Провадження №1-кп/761/1989/2024
В И Р О К

іменем України

15 листопада 2024 року м.Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000254 відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 березня 2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Сімейкине, Краснодонського р-ну, Луганської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, -

УСТАНОВИВ :

ОСОБА_6 , громадянка України, не погоджуючись з політикою чинної влади в Україні та підтримуючи входження тимчасово окупованих територій України до складу РФ, у невстановлений час але не пізніше липня 2022 року (більш точний час не встановлено), з метою увійти в коло довіри представників окупаційної адміністрації для подальшого незаконного працевлаштування до митних органів т.зв. «ЛНР», перебуваючи на території Луганської області (більш точне місце не встановлено), прийняла рішення сприяти окупаційній адміністрації з метою впровадження так званого «законодавства ЛНР» та виконання службових обов`язків, покладених окупаційною владою.

З цією метою, ОСОБА_6 , у період часу з липня 2022 року (більш точний час не встановлено), будучи обізнаною про факт ведення рф агресивної війни проти України, невизнання вказаною державою поширення державного суверенітету України на тимчасово окупованій території України, у тому числі Луганської області, з метою встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань, окупаційної адміністрації держави-агресора, співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями та окупаційною адміністрацією, впровадження так званого «законодавства ЛНР» та виконання службових обов`язків умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, які за результатом їх реалізації завдадуть шкоди суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості України, перебуваючи на території Луганської області (більш точне місце не встановлено), вирішила добровільно зайняти посаду у незаконному правоохоронному органі - так званому «Державному митному комітеті ЛНР».

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_6 , у липні 2022 року, але не пізніше 03 липня 2022 року (більш точний час не встановлено), будучи громадянкою України, перебуваючи у т.зв. «Луганському республіканському центрі додаткового професійного виховання» ( АДРЕСА_2 ), діючи зі своїх особистих мотивів та бажанням, умисно, добровільно зайняла посаду головного інспектора пункту пропуску «Мілове» у так званому « ІНФОРМАЦІЯ_2 », пов`язану з впровадженням так званого «законодавства ЛНР» та виконання службових обов`язків у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території Луганської області.

За таких обставин, ОСОБА_6 добровільно зайняла посаду головного інспектора пункту пропуску «Мілове» у так званому «Державному митному комітеті ЛНР» - незаконному правоохоронному органі, створеному окупаційною адміністрацією рф на тимчасово окупованій території Луганської області, з метою виконання рішень окупаційної адміністрації, спрямованих на встановлення та утвердження тимчасової окупації державою-агресором частини території України, шляхом впровадження так званого «законодавства ЛНР».

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи громадянкою України добровільно зайняла посаду у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.7 ст.111-1 КК України.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченої ОСОБА_6 з таких підстав.

Обвинувачена ОСОБА_6 повідомлялася про підозру у встановленому чинним законодавством порядку, а також неодноразово викликалася для проведення з нею процесуальних та слідчих (розшукових) дій на стадії досудового розслідування, шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а також шляхом розміщення інформації на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора.

03.03.2023 громадянці України ОСОБА_6 , в порядку ст.111, 135, 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

Письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 особисто вручено не було, оскільки остання перебуває на тимчасово окупованій території, а саме: с.Сімейкине, Краснодонський район, Луганської області.

03.03.2023 письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Між тим, на адресу засобу масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження «Урядовий кур`єр» скеровано повістки про виклик ОСОБА_6 до Головного слідчого управління СБ України для отримання письмового повідомлення про підозру, допиту та проведення інших процесуальних дій у кримінальному провадженні 06.03.2023, 07.03.2023, 08.03.2023, а також відомості про складання щодо останньої письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України та посиланням на офіційний веб-сайт ОГП, де розміщено повний текст. Вказані відомості були опубліковані у випуску газети «Урядовий кур`єр» №44 ( НОМЕР_1 ).

Однак, підозрювана ОСОБА_6 до Головного слідчого управління Служби безпеки України відповідно до вручених їй повісток не з`явилась, про причини неявки не повідомила.

Між тим, за повідомленням ДЗНД СБ України № 5/6/4/2-11729 від 04.08.2022 ОСОБА_6 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яке перебуває на в тимчасовій окупації.

