Єд. унік. № 243/5401/23
Провадження № 1-в/243/248/2024
УХВАЛА

Іменем України

18 жовтня 2024 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Новобаварського районного відділу філії Державної установи Центр пробації в Харківській області про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 жовтня 2023 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу на користь держави в сумі 17000 грн. 00 коп.,

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся начальник Новобаварського районного відділу філії Державної установи Центр пробації в Харківській області про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт відносно ОСОБА_3 .

В обґрунтування подання зазначено, що Новобаварський районний відділ філії Державної установи Центр пробації в Харківській області 13.11.2023 року прийняв до виконання копію вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04.10.2023 року відносно громадянина ОСОБА_3

13.11.2023 року за вих. 24/25/3302-23 громадянину ОСОБА_3 направлено виклик до уповноваженого органу з питань пробації, в якому зазначено, що відповідно до частини першої статті 26 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчу інспекцію (орган пробації) за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

У місячний строк з моменту набрання вироком суду законної сили ОСОБА_3 за викликом до органу пробації не прибув, причини неявки не повідомив.

07.12.2023 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області було направлено подання на підставі ч. 3 ст. 26 КВК України для вирішення питання щодо питання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

В ході виконання вироку суду стало відомо, що ОСОБА_3 є військовослужбовцем та проходить військову службу в ЗС України у військовій частині НОМЕР_1 .

09.01.2024 року за вих. № 24/25/52-24 до військової частини НОМЕР_1 направлено повідомлення відносно ОСОБА_3 щодо ознайомлення останнього про необхідність сплати штрафу у розмірі 17000 гривень за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04.10.2023 та були надані реквізити для сплати штрафу.

09.02.2024 року був здійснений вихід за адресою місця проживання ОСОБА_3 , а саме: АДРЕСА_1 . В ході виходу двері квартири ніхто не відчинив. Сусідка з квартири АДРЕСА_2 (відмовилась надати свої дані та письмові пояснення), усно повідомила, що за даною адресою проживає ОСОБА_3 , який є військовослужбовцем, на даний час в квартирі ніхто не проживає.

19.02.2024 року ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області подання органу пробації було задоволено. Штраф у розмірі 17000 гривень розстрочено рівними частинами протягом 1 року в сумі 1416 грн. 67 коп. щомісячно, починаючи з дня набрання ухвалою законної сили, тобто з 27.02.2024 року.

01.03.2024 року за вих. 24/25/683-24 громадянину ОСОБА_3 направлено виклик до уповноваженого органу з питань пробації, в якому зазначено, що у разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинами засуджений зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, що встановлені судом. Про сплату відповідної частини штрафу необхідно повідомляти уповноважений орган з питань пробації) за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

01.03.2024 року було здійснено телефонний дзвінок ОСОБА_3 з метою ознайомлення останнього, що ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19.02.2024 року, штраф у розмірі 17000 гривень розстрочено рівними частинами протягом 1 року в сумі 1416 грн. 67 коп. щомісячно, починаючи з дня набрання ухвалою законної сили, тобто з 27.02.2024 року, але слухавку ніхто не взяв та не перетелефонував.

05.04.2024 року за вих. № 24/25/942-24 до військової частини НОМЕР_1 повторно направлено повідомлення відносно ОСОБА_3 щодо ознайомлення останнього про необхідність сплати штрафу у розмірі 17000 гривень реквізити для сплати штрафу за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04.10.2023 та були надані реквізити для сплати штрафу.

05.04.2024 року в ході телефонної бесіди з представником військової частини НОМЕР_1 стало відомо, що ОСОБА_3 з 18.02.2024 року рахується як особа, яка самовільно покинула частину.

16.04.2024 року був здійснений вихід за адресою місця проживання ОСОБА_3 , а саме: АДРЕСА_1 . В ході виходу двері квартири АДРЕСА_3 відчинив чоловік, який представився ОСОБА_3 . Засуджений ОСОБА_3 надав письмове пояснення, в якому зазначив, що йому відомо про необхідність сплати штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, а також про те, що штраф розстрочено на 1 рік. Також ОСОБА_3 зазначив, що на даний час перебуває на лікуванні та не має фінансової можливості сплатити штраф в повному обсязі та частинами, тому просить направити матеріали до суду для вирішення питання про заміну несплаченої суми штрафу на покарання у виді громадських робіт.

Станом на 02.08.2024 року засуджений ОСОБА_3 не сплатив частину штрафу, призначену йому ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19.02.2024 року.

17.04.2024 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області було направлено подання на підставі ч. 4 ст. 26 КВК України для вирішення питання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт стосовно ОСОБА_3 відповідно до закону.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07.05.2024 року у задоволенні вищезазначеного подання від 17.04.2024 року було відмовлено, у зв`язку з тим, що у відношенні ОСОБА_3 , який є військовослужбовцем та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , неможливо замінити покарання у виді несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт.

