Справа№751/9871/24
Провадження №1-кс/751/2534/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваних ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Чернігові скарги захисника підозрюваного ОСОБА_6 та підозрюваної ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_5 , на дії слідчої СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_8 та прокурора Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_3 щодо повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні №0000533 від 04.01.2024,

ВСТАНОВИВ:

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 , звернувся до суду зі скаргою на дії слідчої СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_8 та прокурора Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_3 щодо повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні №0000533 від 04.01.2024; просив скасувати повідомлення про підозру та зобов`язати слідчого, прокурора вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 30.08.2024.

Скарга мотивована тим, що 30 серпня 2024 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 191 КК України, з порушенням положень КПК України. Так, при повідомленні про підозру не було залучено захисника, хоча слідча знала про укладення договору про надання правової допомоги. Також для вручення підозри ОСОБА_6 не виклався слідчою повісткою у встановленому порядку. Вважає вказані порушення процесуального порядку вручення повідомлення про підозру підставою для її скасування.

Крім того, у судовому засіданні захисник усно доповнив аргументи скарги та вказав, що з огляду на вимоги КПК України вказане досудове розслідування є підслідним Бюро економічної безпеки, а не слідчим Національної поліції, а отже про підозру було повідомлено неналежним суб`єктом. Крім того, станом на момент повідомлення про підозру сума завданих збитків була встановлена не за результатами експертизи, а виключно на підставі протоколу огляду договорів та первинних документів, що не відповідає вимогам КПК України щодо обґрунтованості підозри.

Також захисник підозрюваної ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_5 , звернувся до суду зі скаргою на дії слідчої СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_8 та прокурора Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_3 щодо повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні №0000533 від 04.01.2024; просив скасувати повідомлення про підозру та зобов`язати слідчого, прокурора вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 30.08.2024.

Скарга мотивована тим, що 30 серпня 2024 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 191 КК України, з порушенням положень КПК України у не процесуальний спосіб. Так, при повідомленні про підозру не було залучено захисника, а сама ОСОБА_7 для вручення підозри не виклалася слідчою повісткою у встановленому порядку. Вважає вказані порушення процесуального порядку вручення повідомлення про підозру підставою для її скасування. Крім того, також акцентував увагу на порушеннях закону щодо підслідності та способу оцінки завданої кримінальним правопорушенням шкоди.

Ухвалою слідчого судді від 05.11.2024 вищевказані скарги об`єднані в одне провадження.

У судовому засіданні захисник та підозрювані скарги підтримали та просили задовольнити з підстав, викладених у них. Захисник зазначив, що слідчі прибули на місце проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і вручили їм підозри, хоча мали викликати останніх до СУ ГУНП для повідомлення про підозри. Також при повідомленні про підозри не було залучено захисника.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарг, оскільки вручення повідомлень про підозру ОСОБА_6 та ОСОБА_7 здійснювалось у передбаченому КПК України порядку. Підозрюваним роз`яснювалось право захист, а положеннями КПК України не передбачається завчасний виклик повісткою осіб для вручення їм повідомлення про підозру.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000533 від 04.01.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України.

30.08.2024 о 12 год. 22 хв. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 191 КК України. Останньому вручені пам`ятка про процесуальні права та обов`язки, що підтверджується його підписом у відповідній графі, а також було роз`яснено право на захист, що підтверджується протоколом роз`яснення права на захист.

Також 30.08.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 191 КК України. Останній вручені пам`ятка про процесуальні права та обов`язки, що підтверджується її підписом у відповідній графі, а також було роз`яснено право на захист, про що складено та долучено до матеріалів кримінального провадження відповідний протокол.

Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Також даною нормою визначено вимоги, яким це повідомлення має відповідати.

Оцінюючи доводи сторони захисту, слідчий суддя виходить з того, що норми статей 276-279 КПК України не передбачають обов`язкового залучення захисника для здійснення такої процесуальної дії, як повідомлення про підозру.

За змістом статті 49 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо: його участь відповідно до ст. 52 цього Кодексу є обов`язковою, а підозрюваний не залучив захисника; підозрюваний заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно; слідчий, прокурор вирішить, що обставини кримінального провадження вимагають участі захисника, а підозрюваний не залучив його.

Із наведеного можливо дійти висновку про те, що КПК України не встановлює імперативної вимоги про те, що у даній процесуальній дії повідомленні особі про підозру участь захисника є обов`язковою, а в разі незалучення захисника проведена процесуальна дія є незаконною.

Оцінюючи обставини даної конкретної справи слідчий суддя відзначає, що учасниками справи не було надано слідчому судді відомостей про те, що в даному випадку незалучення захисника призвело до певних негативних наслідків, зокрема до порушення або обмеження певних суб`єктивних прав підозрюваних, або до недотримання порядку відповідної процесуальної дії.

Зі змісту досліджених у судовому засіданні повідомлень про підозру вбачається факт вручення підозрюваним пам`ятки про їх процесуальні права, а також роз`яснення їм права на захист у кримінальному провадженні.

Зміст протоколів про роз`яснення права на захист вказує, що хоча підозрювані висловили намір залучити самостійно собі захисника, однак вони не висловлювали заперечень щодо можливості проведення відповідної процесуальної дії без участі захисника.

Більше того, попри те, що з матеріалів провадження дійсно вбачається (і це не заперечується жодним із учасників провадження), що адвокат ОСОБА_5 до моменту повідомлення про підозру вже брав участь у даному кримінальному провадженні при допиті ОСОБА_6 в якості свідка, однак зі змісту протоколу роз`яснення права на захист від 30.08.2024 ОСОБА_6 зазначив наступне: « ОСОБА_9 за власні кошти залучити собі захисника». Тобто, в протоколі не зафіксовано позицію щодо неможливості проведення саме даної процесуальної дії без участі певного конкретного, вже залученого раніше захисника, а зафіксовано лише узагальнений намір підозрюваного залучити захисника за власні кошти.

У протоколі роз`яснення відповідного права ОСОБА_7 від 30.08.2024 також зафіксовано узагальнене волевиявлення ОСОБА_7 обрати собі захисника самостійно, однак не вказано відомостей, які би дозволяли дійти висновку про те, що стороною обвинувачення було створено певні перешкоди в залученні захисника для проведення саме даної процесуальної дії.

Також під час судового засідання з розгляду даних скарг підозрювані не вказували про незалучення стороною обвинувачення захисника за їхнім клопотанням саме для цієї процесуальної дії.

Крім того, слідчому судді не надано відомостей на предмет того, що стороною обвинувачення створювалися певні перешкоди для залучення захисника при проведенні подальших процесуальних дій за участі даних підозрюваних.

У матеріалах справи відсутні відомості про те, що під час повідомлення про підозру ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заявляли клопотання про залучення захисника, а слідчим чи прокурором було відмолено у цьому. Участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів та в інших випадках, передбачених статтею 52 КПК України, тоді як ОСОБА_6 і ОСОБА_7 підозрюються у вчиненні тяжкого злочину, а інші випадки обов`язкової участі захисника у даному кримінальному провадженні не встановлені.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про те, що в межах даної справи не відбулося порушення імперативного припису законодавства щодо обов`язкової участі захисника в процесуальній дії, а слідчому судді не надано достатніх даних для висновку, що його незалучення спричинило певні негативні наслідки для прав підозрюваних.

Висновок слідчого судді про те, що сам по собі факт незалучення захисника до проведення такої процесуальної дії, як повідомлення про підозру, не є обов`язковою підставою для висновку про незаконність такої процесуальної дії, узгоджується із висновками, наведеними у постанові Верховного Суду від 01.08.2022 у справі №161/7088/20.

