Провадження № 1-кп/734/283/24 Справа № 734/3906/24
У х в а л а

17 вересня 2024 року смт Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Козелецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000024 від 08 січня 2018 року за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 120, ч. 1 ст. 146 КК України,

в с т а н о в и в:

03 вересня 2024 року до Козелецького районного суду Чернігівської області надійшло клопотання прокурора Козелецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000024 від 08 січня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 120, ч. 1 ст. 146 КК України, у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Клопотання мотивоване тим, що 08 січня 2018 року о 07 годині 10 хвилин до чергової частини Козелецького ВП надійшло повідомлення від ОСОБА_4 1982 року народження, про те, що в АДРЕСА_1 покінчив із життям через повішання ОСОБА_5 , віком близько 40 років.

В ході досудового розслідування не вдалося встановити винну особу, повідомлення про підозру в межах кримінального провадження № 0000024 не здійснювалося.

Прокурор звернувся до суду та просив закрити кримінальне провадження № 0000024 від 08 січня 2018 року за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 120, ч. 1 ст. 146 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Прокурором було подано клопотання про розгляд кримінального провадження за її відсутності.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася.

За таких обставин суд визнав можливим провести розгляд справи за відсутності потерпілої.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України протиправне діяння, передбачене ч. 1 ст. 120, ч. 1 ст. 146 КК України, є нетяжким злочином, так як максимальним покаранням за вчинення такого злочину є обмеження волі на строк до трьох років або позбавлення волі на той самий строк.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, надані суду, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

В той же час, згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Законність відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Публічність, згідно зі ст. 25 КПК України, передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно ч. 4 ст. 40 КПК України слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі. Невиконання слідчим законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Як вбачається з досліджених копій матеріалів кримінального провадження, 08 січня 2018 року до ЄРДР було внесено інформацію про те, що 08 січня 2018 року о 07.10 год. до чергової частини Козелецького ВП надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_4 , що в АДРЕСА_1 покінчив із життям через повішання ОСОБА_5 , віком близько 40 років. Органом досудового розслідування здійснена кваліфікація кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 120 та ч. 1 ст. 146 КК України.

08 січня 2018 року було оглянуто місце події, у ході якого було вилучено ряд предметів/об`єктів, які 09 січня 2018 року на підставі постанови слідчого були визнані речовими доказами в справі, зокрема, шматок шнурка з підлоги в погребі, шматок шнурка прив`язаний з ліжка, дві гумові рукавиці. Однак вказані речі в подальшому навіть не були направлені на експертизу з метою виявлення слідів злочинів.

В межах порушеної справи було допитано потерпілу 08 січня 2018 року, а також допитано свідків 08, 09, 11, 12 січня 2018 року та 08 лютого 2018 року.

В лютому 2018 року було отримано тимчасовий доступ до речей і документів абонента стільникового зв`язку ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Огляд предметів, доступ до яких було отримано, здійснено в травні 2018 року

З листа за підписом начальника Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області від 16 березня 2018 року вбачається, що в ході досудового розслідування виникла необхідність перевірки на причетність до кримінального правопорушення громадян російської федерації ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Як вбачається з ухвали слідчого судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 02 квітня 2018 року, постановленої за результатами розгляду клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, клопотання було мотивоване, зокрема, тим, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 після виявлення трупа ОСОБА_6 покинули територію громадської організації «Центр соціальної адаптації наркозалежної молоді ім. Андрія Мунтяна» та виїхали в невідомому напрямку і за станом на 28 березня 2018 року їх місцезнаходження не було встановлено.

В 2018 році було встановлено, що ОСОБА_7 в січня 2018 року залишив територію України. Вказана інформація була актуалізована в 2020 році і також отримано відомості, що ОСОБА_8 також залишив територію України.

В грудні 2019 року слідчим в кримінальному провадженні було надано доручення на встановлення та забезпечення явки до слідчого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Інформація щодо виконання вказаного доручення в матеріалах, переданих до суду, відсутня.

16 лютого 2024 року слідчим в кримінальному провадженні було надано доручення на встановлення та забезпечення явки до слідчого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 24 лютого 2024 року старшим оперуповноваженим складено рапорт, відповідно до якого на виконання доручення від 16 лютого 2024 року проведено заходи, спрямовані на встановлення місця знаходження ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вказані особи 07 січня 2018 року покинули територію України та не повернулися. Актуальних даних стосовно цієї інформації суду не надано.

Таким чином, як вбачається з викладеного вище, в 2018 році органом досудового розслідування було проведено ряд дій (допит потерпілої та свідків, огляд та обшук, тимчасовий доступ до речей і документів) та встановлено імовірність причетності до вказаних кримінальних правопорушень двох осіб ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , проте жодних заходів щодо оголошення вказаних осіб в міжнародний розшук не вживалося, з клопотанням про проведення спеціального досудового розслідування (з урахуванням того, що особи виїхали до російської федерації) орган досудового розслідування не звертався. Жодних експертиз (окрім судово-медичної щодо встановлення причин смерті) з урахуванням обставин виявлення трупа проведено не було та не проаналізовано питання щодо можливої кваліфікації дій осіб за ч. 1 чи ч. 2 ст. 115 КК України.

З 2019 року по справі жодних слідчих дій проведено не було, прокурором вказівки також надані не були взагалі ніякі (або такі не надані суду).

Статтею 1 Кримінального кодексу передбачено, що завданнями КК є правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Таким чином, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що на даний час відсутні підстави для закриття вказаного кримінального провадження, оскільки не в повному обсязі проведені всі слідчі (розшукові) дії для встановлення винної особи.

Крім того, внесення змін до КПК України і, зокрема, доповнення ч. 1 ст.284КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами ст. ст. 9, 25 КПК України.

В даному випадку, вказаних обов`язків органи досудового розслідування не виконали та порушують перед судом питання закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Суд вважає, що таке використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства», як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.

Фактично, починаючи з 2019 року у кримінальному провадженні не здійснювалось досудове розслідування та не здійснювались дії на виконання обов`язку, встановленого ст. 92 КПК України, а прокурор через 5 років після внесення відомостей до ЄРДР, не дивлячись на вказані обставини, направив до суду клопотання про закриття кримінального провадження в судовому порядку.

За таких обставин досудове розслідування не може вважатися повним, а закриття кримінального провадження буде суперечити зазначеним вище завданням та засадам кримінального провадження.

Враховуючи дані обставини, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування не було вжито належних заходів для встановлення особи, причетної до вчинення кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 120, ч. 1 ст. 146 КК України, а тому є передчасним твердження про те, що у кримінальному провадженні не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки доказів, які стосуються цього провадження в сукупності, у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 49 КК України, п. 3-1 ч. 1, ч. 4 ст. 284, 369, 372, 392 КПК України,

постановив:

В задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадженні начальника прокурора Козелецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000024 від 08 січня 2018 року за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбаченого ч. 1 ст. 120, ч. 1 ст. 146 КК України відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом семі днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на цю ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили та її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Суддя ОСОБА_9