У зв`язку з наведеним, 08.03.2023 року підозрювану ОСОБА_6 було оголошено у регіональний, державний (міждержавний) та міжнародний розшук, про що винесено постанову та доручено здійснювати вищевказаний розшук підозрюваної ОСОБА_6 . ДЗНД Служби безпеки України.

28.03.2023 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000254 від 16.03.2023, відносно оголошеної у розшук підозрюваної ОСОБА_6

28.03.2023 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва відносно підозрюваної ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

13.04.2023 року досудового розслідування закінчено та скеровано до суду обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

Окрім того, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва, від 17.10.2023 р., кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення за ч.7 ст. 111-1 КК України, визначено здійснювати шляхом спеціального судового провадження, відповідно до ст.323 КПК України, у відсутність обвинуваченого (in absentia).

Розгляд кримінального провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених законом, та не суперечить прецедентній практиці Європейського суду з прав людини, згідно з рішенням якого від 24 травня 2007 року у справі «Да Лус Домингеш Ферейра проти Бельгії» судове засідання за відсутності підсудного не суперечить вимогам ст. 6 Конвенції, якщо останній зможе згодом домогтися нового судового рішення за його участю, в якому містилася б оцінка висунутих проти нього обвинувачень за фактичними і юридичними обставинами справи.

ОСОБА_6 будучи належним чином повідомленою про розгляд кримінального провадження відповідно до вимог ст. 323 КПК України, шляхом опублікування повістки про виклик на офіційному сайті Шевченківського районного суду м. Києва і в газеті «Урядовий кур`єр», у судові засідання не з`являлася, що не перешкоджає розгляду кримінального провадження при здійсненні спеціального судового провадження.

Суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про обізнаність ОСОБА_6 про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права постати перед українським судом за діяння, вчинені на території суверенної України. Ухилення обвинуваченої від правосуддя суд розцінює як реалізацію останнім її невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості. Вказані висновки ґрунтуються і на правовій позиції Європейського суду з прав людини (справа «Колоцца проти Італії» від 12 лютого 1985 року, «Шомоді проти Італії» від 18 травня 2004 року та ін.), за якою суд при розгляді справи в порядку спеціального судового провадження зобов`язаний обґрунтувати, чи були здійснені всі можливі, передбачені законом, заходи щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Враховуючи, що у кримінальному провадженні здійснювалося спеціальне досудове розслідування та спеціальне судове провадження (in absentia), судом досліджено, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав ОСОБА_6 як підозрюваної та обвинуваченої на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження, в результаті судом встановлено таке.

Крім того, кримінальне провадження здійснювалось з обов`язковою участю захисника ОСОБА_5 на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги, виданого Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у місті Києві.

Захисник була присутня під час судового провадження, виявляла активну позицію стосовно захисту обвинуваченої, вчиняла усі необхідні дії для забезпечення захисту обвинуваченої.

Підсумовуючи вищенаведене суд вважає, що як стороною обвинувачення, так і судом були здійснені всі можливі заходи із забезпечення дотримання прав підозрюваної/обвинуваченої під час проведення досудового розслідування та судового провадження.

Відповідно до положень ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів

Так, провина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч.7 ст.111-1 КК України підтверджується дослідженими під час судового слідства доказами.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000254 від 16.03.2023 року, відповідно до якого 28.07.2022 року з матеріалів правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення та підготовки до вчинення кримінальних правопорушень, а саме обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України: «Громадянка України ОСОБА_6 , перебуваючи на тимчасово окупованій території Луганської області, добровільно зайняла посаду у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території - так званому «Государственном таможенном комитете ЛНР». (Т.2 ст.1).

Копією рапорту старшого оперуповноваженого в ОВС 1 сектору 2 відділу 4 управління ГУ «Д» ДЗНД СБ України ОСОБА_7 , погоджене начальником 2 відділу 4 управління ГУ «Д» ДЗНД СБ України, відповідно до якого останнім було виявлено, що група осіб, у тому числі ОСОБА_6 добровільно влаштувались на роботу до псевдо «правоохоронного органу» створеного на тимчасово окупованій території, митної служби ЛНР так званого «Государственного таможенного комитету ЛНР» та прийняти учать в професійній підготовці працівників «ГТК» за адресою: АДРЕСА_2 (Луганський центр післядипломної освіти) де здавали іспити щодо поводження із вогнепальною зброєю та отримали посвідчення співробітників незаконного збройного формування. (Т.2 ст.11-13).

