У Х В А Л А

Іменем України

11 вересня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000531 від 09.07.2024 ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Носиківка, Шаргородського району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор у кримінальному провадженні №0000531 від 09.07.2024 ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що Вінницькою спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000531 від 09.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

В межах даного кримінального провадження 16.07.2024 о 16:52 молодшого сержанта військової служби ОСОБА_4 затримано правоохоронними органами у порядку ст. 208 КПК України, а предмет неправомірної вигоди вилучено, чим, кримінально-протиправну діяльність останнього припинено.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, тобто в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави.

Письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України складено 09.09.2024 та цього ж дня вручено.

В подальшому, відносно ОСОБА_4 09.09.2024 складено та затверджено обвинувальний акт та того ж дня вручено ОСОБА_4 , після чого скеровано до Вінницького міського суду Вінницької області.

Слідчим суддею Вінницького міського суду Вінницької області до підозрюваного ОСОБА_4 18.07.2024 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів з моменту затримання, тобто до 13.09.2024 із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 грн.

У ході досудового розслідування є необхідність у продовженні запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- Переховуватися від органів досудового розслідування та суду: враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється, обвинувачується у вчиненні злочину, існує ризик, що обвинувачений з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Також органом досудового розслідування документів, які дають право в`їзду та виїзду за межі України ОСОБА_4 не відшукано, а тому останній може скористатись ними для переховування від органів досудового розслідування та суду.

- Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується ОСОБА_4 , а також продовжити зазначене кримінальне правопорушення.

Вищевикладене свідчить про те, що на даний час існують ризики того, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу та матиме можливість перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування справи.

На підставі викладеного, прокурор звернувся до суду з вищевказаним клопотанням та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) дні та визначити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Суд, дослідивши вказане клопотання та додані матеріали, заслухавши думку прокурора, пояснення обвинуваченого та його захисника, дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні СУ ГУНП у Вінницькій області перебували матеріали кримінального провадження №0000531 від 09.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що з травня 2023 року молодший сержант ОСОБА_4 проходить військову службу у Збройних Силах України на посадах осіб сержантського складу.

25.09.2023 наказом командира військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду начальника стрільбища полігону військової частини НОМЕР_2 .

Молодший сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому.

Згідно до ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, окрім іншого, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог Статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги Статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Частиною 1 статті 22 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) передбачено, що молодшому сержанту військової служби ОСОБА_4 , окрім іншого, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе.

На підставі п. п. 1-4 ч. 1 ст. 24 Закону молодший сержант військової служби ОСОБА_4 , окрім іншого, у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язаний невідкладно вжити таких заходів: відмовитись від пропозиції, за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію, залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників, письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України, начальник стрільбища полігону військової частини НОМЕР_2 молодший сержант військової служби ОСОБА_4 учинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Наприкінці червня 2024 року, ОСОБА_4 , перебуваючи на території Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону за адресою: АДРЕСА_2 , зустрів військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України молодшого сержанта ОСОБА_7 , який проходив лікування та запропонував допомогу при вирішенні питання щодо проходження військової служби у поліпшених умовах під його підпорядкуванням у військовій частині НОМЕР_2 , а також діючи з прямим умислом, корисливим мотивом та з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій висловив ОСОБА_7 кримінально-протиправне прохання в наданні неправомірної вигоди в розмірі 3000 доларів США за вплив на відповідних осіб, які уповноважені на видачу рекомендаційного листа з військової частини НОМЕР_2 .

Вважаючи прохання начальника стрільбища полігону військової частини НОМЕР_2 молодшого сержанта ОСОБА_4 про надання йому неправомірної вигоди кримінально-протиправним, ОСОБА_7 08.07.2024 звернувся до правоохоронних органів із письмовою заявою про вчинення кримінального правопорушення, та у подальшому діяв під їх контролем, з метою перевірки дійсності намірів останнього на отримання неправомірної вигоди.

11.07.2.024 о 13:22, перебуваючи в АДРЕСА_3 , поблизу медичної установи військової частини НОМЕР_4 , ОСОБА_4 у ході особистої зустрічі з ОСОБА_7 , який був залученим до конфіденційного співробітництва та діяв під контролем правоохоронних органів, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на тримання неправомірної вигоди, висловив ОСОБА_7 повторне, кримінально-протиправне прохання, спрямоване на одержання неправомірної вигоди у розмірі 3000 (три тисячі) доларів США, яку ОСОБА_7 повинен передати йому.

В подальшому 16.07.2024 приблизно о 16:52 ОСОБА_4 , перебуваючи у АДРЕСА_3 поблизу медичної установи військової частини НОМЕР_4 , ОСОБА_4 у ході особистої зустрічі з ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, корисливим мотивом та з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки отримав від ОСОБА_7 раніше обумовлену суму неправомірної вигоди у розмірі 3000 доларів США, за здійснення впливу на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 щодо видачі рекомендаційного листа з військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_7

16 липня 2024 року о 16:52 год. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

17 липня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.07.2024 по справі №127/23812/24 застосовано до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів, тобто до 16 години 52 хвилин 13 вересня 2024 року, в межах строку досудового розслідування з визначенням застави в розмірі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Цією ж ухвалою, в разі внесення застави на ОСОБА_4 будуть покладені наступні обов`язки:

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

09 вересня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави.

За наслідками досудового розслідування слідчим складено та прокурором затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000531 від 09.07.2024.

