Справа № 536/30/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2024 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, без зареєстрованого місця проживання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч.3 ст. 286-1 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_6 та представника потерпілої - адвоката ОСОБА_7 ,

Встановив:

16 вересня 2023 року, приблизно о 20 год. 06 хв. водій автомобіля «Opel Omega», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та не маючи права керуванням транспортними засобами, рухаючись по автодорозі «Кременчук - Власівка», у напрямку смт. Власівка Олександрійського району Кіровоградської області, в темний час доби, при відсутності зовнішнього вуличного електроосвітлення, у похмуру погоду без опадів, по сухому асфальтобетонному покриттю автомобільної дороги по АДРЕСА_2 , яка має по одній смузі руху у кожному напрямку, зі сторони м. Кременчука, в напрямку смт. Власівка Олександрійського району Кіровоградської області, виїжджаючи із заокруглення проїзної частини, яке розташовувалося з права на ліво стосовно напрямку руху водія ОСОБА_3 , порушив вимоги п.п. «а» п. 2.1., п.п. «а» п. 2.9., п. 10.1. та п. 12.1 Правила дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, не врахував дорожню обстановку, змінив напрямок свого руху ліворуч, не впорався з керуванням автомобілем та в районі будинку АДРЕСА_3 , виїхав за межі проїзної частини дороги на ліве узбіччя, де допустив перекидання автомобіля на праву бокову частину, та наїзд на нерухому перешкоду у вигляді електроопори. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобілю «Opel Omega», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_8 загинув на місці пригоди. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 № 520 від 16.10.2023 виявлені наступні тілесні ушкодження: тілесні ушкодження у вигляді: підшкірної гематоми в проекції завушної ділянки ліворуч та праворуч, садна лобної ділянки голови праворуч, забитої рани в проекції тім`яно-скроневої ділянки голови ліворуч, підшкірної гематоми в проекції акроміона лівої лопатки, садна у края реберної дуги праворуч по середній пахвовій лінії праворуч, передньої поверхні правого колінного суглобу та верхньої третини правої гомілки по передній поверхні, подряпин по задній поверхні правого променево-зап`ястного суглобу та колінного суглобу; відкрита черепно-мозкова травма: перелом кісток основи та склепіння черепу з крововиливом під оболонки та у речовину головного мозку, розриву обох барабанних перетинок; закрита тупа травма грудної клітини: косопоперечний перелом тіла груднини між 2-3 ребрами з локальним крововиливом по передній поверхні тіла груднини в м`яких тканинах, які по ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних на момент їх отримання та від яких настала смерть. Між знайденими тілесними ушкодженнями та смертю, що настала є прямий причинно-наслідковий зв`язок. Відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/117-23/17905-ІТ від 27.11.2023 у заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Opel Omega», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 вбачаються невідповідності з вимогами п. 10.1., 12.1. Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. В умовах заданої події водій автомобіля «Opel Omega», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути ДТП шляхом виконання вимог п. 10.1., 12.1. Правил дорожнього руху, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. Крім того, відповідно до п.п. «а» п. 2.1. Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Відповідно до п.п. «а» п.2.9. Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 286-1 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили смерть потерпілого.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення при вищевикладених обставинах визнав повністю, підтвердив обставини, які зазначені в обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненому та пояснив, що приносив вибачення у батьків загиблого ОСОБА_8 . Зазначив, що ОСОБА_9 був його другом та 16 вересня 2023 року вони з ним їздили по справах. Спочатку за кермом був ОСОБА_9 , потім він залишив автомобіль та на березі річки вони випили 0,5 літра горілки на двох. Потім ОСОБА_9 вирішив продовжити відпочинок, для чого взяв автомобіль. ОСОБА_8 попросив його сісти за кермо автомобіля, оскільки перебував в стані сп`яніння та боявся, що якщо його зупинять працівники поліції, то позбавлять права керування автомобілем. Так як він вміє керувати автомобілем, але не має посвідчення водія, то погодився сісти за кермо. Потім вони поїхали до бару в с. Кривуші Кременчуцького району Потавської облаті, де продовжили вживати горілку. Після чого вони поїхали до с. Власівка, за кермом транспортного засобу був він, та під час руху автомобіль влетів у яму, та сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої ОСОБА_10 загинув, а він отримав тяжкі травми та переломи. Обвинувачений вказав, що дуже шкодує про вчинене, згоден допомагати родині загиблого друга, але у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем не може на даний час одноразово виплатити всю суму потерпілій. Зазначив, що розуміє, що має понести справедливе покарання у вигляді позбавлення волі, але просить призначити покарання у мінімальному розмірі.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що загиблий є її сином, та їй відомо, що обвинувачений ОСОБА_3 був другом її сина. Її син ОСОБА_8 користувався автомобілем марки Опель Омега. В день, коли сталася дорожньо-транспортна пригода він взяв автомобіль та поїхав гуляти до кафе. Ввечері цього ж дня їй зателефонував брат ОСОБА_3 , який повідомив, що її син та ОСОБА_3 потрапили в ДТП. Приблизно через 30 хвилин вона зателефонувала брату, який повідомив, що її син помер. Вона розуміє, що злочин є не умисним та обвинувачений був другом її сина, але вважає, що визнавати свою вину обвинувачений почав лише під тиском здобутих органом досудового розслідування доказів. ОСОБА_3 дійсно приходив до неї після того як виписався з лікарні та просив вибачення за вчинене. На поховання сина обвинувачений матеріальної допомоги не надав, лише перед судовим засіданням мати ОСОБА_3 пропонувала надати їй 40 000 грн. на відшкодування шкоди, але вона відмовилася від отримання цих коштів, оскільки вважала належним розміром відшкодування 200 000 гривень одним платежем. Просить призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що загиблий ОСОБА_8 - його син. Повідомив, що в день, коли сталася ДТП, приблизно о 22 год. 00 хв. до нього додому приїхав друг ОСОБА_3 та повідомив, що сталася дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_3 та його сина. Коли він приїхав на місце ДТП, йому повідомили, що його син помер. Відносини з сином у нього були добрі, хоча син проживав з матір`ю. Йому відомо, що ОСОБА_3 був другом його сина. ОСОБА_3 вибачився перед ним за те, що сталося. Він не бажає приймати відшкодування завданої шкоди від обвинуваченого, оскільки вважає, що втрату сина неможливо оцінити грошима. Просить призначити обвинуваченому суворе покарання.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Отже, суд визнає необхідним дослідити матеріали кримінального провадження в частині матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого та висновків експертиз по справі.