Копією листа першого заступника начальника Головного управління Департаменту ОСОБА_8 , від 04.08.2022 року №5/6/4/2-11729 відповідно до якого встановлено, що в ході проведення допиту свідка ОСОБА_9 , яка повідомила про те, що в ході моніторингу новин мережі Інтернет нею було виявлено відеозапис « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на якому зображено групу осіб у тому числі ОСОБА_6 , в ході огляду якого було встановлено особу ОСОБА_6 на вказаному відеозаписі. (Т.2 ст.31-35).

Копією протоколу огляду від 03 серпня 2022 року старшим оперуповноваженим в ОВС 1 сектору 2 відділу 4 управління Головного управління з протидії системним загрозам управління державою ДЗНД СБ України ОСОБА_7 в ході огляду відеозапису « ІНФОРМАЦІЯ_4 » встановлено, що було здійснено стенографування, відповідно до якого закадровий голос дає пояснення подій, що зображені на відео, а саме: «Курсы профессиональной первичной подготовки завершились для сотрудников недавно поступивших на службу в таможенные органы ЛНР после обучения итоговый экзамен сдали девятнадцать сотрудников, пятнадцать из которых продолжит свою трудовую деятельность на освобожденных териториях республики». Крім того, здійснено фіксацію кадру (скрін-шот) на якому зображено ОСОБА_6 (Т.2 ст.36-50).

Копією протоколу огляду 08 серпня 2022 року старшим оперуповноваженим в ОВС 1 сектору 2 відділу 4 управління ГУ БКОЗ СБ України ОСОБА_7 оглянуто сайт «Государственного таможенного комитету ЛНР» та встановлено місцерозташування та контактна інформація вказаного органу. (Т.2 ст.52-58).

Копії особової картки ОСОБА_6 , якою встановлено наявність у останньої громадянства України. (Т.2 ст.59).

Копією листа начальника 4 управління Головного управління ОСОБА_10 , яким встановлено наявність у групи осіб у тому числі ОСОБА_6 сторінки у соціальних мережах. (Т.2 ст.60-67).

Копією протоколу огляду від 21 грудня 2022 року та диском до нього старшим оперуповноваженим в ОВС 2 сектору 2 відділу 4 управління ГУ «Д» ДЗНД СБ України ОСОБА_7 оглянуто сайт «Государственного таможенного комитету ЛНР» та встановлено наявність на вказаному сайті оголошень-новин зі світлинами, на яких зображена група осіб, у тому числі ОСОБА_6 (Т.2 ст.69-80-а)

Копією протоколу огляду від 19 грудня 2022 року старшим оперуповноваженим в ОВС 2 сектору 2 відділу 4 управління Головного управління з протидії системним загрозам управління державою ДЗНД СБ України ОСОБА_7 оглянуто сторінку соціальної мережі та встановлено актуальне зображення ОСОБА_6 (Т.2 ст.81-82).

Копією листа начальника 4 управління Головного управління ОСОБА_10 відповідно до якого встановлено факт призначення ОСОБА_6 на посаду головного інспектора пункту пропуску «Мілове» митної служби ЛНР. (Т.2 ст.83-84).

Копією листа першого заступника начальника Головного управління ОСОБА_8 відповідно до якого ОСОБА_6 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . (Т.2 ст.68-87).

Копією листа заступника Голови правління з питань цифрового розвитку, цифрових трансформацій і цифровізації ОСОБА_11 , відповідно до якого відносно ОСОБА_6 здійснювались сплати єдиного внеску та загальнообов`язкове державне соціальне страхування з відділу освіти, молоді та спорту Краснодонської районної державної адміністрації, Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Краснодонської міської ради, Територіального управління державної судової адміністрації України в Луганській області, Луганського окружного адміністративного суду. (Т.2 ст.89-92).

Копією протоколу огляду від 21 лютого 2023 року старшим оперуповноваженим в ОВС 1 сектору 2 відділу 4 управління ГУ «Д» ДЗНД СБ України ОСОБА_7 оглянуто перелік територіальних громад, розташованих у зоні проведення воєнних (бойових) дій та встановлено, що Міловська селищна територіальна громада віднесена до вказаного списку. (Т.2 ст.94-106).

