30 жовтня 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Олексинці, Борщівського району, Тернопільської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, маючого на утриманні 1 непонолітню дитину, який проходить військову службу на посаді старшого техніка 3 механізованої роти 2 механізованого батальйону ввійськової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
Автоматизованою системою документообігу суду визначено головуючого по справі суддю ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 01.10.2024 року призначено підготовче судове засідання, яке відкладалось за клопотанням сторони захисту.
В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що в обвинувальному акті місцем вчинення кримінального правопорушення зазначено адресу: АДРЕСА_2 .
Питання, які підлягають вирішенню під час підготовчого провадження визначені ч. 3 ст. 314 КПК України, серед яких направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.
Зважаючи на викладене судом поставлено на обговорення питання про порушення цього правила та необхідності направлення обвинувального акту до Запорізького апеляційного суду для визначення підсудності.
В підготовчому засіданні прокурор просив направити обвинувальний акт до Запорізького апеляційного суду для визначення підсудності.
Потерпілий підтримав думку прокурора.
Обвинувачений просив відкласти розгляд справи у зв`язку з неявкою захисника у судове засідання.
Прокурор заперечив проти відкладення розгляду справи та зазначив що при вирішенні питань щодо підсудності права обвинуваченого не порушуються.
Суд відмовив в клопотанні обвинуваченого про відкладення розгляду справи, оскільки захисник про судове засідання повідомлявся належним чином, про причини не явки суд не повідомив, а також суд на даній стадії процесу вирішує питання щодо направлення справи за підсудністю.
Крім того, вказане питання є першочерговим, переважно перед іншими питаннями та клопотаннями, які підлягають вирішенню у підготовчому засіданні, оскільки вирішення інших питань має здійснюватися виключно належним судом, а порушення правил підсудності є безумовною підставою для скасування судового рішення.
Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до таких висновків.
Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про направлення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду апеляційної для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.
Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентно здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення.
Підсудність - є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася законним, компетентним, незалежним і неупередженим судом, як того вимагають статтею 7 Загальної декларації прав людини та частиною 1 статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.
Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом, а відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.
За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом за нормою статті 24 Конституції України та статті 10 КПК України. Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.
Положеннями частини 1 статті 34 КПК України визначено вичерпні причини для передачі кримінального провадження на розгляд до іншого суду. Однією з таких причин є виявлення до початку судового розгляду, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.
Стаття 32 КПК України регламентує територіальну підсудність.
Відповідно до частини 1 статті 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Дія цього абзацу не поширюється на кримінальні провадження, що віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду згідно з правилами статті 33-1 цього Кодексу.
Відповідно до обвинувального акту, в даному кримінальному провадженні, ОСОБА_6 інкримінується вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яке безпосередньо вчинено за адресою: АДРЕСА_2 , що відносився до територіальної підсудності Оріхівського районного суду Запорізької області, який наразі, у зв`язку з неможливістю судом здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядженням Голови Верховного Суду від 10.05.2022 № 29/0/9-22 змінено на Шевченківський районний суд м.Запоріжжя. Таким чином, місце вчинення кримінального правопорушення, згідно обвинувального акту, не відноситься до територіальної юрисдикції Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України, кримінальне провадження передається на розгляд іншому суду, якщо до початку судового розгляду виявилось, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.
Порядок передання кримінального провадження з одного суду до іншого регламентований ст. 34 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Законних підстав, передбачених ст. 32 КПК України, для розгляду зазначеного кримінального провадження Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, суд не вбачає.
Враховуючи те, що місцем вчинення кримінального правопорушення (проступку) є Запорізька область, Пологівський район, село Вільнянка, суд вважає за необхідне вказане кримінальне провадження направити до Запорізького апеляційного суду для вирішення питання про направлення обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя для розгляду за підсудністю.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 34, 314 КПК України, суд
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1