УХВАЛА

30 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 646/7414/17

провадження № 13-35 зво 24

Суддя Великої Палати Верховного Суду ОСОБА_1 перевірив заяву захисника ОСОБА_2 про перегляд за виключними обставинами на підставі п. 2 ч. 3 ст. 459 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2021 року, ухвали Дніпровського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року та постанови Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 21 грудня 2023 року щодо засудженого ОСОБА_3 і

в с т а н о в и в:

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області

від 15 вересня 2021 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 365 Кримінального кодексу України (далі - КК) до позбавлення волі на строк вісім років з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на строк три роки та з позбавленням спеціального звання майора поліції, за ч. 3 ст. 186 КК - до позбавлення волі на строк п`ять років з позбавленням спеціального звання майора поліції, за ч. 4 ст. 187 КК - до позбавлення волі на строк дев`ять років з конфіскацією всього належного йому майна та з позбавленням спеціального звання майора поліції. На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань призначено остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк десять років з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на строк три роки, з позбавленням спеціального звання майора поліції та з конфіскацією всього належного йому майна. Зараховано в строк відбуття покарання ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 06 квітня 2017 року до 23 вересня 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Також за вищевказаним вироком засуджено ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 365 КК до позбавлення волі на строк дев`ять років з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на строк три роки та з позбавленням спеціального звання підполковника поліції, за ч. 3 ст. 186 КК - до позбавлення волі на строк п`ять років та з позбавленням спеціального звання підполковника поліції, за ч. 4 ст. 187 КК - до позбавлення волі на строк десять років з конфіскацією всього належного йому майна та з позбавленням спеціального звання підполковника поліції. На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань призначено остаточне покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк одинадцять років із позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на строк три роки, з позбавленням спеціального звання підполковника поліції та з конфіскацією всього належного йому майна. Зараховано в строк відбуття покарання ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення з 06 квітня 2017 року до 23 вересня 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Цим же вироком ОСОБА_3 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 368 КК України та виправдано за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих кримінальним правопорушенням, задоволено частково. Постановлено стягнути на його користь з Державного бюджету України в особі Державної казначейської служби України 22 610 721,60 грн на відшкодування майнової шкоди та 100 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих кримінальним правопорушенням, задоволено частково.

Постановлено стягнути на її користь з Державного бюджету України в особі Державної казначейської служби України 19 570 760,70 грн на відшкодування майнової шкоди та 100 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року вирок місцевого суду стосовно ОСОБА_3 і ОСОБА_4 змінено. Виключено з мотивувальної частини вироку посилання суду на порушення порядку затримання обвинувачених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 06 квітня 2017 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК без ухвали слідчого судді.

Цивільні позови ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих кримінальним правопорушенням, задоволено частково.Постановлено стягнути з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на користь потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по 10 000,00 грн з кожного на відшкодування моральної шкоди. У задоволенні іншої частини заявлених позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю. В решті вирок суду залишено без змін.

12 вересня 2024 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) ухвалив остаточне рішення у справі «Спариш і Куцманд проти України», яким констатував порушення щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (заяви № 49709, № 49870) порушення статей 3 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) щодо неналежних умов тримання під вартою та відсутності будь-якого ефективного засобу юридичного захисту. ЄСПЛ постановив, що було порушення Конвенції щодо інших скарг, поданих відповідно до усталеної практики Суду (див. таблицю, що додається), та вказав, що держава-відповідач має виплатити заявникам по 7 500 євро як матеріальну та моральну шкоду.

Як зазначено в доданій до рішення таблиці, Суд встановив порушення, зокрема, ст. 5 (1) - незаконний арешт без судового рішення - 06 квітня 2017 року заявники були заарештовані без рішення суду в рамках кримінального розслідування зловживання владою та розбою, що мали місце у квітні та травні 2016 року. Однак у відповідних звітах зазначалося, без надання будь-яких подробиць, що арешт заявників був здійснений одразу після вчинення злочину і що існували неназвані свідки або докази, які вказували на них як на злочинців («Строган проти України», № 30198/11, § 88, 89, 06 жовтня 2016 року, та «Грубник проти України», № 58444/15, § 83-85, 17 вересня 2020 року).

Крім того, встановлено порушення ст. 5 (3) - надмірна тривалість досудового тримання під вартою, ст. 5 (5) - відсутність компенсації за незаконний арешт або тримання під вартою, ст. 6 (1) - надмірна тривалість кримінального провадження.

23 жовтня 2023 року до Великої Палати Верховного Суду надійшла заява захисника ОСОБА_2 про перегляд вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2021 року, ухвали Дніпровського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року та постанови Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 21 грудня 2023 року щодо засудженого ОСОБА_3 за виключними обставинами з підстави встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом (п. 2 ч. 3 ст. 459 КПК), в якій просить скасувати ухвалені рішення щодо ОСОБА_3 та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Перевіривши заяву, вважаю, що вона за своїм змістом відповідає вимогам статті 462 КПК, подана з дотриманням порядку, передбаченого частиною 3 статті 463 цього Кодексу, і у межах строку, встановленого пунктом 2 частини 5 статті 461 КПК.

Керуючись статтями 459, 460, 461, 462, 463, 464 Кримінального процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Відкрити провадження за заявою захисника ОСОБА_2 про перегляд за виключними обставинами на підставі п. 2 ч. 3 ст. 459 Кримінального процесуального кодексу України вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2021 року, ухвали Дніпровського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року та постанови Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 21 грудня 2023 року щодо засудженого ОСОБА_3 .

Витребувати матеріали кримінальної справи щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Призначити заяву до розгляду Великою Палатою Верховного Суду на 29 січня 2025 року на 10:00 год. у приміщенні Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Орлика, 8.

Копію цієї ухвали та заяви про перегляд судових рішень надіслати заявнику, іншим учасникам судового провадження, Офісу Генерального прокурора, Секретаріату Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя Великої Палати

Верховного Суду ОСОБА_1