Справа № 307/4855/24
Провадження №1-кс/307/819/24
УХВАЛА

про арешт тимчасово вилученого майна

14 листопада 2024 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю заступника начальника СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 та володільця майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання заступника начальника СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и л а :

Заступник начальника СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , 12 листопада 2024 року звернувся до слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області з клопотанням, погодженим прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт тимчасово вилученого майна, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні №0000478, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 листопада 2024 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном.

В обґрунтування вказаного клопотання зазначив, що 09 листопада 2024 року, приблизно о 09 год. 10 хв. ОСОБА_4 , який їхав за кермом автомобіля марки «Mercedes-Benz», моделі «310», номерний знак НОМЕР_1 із с. Нижня Апша в напрямку с. Біла Церква, у селищі Солотвино по вул. Спортивній, навпроти будинку №72, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який переходив дорогу з ліва на право по ходу руху ОСОБА_4 , в результаті ДТП ОСОБА_7 госпіталізовано до КНП Тячівська РЛ із попереднім діагнозом забійна рвана рана голови, 3ЧМТ, струс головного мозку, перелом ребра з права.

09 листопада 2024 року в ході огляду місця події в селищі Солотвино було виявлено та вилучено автомобіль марки «Mercedes-Benz 310», номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні та яким керував ОСОБА_4 , власником якого є ОСОБА_8 , мешканець АДРЕСА_1 .

Враховуючи наведене, з метою забезпечення збереження речових доказів, виникла необхідність у арешті тимчасово вилученого майна.

Під час розгляду клопотання заступник начальника СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 в обґрунтування вказаного клопотання посилався на викладені у ньому обставини.

Володілець майна ОСОБА_4 не заперечував протии задоволення клопотання.

Власник майна, ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання до суду не прибув, однак його неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши думку слідчого, володільця майна та дослідивши документи, додані до клопотання, слідчий суддя дійшла висновку про задоволення вказаного клопотання про арешт тимчасово вилученого майна з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Положенням п. 3 ч. 2 цієї статті передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, зокрема, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1) ч. 2 цієї статті КПК України, арешт майна допускається серед іншого з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 98 КПК України, встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено серед іншого: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна та документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження, зокрема, третіми особами таким майном.

Із зазначеного клопотання заступника начальника СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна видно, що воно відповідає вимогам ст. 171 КПК України (а. с. 1-3).

Із витягу з ЄРДР вбачається, що зокрема слідчим СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 листопада 2024 року за №0000889 за ч. 1 ст. 286 КК України ( а. с. 4, 5).

Згідно протоколу огляду місця дорожньо транспортної пригоди від 09 листопада 2024 року видно, що за адресою АДРЕСА_2 виявлено та вилучено автомобіль марки «Mercedes-Benz 310», номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні та яким керував ОСОБА_4 , власником якого є ОСОБА_8 (а. с. 10 - 15).

Із постанови про визнання речовим доказом від 09 листопада 2024 року відомо, що автомобіль марки «Mercedes-Benz 310», номерний знак НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні (а. с. 9).

Ураховуючи наведене, а також те, що вилучений транспортний засіб є речовим доказом та для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження необхідно накласти арешт на вказане майно.

Також, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до частин 4 та 5 статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, постановляє ухвалу, в якій зазначає:

1) перелік майна, на яке накладено арешт;

2) підстави застосування арешту майна;

3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення;

4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно;

5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Керуючись ст. ст. 371, 372, 376 КПК України,

п о с т а н о в и л а:

Задовольнити клопотання заступника начальника СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0000889, внесеному до ЄРДР 09 листопада 2024 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, вилученим під час огляду місця події 09 листопада 2024 року, а саме: автомобіль марки «Mercedes-Benz 310», номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 , мешканець АДРЕСА_1 , який перебував у володінні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_3 .

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому ОСОБА_3 , володільцю майна ОСОБА_4 та не пізніше наступного дня після її постановлення надіслати власнику майна ОСОБА_8 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити положення, що закріплені в ч.1 ст. 174 КПК України, відповідно до яких арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 19 листопада 2024 року о 15 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1