Що стосується наведених у скарзі аргументів на предмет того, що слідчим було порушено вимоги КПК України щодо повідомлення та виклику особи у кримінальному провадженні, які визначені статтями 111 та 133-137 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Тобто КПК України встановлює спеціальні вимоги щодо вручення особі повідомлення про підозру, зокрема щодо обов`язку відповідного слідчого або прокурора вручити таке повідомлення безпосередньо в день його складення. І лише у випадку неможливості такого вручення вручення повідомлення про підозру здійснюється у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

У межах розгляду даної справи слідчим суддею не було встановлено обставин, які би вказували на неможливість вручення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 повідомлень про підозру безпосередньо в день їх складення, а отже і немає підстав стверджувати про те, що відбулося недотримання встановленого КПК України порядку повідомлення про підозру.

Також положеннями КПК України не передбачено обов`язкового здійснення виклику особи відповідно до ст.ст. 133, 135 137 КПК України для вручення їй повідомлення про підозру.

Підсумовуючи доводи захисника, слідчий суддя виходить з того, що ним не наведені такі істотні порушення порядку вручення повідомлення про підозру, які б могли вплинути на порушення прав та інтересів підозрюваних у даному кримінальному провадженні.

Що стосується аргументів захисника на предмет того, що повідомлення у межах даного кримінального провадження було вручено неналежним суб`єктом, слідчий суддя виходить з наступного.

З досліджених в судовому засіданні підозр вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 інкримінується декілька епізодів розтрати чужого майна, за кожним з яких розмір завданої шкоди є меншим того розміру, за якого досудове розслідування має здійснюватись органами Бюро економічної безпеки. Водночас перевірка доводів сторони захисту щодо невірної підслідності можлива виключно при дослідженні всіх доказів у сукупності, що не входить до компетенції слідчого судді на даній стадії кримінального провадження.

Верховний Суд у постанові від 30.03.2023 у справі №303/1425/18 зазначив, що суд, вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, повинен з`ясувати вплив цих порушень на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки "зруйнували" або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання (абзац 10 розділу "мотиви щодо застосування норми права" постанови ВП ВС від 31 серпня 2022 року). Крім того, процедура отримання доказів у кримінальному провадженні, яка регламентована процесуальним законом, покликана забезпечити й достовірність відомостей, на основі яких приймається рішення у кримінальному провадженні. При цьому порушення порядку проведення процесуальної дії потребують оцінки можливого впливу на достовірність одержаних відомостей. Тобто під час оцінки джерела доказів з точки зору його допустимості необхідно також переконатися, чи позначилися або могли позначитись процесуальні порушення, якщо вони були допущені, на достовірності та повноті відомостей, які містить дане джерело. Розглядаючи кримінальне провадження, суд зобов`язаний врахувати допущені порушення закону, які мали місце під час збирання доказів, однак такі порушення не можуть бути безальтернативною підставою для того, щоб суд залишив такі докази без оцінки, відкинувши їх як недопустимі, не з`ясувавши питання про можливий вплив відповідних процесуальних порушень і на достовірність отриманих відомостей.

З урахуванням наведеного, на думку слідчого судді, аргументи сторони захисту щодо недотримання правил підслідності можуть бути перевірені саме під час розгляду кримінального провадження по суті, із одночасним вирішенням питання про допустимість отриманих за результатами досудового розслідування доказів.

Оцінюючи доводи захисника щодо недотримання порядку визначення суми шкоди, завданої кримінальним правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку про їх відхилення з урахуванням наступного.

Судова практика виходить із того, що стандарт обґрунтованості підозри та стандарт доведеності обвинувачення не є тотожними, і для підозри такий стандарт об`єктивно є нижчим.

Згідно із частиною 1 статті 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних.

Тобто, огляд документів є передбаченою КПК України процесуальною дією, і оцінка змісту первинної документації шляхом її огляду не суперечить вимогам КПК України. Наведене, у свою чергу, не виключає паралельне призначення експертиз у кримінальному провадженні з метою визначення суми завданої шкоди, однак проведення експертизи потребує певних часових витрат.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить висновку про відмову в задоволенні скарг захисника ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарг захисника підозрюваного ОСОБА_6 та підозрюваної ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_5 , на дії слідчої СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_8 та прокурора Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_3 щодо повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні №0000533 від 04.01.2024 відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено 08 листопада 2024 року о 09 год. 00 хв.

Слідчий cуддя ОСОБА_1