15.10.2024
Справа № 331/6000/24
Провадження № 1-в/331/149/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника установи виконання покарання ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого 14.12.2022 Запорізький районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Запорізького апеляційного суду від 25.05.2022 за ст. 304, ч.1 ст.357, ч.1 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 с.185, ч.3 ст.185, ст.ст.70,71,72 КК України покарання у вигляді 3 років 8 місяців позбавлення волі із покаранням за цим вироком остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 2 місяців позбавлення волі. Згідно ухали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28.11.2021 на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано у строк попереднього ув`язнення з 18.05.2020 по 29.10.2020, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Строк покарання рахувати з часу затримання з 14.03.2021,

УСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст клопотання.

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, зазначивши, що він відбув більше 2/3 частин призначеного йому строку покарання, тому має право на застосування ст. 81 КК України. Крім того, зазначив, що в місцях позбавлення волі він характеризується позитивно, стягнень не має, дотримується встановлених правил поведінки. До роботи ставиться добросовісно, бере участь у роботах з благоустрою приміщень на території установи.

2. Позиції учасників провадження

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 вказане клопотання підтримав, просив його задовольнити. Крім того, зазначив, що повністю усвідомив свою протиправну поведінку, зробив для себе відповідні висновки, має намір вести законослухняний спосіб життя. У місцях позбавлення волі виконує усі розпорядження та умови відбування покарання, відбув 3 роки 9 місяців із призначеного йому строку покарання, що складає більше 2/3, тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Представник адміністрації ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» ОСОБА_4 вважала, що підстав для задоволення клопотання немає. Засуджений ОСОБА_5 за час перебування у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» заохочень не має та має чотири стягнення, якіпогашено за строком давнини. Не відбутий строк покарання станом на сьогодні становить 01 місяць 18 днів.

Прокурор ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначив, що на сьогодні відсутні дані про виправлення засудженого, останній до праці не залучався. Звернув увагу, що у матеріалах його особової справи є відомості про накладення на нього стягнення, що негативно характеризує засудженого, тому підстав для задоволення клопотання немає.

3. Встановлені судом обставини

У судовому засіданні встановлено, що вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 14 грудня 2022 року ОСОБА_5 засуджений за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Запорізького апеляційного суду від 25.05.2022 року за ч.1 ст.304, ч.1 ст.357, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185,ч.3 ст.185, ст.70, 71,72 покарання у вигляді 3 років 8 місяців позбавлення волі із покаранням за цим вироком ОСОБА_5 призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Згідно ухали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28 листопада 2021 року на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано у строк попереднього ув`язнення з 18.05.2020 по 29.10.2020, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Строк покарання рахувати з часу затримання з 14.03.2021.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 березня 2023 року ОСОБА_5 тимчасово залишено у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» у зв`язку з розглядом щодо нього Шевченківським районним судом м. Запоріжжя кримінального провадження ЄУН 331/2137/24 за обвинуваченням його у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених передбачених ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч.3, ст.185 ч.3, ст.190 ч.2 КК України.

Згідно характеристики ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» кінець строку покарання засудженого ОСОБА_5 припадає на 03.12.2024.

Крім того, з вказаної характеристики вбачається, що засуджений ОСОБА_7 під час утримання в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» має чотири стягнення, які погашено за строком давнини, заохочення відсутні. За характером загалом адекватний, комунікабельний, психоемоційний стан задовільний. До суспільно-корисної праці не залучається з незалежних від нього причин. По відношенню до представників адміністрації грубості не проявляє, виконує їх законні вимоги. Підтримує зв`язки з родичами шляхом отримання передач, посилок та спілкування за допомогою ІР-телефонії. На профілактичному обліку не перебуває.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення засуджений ОСОБА_7 жодних заохочень не має, натомість має стягнення, зокрема: 14.01.2022 догана, нецензурна лайка у бік представників адміністрації СІЗО; 29.04.2022 ДІЗО на 3 доби, вилучено мобільний телефон; 09.09.2022 догана, вилучено мобільний телефон; 23.12.2022 - ДІЗО на 5 діб, вилучено мобільний телефон.

4. Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно п.2 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: зокрема, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Згідно ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як передбачено п.2 ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

5. Оцінка та мотиви суду

Аналіз п.2 ч.3 ст.81 КК України дає підстави стверджувати, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а факт виправлення засудженого.

Дійсно, згідно наданих суду матеріалів, ОСОБА_5 відбув 2/3 призначеного йому покарання.

Перевіряючи факт виправлення засудженого, суд зазначає, що під сумлінною поведінкою слід розуміти свідоме і безперечне дотримання засудженим умов відбування покарання та виконання всіх обов`язків, покладених на нього. Сумлінна поведінка передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, застосованих у порядку, визначеному КВК України, але й те, що засуджений подає позитивний приклад поведінки.

Сумлінне ставлення до праці - це чесне та повне виконання засудженим своїх трудових обов`язків, покращення кількісних та якісних показників виконуваної роботи (підвищення робітничої кваліфікації, бережливе ставлення до обладнання та інструментів, суворе додержання правил безпеки тощо). Воно передбачає прагнення засудженого до перевиконання встановлених норм виробітку або зразкового виконання робіт, а також відшкодування збитків, заподіяних злочином.

Суд зазначає, що згідно п.1 ч.1 ст. 9 КВК України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, є обов`язком засудженого, і виконання даного обов`язку є лише одним з критеріїв, зазначених вище, які в своїй сукупності дають підстави вважати, що засуджений довів своє виправлення.

Аналізуючи надані суду матеріали, суд приходить до висновку, що поведінка ОСОБА_5 під час відбування покарання в установах виконання покарання свідчить про небажання останнього змінювати свою поведінку на законослухняну, численні притягнення до відповідальності розцінюються судом як відсутність даних про сумлінну поведінку засудженого за весь час перебування у місцях позбавлення волі.

Отже, аналіз даних про особу засудженого не дають змогу суду зробити висновок про те, що ОСОБА_5 довів своє виправлення та не буде вчинювати нові кримінальні правопорушення, перебуваючи на волі. Часткове дотримання порядку та умов відбування покарання оцінюється судом як обов`язок засудженого, але не свідчать про зразкову поведінку та саме сумлінне ставлення до праці, до якої засуджений взагалі не залучався. Сам факт відбуття засудженим 2/3 призначеного йому строку покарання не може свідчити про наявність беззаперечних підстав для умовно-дострокове звільнення від покарання останнього.

З огляду на наведене, суд вважає, що в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1