28.05.2024 року за вих. №24/25/1433-24 засудженому ОСОБА_3 направлено виклик до уповноваженого органу з питань пробації на 06.06.2024 року.

06.06.2024 року до уповноваженого органу з питань пробації з`явився. ОСОБА_3 на надав пояснення, в якому зазначив, що не має фінансової спроможності сплачувати штраф навіть з розстрочкою, не є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 та просить змінити покарання у виді штрафу покаранням у виді громадських робіт.

07.06.2024 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області було направлено подання на підставі ч. 4 ст. 26 КВК України для вирішення питання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт стосовно ОСОБА_3 відповідно до закону.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20.06.2024 року у задоволенні вищезазначеного подання було відмовлено, у зв`язку з тим, що суд вважає, що ОСОБА_3 , який є військовослужбовцем та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , неможливо замінити покарання у виді несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт.

22.07.2024 року за вих. №24/25/1945-24 засудженому ОСОБА_3 направлено виклик до уповноваженого органу з питань пробації на 29.07.2024 року. 25.07.2025 року за вих. №24/25/2000-24 було направлено запит Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську щодо надання копії витягу з ЄРДР відносно ОСОБА_3

07.08.2024 року надійшло повідомлення з Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Краматорську та копія витягу з ЄРДР №00014000 від 15.04.2024 року за ч. 4 ст. 408 КК України. В повідомлені зазначено, що досудове розслідування відносно ОСОБА_3 триває.

07.08.2024 року ОСОБА_3 прибув до органу пробації та надав письмове пояснення, в якому зазначив, що не має фінансової можливості сплатити штраф повністю чи частинами, оскільки наразі не отримує грошове забезпечення від ЗСУ, банківські картки заблоковані, також повідомив, що він не є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , на даний час він рахується як особа, яка самовільно залишила військову частину та відносно нього порушено кримінальне провадження №00014000 від 15.04.2024 року за ч. 4 ст. 408 КК України. Просить направити матеріали відносно нього до суду для вирішення питання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт.

Відповідно до відомостей щодо джерел виплачених доходів, наданих Державною податковою службою України від 01.08.2024 року за 2 квартал 2024 року - дані відсутні.

08.08.2024 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області було направлено подання на підставі ч. 4 ст. 26 КВК України для вирішення питання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт стосовно ОСОБА_3 відповідно до закону. Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13.09.2024 року у задоволенні вищезазначеного подання було відмовлено, у зв`язку з тим, що суд вважає, що ОСОБА_3 , який є військовослужбовцем та відносно якого відсутні відомості про звільнення його з військової служби, неможливо замінити покарання у виді несплаченої суми штрафу за вироком суду покаранням у виді громадських робіт. 03.10.2024 року надійшов витяг з ЄРДР №0000113 від 06.09.2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 389 КК України та постанова СД ВП №1 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області від 30.09.2024 року про закриття кримінального провадження, внесене до ЄРДР №0000113 від 06.09.2024 року на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України . 08.10.2024 року ОСОБА_3 прибув до органу пробації та надав письмове пояснення, в якому зазначив, що не має фінансової можливості сплатити штраф повністю чи частинами, оскільки наразі не отримує грошове забезпечення від ЗСУ, банківські картки заблоковані, також повідомив, що він не є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , на даний час він рахується як особа, яка самовільно залишила військову частину та відносно нього порушено кримінальне провадження №00014000 від 15.04.2024 року за ч. 4 ст. 408 КК України. Просить направити матеріали відносно нього до суду для вирішення питання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт. Відповідно до відомостей щодо джерел виплачених доходів, наданих Державною податковою службою України від 09.10.2024 року за 3 квартал 2024 року - дані відсутні.

Керуючись положенням ч. 4 ст. 26 КВК України, просив суд розглянути питання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт стосовно засудженого ОСОБА_3 , відповідно до закону.

Прокурор Донецької спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Східного регіону в судове засідання не з`явився попри належне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив.

Представник Новобаварського районного відділу філії Державної установи Центр пробації в Харківській області в судове засідання не з`явився, попри належне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив.

Засуджений ОСОБА_3 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, проте до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання, осіб які були належним чином повідомленні про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що дане подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, з матеріалів доданих до подання вбачається, що ОСОБА_3 був засуджений 04 жовтня 2023 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу на користь держави в сумі 17000 грн. 00 коп.

Вирок набув законної сили 16.11.2023 року, прийнятий до виконання Новобаварським районним відділом філії Державної установи Центр пробації в Харківській області 13 листопада 2023.

19.02.2024 року ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області подання органу пробації було задоволено. Штраф у розмірі 17000 гривень розстрочено рівними частинами протягом 1 року в сумі 1416 грн. 67 коп. щомісячно, починаючи з дня набрання ухвалою законної сили, тобто з 27.02.2024 року.

Під час ухвалення та в подальшому виконання вироку було встановлено, що ОСОБА_3 є військовослужбовцем за призовом під час мобілізації на особливий період, водій 6 мінометного розрахунку 2 мінометного взводу 2 мінометної батареї 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдат.

07.08.2024 року ОСОБА_3 прибув до органу пробації та надав письмове пояснення, в якому зазначив, що не має фінансової можливості сплатити штраф повністю чи частинами, оскільки наразі не отримує грошове забезпечення від ЗСУ, банківські картки заблоковані, також повідомив, що він не є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , на даний час він рахується як особа, яка самовільно залишила військову частину та відносно нього порушено кримінальне провадження №00014000 від 15.04.2024 року за ч. 4 ст. 408 КК України.

06.09.2024 розпочато дізнання у кримінальному провадженні № 0000113 від 06.09.2024 щодо ухилення ОСОБА_3 від сплати штрафу за вироком суду від 04.10.2023. Постановою дізнавача СД ВП № 1 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області від 30.09.2024 кримінальне провадження № 0000113 від 06.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.389 КК України закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Згідно пояснення ОСОБА_3 від 08.10.2024, наданого органу пробації, він обізнаний про необхідність сплати штрафу, але до теперішнього часу штраф не сплатив, оскільки не має фінансової можливості, адже з квітня 2024 не проходить військову службу в ЗСУ, самовільно залишив частину та перебуває за місцем свого постійного мешкання. Зазначив, що він не є військовослужбовцем строкової служби, він є військовослужбовцем за призовом під час мобілізації на особливий період. Оскільки він не має можливості сплатити штраф, просив замінити призначене покарання на громадські роботи, подання просив розглядати за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.

Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Підставою для призупинення військової служби є отримання військовою частиною письмового повідомлення правоохоронного органу про внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального правопорушення (витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань).

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України та інших військових формувань.

Водночас, згідно п.2 ч.4 ст.26 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, звільняються з військової служби під час дії воєнного стану на підставах: а) за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі; б) за станом здоров`я: на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або про тимчасову непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців; за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу); в) у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі; г) через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу); д) у зв`язку із звільненням з полону (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу); е) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів - у разі неможливості їх використання на службі (для осіб вищого офіцерського складу); з) у зв`язку із призначенням (обранням) на посаду або перебуванням на посаді судді, судді Конституційного Суду України, члена Вищої ради правосуддя, члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, керівника служби дисциплінарних інспекторів Вищої ради правосуддя, його заступника, дисциплінарного інспектора Вищої ради правосуддя.

Таким чином, станом на теперішній час відомостей про те, що ОСОБА_3 не є військовослужбовцем, а саме був звільнений від військової служби у розумінні ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу матеріали подання не містять, тому доводи органу пробації та засудженого в тій частині, що ОСОБА_3 не є військовослужбовцем, є необгрунтованими.

Однак, положеннями КК і КВК України не встановлено застережень щодо неможливості призначення покарання у виді громадських робіт, чи заміну на нього, особі, яка є військовослужбовцем не строкової служби. Водночас, суд вважає, що у цьому випадку і у подібних, не сплата штрафу або його частини засудженим, який є військовослужбовцем не строкової служби, що самовільно покинув військову частину, не може бути замінена покаранням у виді громадських робіт з огляду на таке.

Так, заміна засудженому несплаченого штрафу (або його частини) на покарання у виді громадських робіт, відповідно потягне за собою необхідність виконання вказаного покарання.

У відповідності до ч.5 ст.53 КК України у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

Судом встановлено, що засудженим не було сплачено штраф навіть частково, тому несплачена сума штрафу становить 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає 17000 грн. Таким чином, призначене засудженому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу у разі його заміни громадськими роботами мало б складати 1000 годин громадських робіт.

Однак в силу вимог ч.1, 2 ст.56 КК України громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування. Громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більш як чотири години на день. Громадські роботи не призначаються особам, визнаним інвалідами першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби.

З наведеного слідує, що заміна засудженому несплаченої суми штрафу громадськими роботами призведе до того, що фактично замінене покарання буде значно меншим, аніж його визначено вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04.10.2023, що є неприпустимим. Окрім того, виконання вироку при призначенні покарання у виді громадських робіт військовослужбовцю унеможливлене, оскільки на теперішній час відсутні відомості про те, що військовослужбовець ОСОБА_3 був звільнений від військової служби у розумінні ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу тому або після добровільного припинення вчинення ним триваючого злочину, або після виявлення його правоохоронними органами військовослужбовець ОСОБА_3 повинен буде перебувати в розташуванні військової частини, що унеможливлюватиме здійснювати контроль за виконанням покарання у виді громадських робіт, який покладений на уповноважений орган з питань пробацїї, відповідно до ст.10 Закону України Про пробацію.

За наведених обставин суд не вбачає підстав для задоволення подання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 53, 56, КК України, ст. 537, 539 КПК України, ст. 26 КВК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання начальника Новобаварського районного відділу філії Державної установи Центр пробації в Харківській області про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 жовтня 2023 року відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала складена та підписана у нарадчій кімнаті у єдиному примірнику.

Суддя ОСОБА_1