Судом було досліджено наступні письмові докази:

- висновок експерта № 520 від 16 жовтня 2023 року за результатами судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 , відповідно до якої на трупі ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: підшкірної гематоми в проекції завушної ділянки ліворуч та праворуч, садна лобної ділянки голови праворуч, забитої рани в проекції тім`яно-скроневої ділянки голови ліворуч, підшкірної гематоми в проекції акроміона лівої лопатки, садна у края реберної дуги праворуч по середній пахвовій лінії праворуч, передньої поверхні правого колінного суглобу та верхньої третини правої гомілки по передній поверхні, подряпин по задній поверхні правого променево-зап`ястного суглобу та колінного суглобу; відкрита черепно-мозкова травма: перелом кісток основи та склепіння черепу з крововиливом під оболонки та у речовину головного мозку, розриву обох барабанних перетинок; закрита тупа травма грудної клітини: косопоперечний перелом тіла груднини між 2-3 ребрами з локальним крововиливом по передній поверхні тіла груднини в м`яких тканинах, які по ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних на момент їх отримання та від яких настала смерть. Між знайденими тілесними ушкодженнями та смертю, що настала є прямий причинно-наслідковий зв`язок. При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа гр. ОСОБА_8 , виявлено: в крові та сечі виявлено етиловий спирт у кількості - в крові - 3,5 проміле, у сечі - 3,3 проміле, що стосовно до живих осіб може відповідати тяжкому отруєнню етиловим спиртом;

- висновок експерта №520/1 від 13 листопада 2023 року за результатами додаткової судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 , з якого вбачається, що приймаючи до уваги анатомо-топографічну локалізацію та характеристику знайдених тілесних ушкоджень при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_8 , та матеріали справи, які надані на експертизу, та вивчені, можна зробиш висновок, що останні більш ймовірно характерні для пасажира, який знаходився в рухомому автомобільному транспортному засобу праворуч від водія даного автотранспортному під час дорожньо-транспортної пригоди;

- висновок експерта №СЕ-19/117-23/17905-ІТ від 27 листопада 2023 року за результатами судової інженерно-транспортної експертизи, з якого вбачається, що у заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Ореl» моделі «Omega 2.01 СПГ» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 вбачаються невідповідності з вимогами п.п.10.1, 12.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. В умовах заданої події водій автомобіля «Ореl» моделі «Omega 2.01 СПГ» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути ДТП шляхом виконання вимог п.п.10.1, 12.1 Правил дорожнього руху, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру;

- висновок експерта №1082 від 14 листопада 2023 року за результатами судово-медичної експертизи ОСОБА_3 , з якого вбачається, що у ОСОБА_3 виявлено чисельні тілесні ушкодження. На підставі зіставлення пошкоджень на автомобілі та виявлених у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, варто прийти до висновку, що вказані тілесні ушкодження з великою ймовірністю утворилися від контактування тіла потерпілого на водійському сидінні;

- висновок експерта № 2240 від 06 жовтня 2023 року за результатами судово-токсикологічної експертизи крові ОСОБА_3 , згідно якого в крові виявлено етиловий спирт в концентрації - 2,4 проміле.

Також, судом було досліджено наступні характеризуючи матеріали на ОСОБА_3 :

- довідку №13336/115/24/05-2023 від 22.11.2023 року, із якої вбачається, що ОСОБА_3 раніше не судимий;

- довідку КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» №952 від 26 вересня 2023 року, відповідно до якої ОСОБА_3 за медичною допомогою не звертався та довідку комунального підприємства «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» №1336 від 27.09.2023 року, відповідно до якої ОСОБА_3 на динамічному спостереженні не перебуває;

- інформаційну довідку Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області №8959/01-25 від 02.10.2023 року, відповідно до якої скарг та заяв на ОСОБА_3 до Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області не надходило;

- довідки Територіального сервісного центру МВС №5342 від 26.09.2023 року №31/16-15-1848, та від 18.10.2023 року №31/16-15-2077, відповідно до яких за ОСОБА_3 транспортні засоби зареєстрованими не числяться;

- довідку Територіального сервісного центру МВС №5342 від 18.10.2023 року №31/16-15-2077/1, відповідно до якої ОСОБА_3 посвідчення водія не отримував;

- лист відділення поліції №2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Національної поліції України №11050/115/109/01-20223 від 28.11.2023 року, відповідно до якої ОСОБА_3 протягом 2022-2023 років тричі притягався до адміністративної відповідальності, а саме: 01 травня 2022 року за ч.1 ст.178 КУпАП, 23 червня 2023 року за ч.1 ст.178 КУпАП, 15 квітня 2023 за ч.2 ст.126 КУпАП, також 15 квітня 2023 року відносно ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та копії відповідних постанов по справам про адміністративні правопорушення;

- лист БПП у АДРЕСА_4 від 01.12.2023 року з додатками - витягами з ІПНП по постановам про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 .

Також, судом було досліджено ухвали Октябрського районного суду м. Полтави про арешт майна від 18.09.2023 року та 20.09.2023 року, постанови про визнання речовими доказами від 17.09.2023, 19.09.2023, 19.09.2023, 21.09.2023, 03.11.2023, довідки про витрати на проведення експертиз.

Досліджені експертні висновки та інші фактичні обставини учасники процесу не оспорювали, на дослідженні інших доказів не наполягали.

Таким чином, заслухавши пояснення обвинуваченого, потерпілих, оцінивши досліджені докази, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України та його дії вірно кваліфіковані як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили смерть потерпілого.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Також, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує положення п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року №7, де зазначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Визначені у ст. 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , виходячи із обставин даного кримінального провадження, а також поведінки обвинуваченого під час судового розгляду, суд визнає щире каяття.

Так, щире каяття - це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 неодноразово просив пробачення у потерпілих, засуджував свою поведінку, щиро каявся у вчиненому. Також, потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_11 підтвердили, що після виписки з лікарні ОСОБА_3 просив у них вибачення за вчинене.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого - не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , суд бере до уваги обставини і характер скоєного кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів; обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання; особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога, у лікаря-психіатра не перебуває, задовільно характеризується за місцем проживання.

Так, суд вважає щире каяття, визнання винуватості обвинуваченим, виявлення жалю з приводу вчиненого, виявлення бажання допомагати в подальшому родині потерпілого обставинами, що знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим діяння. Однак, суд бере також до уваги, що ОСОБА_3 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП, а саме за перебування в громадському місці у п`яному вигляді, розпивання алкогольних напоїв в громадських місцях, а також за ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 126 КУпАП - за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, не маючи посвідчення водія.

Відповідно до Основного Закону України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (частина перша статті 3 Конституції України).