Копією протоколу огляду від 21 лютого 2023 року старшим оперуповноваженим в ОВС 1 сектору 2 відділу 4 управління ГУ «Д» ДЗНД ОСОБА_7 оглянуто офіційний сайт «Укрпошта» та встановлено, що АТ «Укрпошта» не пересилає пошту на тимчасово окуповані території України. (Т.2 ст.107-109).

Копією протоколу огляду від 21 березня 2023 року старшим слідчим в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_12 оглянуто дані, що містяться в мережі Інтернет та встановлено наявність в структурі органів лнр «Государственого таможенного комитета Луганской Народной Республики». (Т.2 ст.110-129).

Висновком експерта Центру судових і спеціальних експертиз Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України ОСОБА_13 від 07.12.2022 №572/1, відповідно до якого зображення особи, відображеної у відеофайлі « ІНФОРМАЦІЯ_4 » формату «МР4» при показнику індикатора відліку часу програвача 00:01:40 (особа жіночої статі у піджаку синього кольору в окулярах), з урахуванням ракурсу зйомки умовно-придатне для ідентифікаційного портретного дослідження. У відеофайлі Сотрудники ГТК из освобождённых районов прошли профессиональную подготовку в ЛНР» формату «МР4» при показнику індикатора відліку часу програвача 00:01:40 (особа жіночої статі у піджаку синього кольору в окулярах) та у файлі «anketa_1868398 ОСОБА_6 », наданому в якості порівняльного матеріалу - зображення ОСОБА_6 , зображена одна й та сама особа. (Т.2 ст.133-139).

Прокурором також долучено у судовому засіданні процесуальні документи, складені під час проведення досудового розслідування, на підтвердження законності вчинення процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Усі перераховані джерела інформації суд оцінює за правилами документа (ст. 99 КПК України), а відомості, що вони містять, визнає належними та допустимими. Враховуючи цілковиту узгодженість між собою вказаних доказів за змістом, їх єдність та взаємозв`язок за часом та характером подій, суд визнає наведені та проаналізовані вище документовані дані достовірними доказами обвинувачення.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вважаючи достатньо забезпеченими у ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч. 1 ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає зазначені докази належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні нею інкримінованого кримінального правопорушення, поза розумним сумнівом.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч.7 ст.111-1 КК України, тобто у добровільному зайнятті громадянкою України посади у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Порушень процесуального закону щодо руху кримінального провадження та повноважень сторони обвинувачення на всіх стадіях процесу судом не виявлено.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вважаючи достатньо забезпеченими у ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про повну доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_6 поза розумним сумнівом у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, за обставин, встановлених судом.

Відповідно до вимог статей 50,65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо призначення покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_6 судом не встановлено.

Враховуючи особу обвинуваченої, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд призначає покарання в межах, встановлених санкцією ч. 7 ст. 111-1 КК України, яке буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, місцевого самоврядування та правоохоронних органах України з конфіскацією майна належного їй на праві власності.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою та необхідною для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Крім того, суд вважає, що процесуальні витрати за проведення судової експертизи №572/1 від 07.12.2022 року слід стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376, 395 КПК, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, призначити їй покарання у вигляді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, місцевого самоврядування та правоохоронних органах України на строк 14 (чотирнадцяти) років з конфіскацією майна належного їй на праві приватної власності.

Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_6 обчислювати з дати її затримання.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню, а саме за проведення експертизи № 572/1 від 07.12.2022 у сумі 6040 (шість тисяч сорок) гривень 64 копійки.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід, обраний ОСОБА_6 у порядку ч.6 ст. 193 КПК України, у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На даний вирок може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу подано обвинуваченим, щодо якого судом ухвалено вирок за результатами спеціального судового провадження, суд поновлює строк за умови надання обвинуваченим підтвердження наявності причин, передбачених ст. 138 КПК України, та надсилає апеляційну скаргу разом із матеріалами кримінального провадження до суду апеляційної інстанції.

Копію вироку, яка підлягає врученню обвинуваченому, вручити захиснику, а інформацію про вирок опублікувати в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному вебсайті суду відповідно до вимог ст. 323 КПК України.

Суддя ОСОБА_14