Дата документу 23.08.2024Справа № 554/8730/24
Провадження № 1-кс/554/8631/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2024 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження в порядку ст.303 КПК України, -

ВСТАНОВИВ :

Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження в порядку ст.303 КПК України, в якій просить скасувати явно незаконну постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 26.02.2024 року.

В обґрунтування скарги заявник вказав, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у м.Полтаві, здійснюється досудове розслідування на підставі його заяви про кримінальне правопорушення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000182 від 21.06.2022 року, за фактом вчинення проти ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч.1 ст.372 КК України, заступником начальника СВ Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000411 від 02.10.2020 року.

Постановою слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованим у м.Полтаві, ОСОБА_5 від 26.02.2024 року було закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000182 від 21.06.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.372 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Заявник вважає дану постанову такою, що порушує вимоги чинного кримінально-процесуального законодавства, її винесено передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Так, слідчий ТУ ДБР за 19 місяців з моменту відкриття вказаного кримінального провадження не зміг виявити та надати належну правову оцінку діям слідчого, покриваючи його злочин.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтримав скаргу, просив вимоги задовольнити повністю. Вказав, що слідчим не було проведено ніяких слідчих дій, навіть заявника не було допитано.

Слідчий, прокурор до суду не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого та прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, а слідчий суддя обмежений щодо строку розгляду скарги, на підставі чого суд розглядає скаргу за їх відсутності.

Заслухавши заявника, дослідивши матеріали скарги та матеріали наданого слідчим кримінального провадження №0000182, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги з наступних підстав.

Статтею ст. 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Законодавець в ч. 1 ст. 2 КПК України передбачив, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. Допустимість доказів визначається положеннями цього Кодексу, які були чинними на момент їх отримання.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Згідно статті 303 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до вимог ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. ч. 1 - 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а, також, на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 93 КПК України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, перебували матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000182 від 21.06.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.372 КК України, розпочатого на виконання ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 13.06.2022 року за скаргою ОСОБА_3 щодо притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності, вчиненого заступником начальника СВ Лохвицього ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000411 від 02.10.2020 року.

Постановою слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованим у м.Полтаві, ОСОБА_5 від 26.02.2024 року було закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000182 від 21.06.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.372 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України (а.с.2-9).

Суд вважає, що слідчим під час ухвалення постанови про закриття кримінального провадження №0000182 від 21.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.372 КК України, було належним чином та в повному обсязі проведено дії, направлені на перевірку обставин справи та встановлення можливої причетності слідчого до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.372 КК України, надано належну оцінку всім доказам і встановленим обставинам та об`єктивно зроблено висновок про закриття кримінального провадження на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України.

Так, в ході досудового розслідування в якості свідків були допитані ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 .

Згідно постанови слідчого, допитаний в якості свідка ОСОБА_3 підтвердив викладені в його заяві доводи та повідомив, що заступник начальника СВ Лохвицього ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 штучно створив докази його винуватості під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000411 від 02.10.2020 року, зокрема протокол затримання, протокол допиту свідків, незаконний обшук, незаконний слідчий експеримент, тощо, а також незаконно проводив досудове розслідування із порушення прав людини і громадянина ОСОБА_3 .

Слідчим витребувано та досліджено під час досудового розслідування вирок Чорнухинського районного суду Полтавської області від 21.01.2021 року відповідно до якого ОСОБА_3 визнано винним за ч.3 ст.186 КК України і призначено йому покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Також, ОСОБА_3 за вироком суду визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.185 КК України та виправдано на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України.

Крім того, отримано реєстр матеріалів досудового розслідування, відомості про яке 02.10.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним номером 0000408.

Допитаний під час досудового розслідування слідчий ОСОБА_4 вказав, зокрема, що протягом проведення досудового розслідування скарги та клопотання зі сторони ОСОБА_3 про нібито притягнення його, як завідомо невинного, до кримінальної відповідальності не надходили.

Відповідно до постанови слідчого про закриття кримінального провадження, із заяви ОСОБА_3 вбачається незгода із прийнятими рішеннями слідчого в межах кримінального процесуального законодавства. Слідчий вважає, що в діях заступника начальника СВ Лохвицього ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 відсутня суб`єктивна та об`єктивна сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.372 КК України, оскільки на момент складання обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000408 у нього були достатні підстави та докази вважати, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України. У зв`язку з чим, кримінальне провадження №0000182 від 21.06.2022 року підлягає закриттю з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Оцінивши обставини справи, суд вважає, що постанова слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованим у м.Полтаві, ОСОБА_5 від 26.02.2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000182 від 21.06.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.372 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, є законною та обґрунтованою, такою, що винесена на підставі всебічного та повного дослідження всіх обставин кримінального провадження, а тому підстави для її скасування відсутні.

Суд вважає, що посилання ОСОБА_3 на те, що постанова слідчого є очевидно неправомірною і підлягає обов`язковому скасуванню, спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Згідно матеріалів справи, фактично доводи заявника зводяться до непогодження із процесуальними діями слідчого під час досудового розслідування кримінального провадження відносно нього, що не може слугувати підставами для кримінальної відповідальності слідчого.

Таким чином, суд вважає, що слідчим під час ухвалення постанови про закриття кримінального провадження по кримінальному провадженню за №0000182 від 21.06.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.372 КК України, було належним чином та в повному обсязі проведено дії, направлені на перевірку обставин справи та встановлення можливої причетності слідчого до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.372 КК України. Надано належну оцінку всім доказам і встановленим обставинам та об`єктивно зроблено висновок про закриття кримінального провадження на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України.

Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доводи скарги про те, що постанова є незаконна, фактично зводяться до загальних формулювань та не містять обґрунтування, яким чином проведення подальших (і яких) слідчих та процесуальних дій може вплинути на правильність висновку про закриття кримінального провадження за відсутністю складу злочину, передбаченого ч.1 ст.372 КК України. А відтак, такі посилання на незаконність досудового розслідування, юридично неспроможні.

У відповідності до досліджених матеріалів кримінального провадження, встановлено, що перевірка по даному факту проводилась в повному обсязі, з виконанням усіх необхідних перевірочних дій та було прийнято рішення про закриття кримінального провадження.

Тому, суд вважає, що усі засоби для встановлення спірних обставин було досудовим слідством повністю використано. Висновки слідчого про необхідність закриття даного кримінального провадження умотивовані на основі аналізу зібраних по справі матеріалів і доказів.

Слід також зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням.

Відповідно до п.29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява N 70767/01) від 6 вересня 2005 року право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява №37437/97).

При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі "ОСОБА_7 проти України" (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року) сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Суд приходить до висновку, що слідчим однозначно доведено правові підстави для ухвалення оскаржуваного рішення, воно є обґрунтованим відповідними доказами, засоби доказування, що передбачені законом для встановлення спірних фактичних обставин, досудовим слідством вичерпані.

Керуючись ст. ст. 303,284 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 від 26.02.2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000182 від 21.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.372 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1