Вказаний обвинувальний акт спрямовано до Вінницького міського суду Вінницької області для розгляду по суті.

Надаючи оцінку обґрунтованості клопотання прокурора слідчим суддею враховується наступне.

Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини" від 18 жовтня 2022 року №2690-IX, який набув чинності 06.11.2022, внесено ряд змін до Кримінального процесуального кодексу України, щодо порядку розгляду клопотань про застосування та продовження дії запобіжних заходів.

Так, відповідно до частини четвертої статті 176 КПК України (в редакції Закону №2690-IX) запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Частиною шостою статті 199 КПК України (в редакції Закону №2690-IX) передбачено у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Отже, наведеними положеннями Закону надано право слідчому, за погодженням з прокурором, та прокурору до початку підготовчого судового засідання (до проведення підготовчого судового засідання) звертатися до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу або його продовження, та, відповідно, надано повноваження слідчому судді на розгляд таких клопотань за межами досудового розслідування.

У наведених нормах Закону законодавцем застосовано формулювання "до початку підготовчого судового засідання" (ч. 1 ст. 176 КПК) та "до проведення підготовчого судового засідання" (ч. 6 ст. 199 КПК).

В свою чергу, порядок проведення підготовчого судового засідання закріплено у статті 314 КПК України.

Відповідно до частини першої та другої статті 314 КПК України після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження. Підготовче судове засідання відбувається за участю обвинуваченого (крім випадків, коли здійснювалося спеціальне досудове розслідування), прокурора, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь. (ч. 3 ст. 314 КПК)

Таким чином, аналіз положень статей 176, 199 КПК України (в редакції Закону №2690-IX), у взаємозв`язку з положеннями статті 314 КПК України, дає підстави для висновку про те, що слідчий суддя наділений повноваженнями на розгляд клопотань слідчого та/або прокурора про застосування запобіжного заходу або його продовження лише у випадках коли обвинувальний акт надіслано (подано) до суду, однак підготовче судове засідання судом ще не призначено, або ж призначено, проте термін дії запобіжного заходу закінчується до дати проведення такого засідання.

Як зазначено вище та встановлено судом, за наслідками досудового розслідування слідчим складено та прокурором затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000531 від 09.07.2024.

Вказаний обвинувальний акт спрямовано до Вінницького міського суду Вінницької області для розгляду по суті.

Однак, підготовче засідання у даному кримінальному провадженні Вінницьким міським судом Вінницької області ще не призначено, а строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 спливає 13 вересня 2024 року.

Проаналізувавши зміст поданого клопотання та доданих до нього документів слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Згідно зі статтею 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3 і 4 статті п`ятої Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, не допускається автоматичне продовження строків тримання під вартою (справи «Тейс проти Румунії», «Чанєв проти України»).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з того, що «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин (справа «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Разом з тим, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і мають бути наведені інші підстави для продовження тримання під вартою, також недостатнім є посилання лише на тяжкість вчиненого злочину та покарання (справи «Елоева проти України», «Свершов проти Україні», «Харченко проти України»).

На підставі викладеного, слідчий суддя при вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання враховує у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, наявність таких ризиків як можливість обвинуваченого переховуватися від прокуратури та суду, з метою уникнення покарання за вчинений злочин, продовження вчинення злочинів, здійснення незаконного впливу на свідків, а також особу обвинуваченого, який на час розгляду клопотання обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, відповідальність за яке передбачена у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.

Суд звертає увагу на те, що на час розгляду клопотання вищевказані ризики, що встановлені ухвалою суду від 18.07.2024 про застосування запобіжного заходу не зменшилися. Відомостей, які б вказували про неможливість перебування ОСОБА_4 в місцях затримання, зокрема, за станом здоров`я під час розгляду клопотання надано не було, а тому слідчий суддя вважає, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою, що також доведено прокурором при розгляді даного клопотання.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З огляду на викладене слідчий суддя вважає за доцільне клопотання задовольнити та продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 09 листопада 2024 року (включно).

Разом з тим, як зазначено вище, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.07.2024 по справі №127/23812/24 застосовано до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів, тобто до 16 години 52 хвилин 13 вересня 2024 року, в межах строку досудового розслідування з визначенням застави в розмірі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Цією ж ухвалою, в разі внесення застави на ОСОБА_4 будуть покладені наступні обов`язки:

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Однак, 09 вересня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави.

Таким чином, на момент застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 останній підозрювався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, відповідальність за яке передбачена у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, однак на даний час останньому було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та відповідно на даний час ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії не тяжких злочинів, відповідальність за яке передбачена у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.

З огляду на зміну підозри, прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив визначити обвинуваченому заставу з урахуванням положень ст. 182 КПК України, а саме двадцять прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Згідно з частиною четвертою статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 1 частини п`ятої статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

З огляду на вищевикладене, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, позицію прокурора, щодо розміру застави та особу обвинуваченого слідчий суддя вважає за необхідне визначити обвинуваченому заставу, з урахуванням вимог статті 182 КПК України, а саме двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60 560,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176 - 178, 182, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 199, 309, 372, 400 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 09 листопада 2024 року (включно).

Ухвала про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 діє до 09 листопада 2024 року.

Одночасно визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560,00 грн. (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень), яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати на виклики прокурора та суду за першою вимогою;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або роботи;

- утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти, внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя