023р. о 11:19 год. потерпіла ОСОБА_8 разом з двома дітьми підходить до лавки та сідає на неї. У цей час поряд проходить жінка у темній хустці, що схожа на ОСОБА_4 . О 11:26 год. ОСОБА_8 з дітьми залишають лавку та йдуть у напрямку камери, на лавці залишається темний предмет, за габаритами подібний до мобільного телефону. ОСОБА_8 з дітьми сідають на велосипеди та залишають місце зйомки. О 11:31 год. ОСОБА_4 підходить до лавки, де перебувала ОСОБА_8 з дітьми та з лавки бере темний предмет, схожий на мобільний телефон і залишає місце зйомки;
-постановою від 26.07.2023р. про визнання речових доказів та доручення матеріалів провадження матеріалів відеозаписів на ком пакт диску DVD-R із відеозаписом з портативного відео реєстратора інспектора поліції за 20.07.2023р.;
- відеодоказами на оптичному диску DVD-R з відеозаписом з портативного відео реєстратора інспектора поліції за 20.07.2023, з якого вбачається, що 20.07.2023 о 12:59 год. працівники поліції прибули до домоволодіння ОСОБА_4 , яка вийшла до поліцейських з будинку та запропонувала їм залишити її домоволодіння. Після цього працівники поліції залишили домоволодіння та спілкувались з ОСОБА_4 , яка перебувала на території свого домоволодіння, через огорожу. На пропозицію поліцейських повернути мобільний телефон ОСОБА_8 , ОСОБА_4 спочатку відповіла відмовою, стверджувала, що нічого не брала. Після тривалого спілкування з працівниками поліції та роз`яснень про необхідність повернути мобільний телефон пішла вглиб домоволодіння та о 13:20 год. повернулась з мобільним телефоном, який передала поліцейським і о 13:22 год. підтвердила, що дійсно взяла мобільний телефон, оскільки той лежав.
Відповідно до Висновку судово-психіатричного експерта № 587 від 01 листопада 2023 року, на період часу, до якого відноситься скоєння ОСОБА_4 інкримінованого їй правопорушення, у неї відмічалися прояви хронічного психічного захворювання у формі параноїдної шизофренії (термін спостереження менше року) з проявами параноїдного синдрому і стабільного дефекту (F-20.09 за міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду) - через що вона не могла усвідомлювати свої дії і керувати ними. На теперішній час у ОСОБА_4 виявляються прояви хронічного психічного захворювання у формі параноїдної шизофренії (термін спостереження менше року) з проявами параноїдного синдрому і стабільного дефекту - через що вона не може усвідомлювати свої дії і керувати ними, не може самостійно приймати участь при проведенні слідчих дій і при розгляді справи в суді, і за своїм психічним потребує поміщення у спеціальний лікувальний заклад з надання психіатричної допомоги з метою обов`язкового лікування та запобігання вчинення суспільно-небезпечних діянь.
Частиною 2 ст. 19 КК України передбачено, що не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно зі ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне правопорушення у стані неосудності.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які. Визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом (ч.1 ст. 94 КК України).
Пленум Верховного Суду України у постанові № 7 від 03 червня 2005 року "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування" роз`яснив, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів (п.3).
Згідно з ч. 3 ст. 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.
Таким чином, в ході судового розгляду судом встановлено, що суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, мало місце, воно було вчинене ОСОБА_4 в стані неосудності, на даний час ОСОБА_4 перебуває в такому ж стані, потребує надання примусових заходів медичного характеру, що стверджується висновком експерта-психіатра.
Враховуючи характер та тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого діяння, ступінь небезпечності особи ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого лише у разі ухвалення обвинувального вироку. Стягнення процесуальних витрат при застосуванні примусових заходів медичного характеру нормами чинного КПК України не передбачені.
Керуючись ст.ст. 100, 369, 372, 503, 512, 513, 516 КПК України, ст.ст. 19, 93, 94 КК України, суд
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, громадянки України, зареєстрованої і фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
- мобільний телефон «Хіаоmі Redmi 9А» переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_8 - залишити за належністю;
- диск формату СD-R з відеозаписом подій 20.07.2023 неподалік магазину «Маркетопт» та диск формату DVD-R з відеозаписом з портативного відео-реєстратора інспектора СРПП ВПД № 1 Золотоніського РВП за 20.07.2023, що знаходяться при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах провадження.
Судові витрати прийняти на рахунок держави.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1