Тож, суд враховує, що ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом, тим самим поставивши під небезпеку не лише своє життя і життя особи, що перебувала з ним в транспортному засобі - потерпілого ОСОБА_8 , а й інших учасників дорожнього руху, порушив Правила дорожнього руху, допустив дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої пасажир автомобілю ОСОБА_8 загину на місці пригоди.

Таким чином, суд приходить до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 3 ст. 286-1 КК України у виді позбавлення волі. Підстав для застосування вимог ст.ст. 69, 75 КК України відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд не вбачає.

Також, з урахуванням вищевикладеного, суд не вбачає підстав для призначення покарання обвинуваченому в мінімальному розмірі, встановленому санкцією ч. 3 ст. 286-1 КК України, про що просить сторона захисту, оскільки, на думку суду, призначення покарання в такому розмірі не можна вважати справедливим, пропорційним і співрозмірним ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та не буде достатнім для виправлення ОСОБА_3 .

Виправлення обвинуваченого є таким впливом покарання на його свідомість, за допомогою якого усуваються ті його негативні риси, що призвели до вчинення кримінального правопорушення. Виправлення виявляється у внесенні коректив у соціально-психологічні характеристики засудженого, нейтралізації негативних криміногенних настанов, вихованні законослухняності та поваги до положень закону, зокрема і кримінального.

Досягнення мети виправлення означає, що в результаті застосування до засудженого покарання в його особистості відбулись такі зміни, які фактично унеможливлюють вчинення ним нового кримінального правопорушення з огляду на зміни його ціннісних орієнтирів, що неможливо без усвідомлення та засудження винуватим вчиненої ним суспільно небезпечної дії, про що вказано в постанові Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року, справа № 725/5266/20, провадження № 51-5167км21.

Також, суд зважає на думку потерпілого ОСОБА_11 , який просив призначити обвинуваченому суворе покарання, та думку потерпілої ОСОБА_6 , яка просила призначити покарання ОСОБА_3 на розсуд суду.

Окрім того, суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 286-1 КК України, вважає за необхідне призначити обов`язкове додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Дійсно, під час розгляду справи було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 на момент вчинення кримінального правопорушення керував автомобілем, не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Проте, відповідно до правового висновку, викладеного у рішенні об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 04 вересня 2023 року у справі №702/301/20, особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК України, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане в передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами. При цьому, Верховний Суд звертає увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи вищевказані обставини, з урахуванням особи винного та встановлених обставин справи, суд приходить до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 286-1 КК України з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Призначення саме такого покарання, на думку суду, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», забезпечить співрозмірність діяння та кари, та буде необхідним для досягнення цілей покарання, встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання про долю речових доказів та питання скасування арештів необхідно вирішити відповідно до ст.ст.100, 174 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

Ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 8 (вісім) місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 7 (сім) років.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, у строк покарання термін попереднього ув`язнення з 05 грудня 2023 року по дату набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.72 КК України.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати на залучення експертів в загальній сумі 5258 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят вісім) грн. на користь держави.

Речові докази у кримінальному провадженні - автомобіль «Opel» моделі «Omega 2.0I СПГ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на території Відділенні поліції №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області - повернути законному володільцю, скасувавши арешт, накладений ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 18.09.2023 року. Змиви біологічних зразків та контрольні змиви з керма, з ручки передніх лівих дверцят, з ручки правих передніх дверцят та важеля КПП автомобіля; змиви речовини бурого кольору зовні схожої на кров та контрольний змив з заднього пасажирського сидіння, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області - зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000653 від 17 вересня 2023 року, скасувавши арешт, накладений ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 18.09.2023 року. Мікрочастинки з сидінь та спинок передніх сидінь автомобіля; пару шльопанець однотонних, темно-синього кольору; пару шльопанець «Fashion», футболку ОСОБА_3 , шорти ОСОБА_3 , які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області - знищити, скасувавши арешт, накладений ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 18.09.2023 року. Футболку, шорти та труси, які належали ОСОБА_8 , які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області - знищити, скасувавши арешт, накладений ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 20.09.2023 року. Три лазерних диска з відеозаписами з нагрудної боді-камери працівників СРПП ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області; флакон зі зразком крові об`ємом 5,0 мл. ОСОБА_3 ; DVD-диск марки «Verbatium» з відеозаписами з відеокамер зовнішнього спостереження, встановлених на фасаді магазину, які знаходяться на зберіганні при матеріалах кримінального провадження №0000653 від 17 вересня 2023 року - залишити на зберіганні при матеріалах кримінального провадження №0000653 від 17 вересня 2023 року.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1