печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0002321,

В С Т А Н О В И В :

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання про арешт майна.

Мотивуючи означене клопотання слідчий у клопотанні вказує наступне.

Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002321 від 20.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368 КК України.

Слідчий вказує у клопотанні, що при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах (таких як: час, місце, спосіб тощо), однак не пізніше 14.12.2023 невстановлена службова Одеської митниці, перебуваючи на території Одеської області, розробила план вчинення кримінального правопорушення, направленого на використання свого службового становища всупереч інтересам служби, з метою одержання неправомірної вигоди від представника ТОВ «КОШ 1» ( м. Одеса, вул. Гаршина, 3) ОСОБА_4 за швидку та безперешкодну зміну митного режиму насіння соняшнику в кількості 1005 т, яке знаходиться на зберіганні в ТОВ «КОШ 1», із митного режиму «транзит» на режим «переробка на митній території».

При цьому, відповідно до вказаного плану, з метою конспірації та унеможливлення бути задокументованим працівниками правоохоронних органів, невстановлена службова Одеської митниці вирішила вказану неправомірну вигоду отримувати через начальника

Причорноморського відділу по роботі з податковим боргом управління по роботі з податковим боргом ГУ ДПС в Одеській області ОСОБА_5 , який мав безпосередньо здійснювати зустрічі з представником ТОВ «КОШ 1» ОСОБА_4 , під час яких висловити прохання у наданні та подальшому отриманні неправомірної вигоди, а також виконуючого обов`язки заступника начальника митного поста «Придунайський» Одеської митниці ОСОБА_6 , який в свою чергу мав контролювати подання документів до митного органу та їх подальше погодження для зміни митного режиму.

Так, з метою досягнення свого злочинного умислу, направленого на отримання від ОСОБА_4 неправомірної вигоди, 14.12.2023 близько 10 год 40 хв, ОСОБА_5 , перебуваючи на території Одеської області, під час телефонної розмови із ОСОБА_4 повідомив останній, що службова особа Одеської митниці вплине на швидку та безперешкодну зміну митного режиму насіння соняшнику в кількості 1005 т, яке знаходиться на зберіганні в ТОВ «КОШ 1», із митного режиму «транзит» на режим «переробка на митній території», за що вона повинна надати неправомірну вигоду у розмірі 10 000 доларів США, що станом на 14.12.2023 відповідно до офіційного курсу валют Національного банку України становило 370 245 гривень.

25.01.2024 ТОВ «КОШ 1» скеровано заяву до митного поста «Кучурган» Одеської митниці Державної митної служби України, який розташований за адресою: Одеська область, м. Роздільна, вул. Європейська, буд. 37 «а», про надання дозволу на розміщення товару у митний режим переробки на митній території України відповідно до контракту від 19.01.2024 № 33 ТОВ «КОШ 1» з компанією SSA Agri DMCC, Об`єднані Арабські Емірати про переробку давальницької сировини - насіння соняшнику на готову продукцію - кормову добавку для тварин, яку 01.02.2024 фактично погоджено заступником начальника вказаного митного поста ОСОБА_7 , але із зазначенням в документі дати - 02.02.2024.

12.02.2024 ТОВ «КОШ 1» подано до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Кучурган» Одеської митниці Державної митної служби України до митного оформлення митну декларацію про переробку на митній території України насіння соняшнику, яку митним органом прийнято до роботи за номером 24UA02U4.

Після опрацювання вказаної декларації, працівниками відділу митного оформлення № 1 митного поста «Кучурган» Одеської митниці Державної митної служби України засобами електронного зв`язку надіслано повідомлення декларанту щодо необхідності надання додаткових документів з метою підтвердження митної вартості товару, що створювало штучні перешкоди у швидкій зміні митного режиму.

13.02.2024 ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 та невстановленою службовою особою Одеської митниці, отримавши інформацію від останньої про подання ТОВ «КОШ 1» митної декларації, під час телефонної розмови з ОСОБА_4 повідомив про необхідність їх зустрічі для врегулювання «деяких питань» та прийняття позитивного рішення про митне оформлення.

19.02.2024 близько 14 год 30 хв, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 та невстановленою службовою особою Одеської митниці, знаходячись в офісному приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , повідомив ОСОБА_4 , що для зміни митного режиму насіння соняшнику в кількості 1005 т, яке знаходиться на зберіганні в ТОВ «КОШ 1», із митного режиму «транзит» на митний режим «переробка на митній території», ТОВ «КОШ 1» має надати неправомірну вигоду у розмірі, яку останній узгодив із службовими особами Одеської митниці, в сумі 25 000 доларів США, що станом на 19.02.2024 відповідно до офіційного курсу валют Національного банку України становило 949 297 гривень.

Крім того, під час вказаної зустрічі 19.02.2024 близько 14 год 50 хв, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 та невстановленою службовою особою Одеської митниці, відповідно до розробленого злочинного плану, зателефонував ОСОБА_6 , якого попередньо відрекомендував, як посадову особу Одеської митниці, яка контролює прийняття позитивного рішення щодо зміни митного режиму.

ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та невстановленою службовою особою Одеської митниці, під час вказаної телефонної розмови підтвердив свій вплив на здійснення митних формальностей та можливе прийняття позитивного рішення зміни митного режиму.

20.02.2024 у період часу з 14 го 55 хв по 15 год 04 хв ОСОБА_4 , перебуваючи в автомобілі ОСОБА_5 - «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився на паркувальному майданчику за адресою: АДРЕСА_1 , передала останньому частину неправомірної вигоди в сумі 5 000 доларів США, що станом на 20.02.2024 відповідно до офіційного курсу валют Національного банку України становило 191 423 грн. 50 коп., за поміщення товару у митний режим переробки на митній території України згідно з контрактом від 19.01.2024 № 33 ТОВ «КОШ 1 з компанією SSA Agri DMCC, ОАЕ про переробку давальницької сировини - насіння соняшнику на готову продукцію - кормову добавку для тварин.

22.02.2024 ОСОБА_4 , у зв`язку з не оформленням митним органом поданої митної декларації, зателефонувала ОСОБА_5 та висловила своє невдоволення з даного приводу.

Цього ж дня до ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та невстановленою службовою особою Одеської митниці, в розмові підтвердив, що контролює оформлення митної декларації та зараз відпрацює.

Через деякий час 22.02.2024, ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_4 та повідомив, що декларація вже оформлена. Крім того, ОСОБА_6 поцікавився про тривалість переробки товару, а також попросив у подальшому, перед офіційним поданням документів до митного органу для митного оформлення, насилати їх йому для узгодження.

23.02.2024 митну декларацію за номером 24UA02U4 про переробку на митній території України насіння соняшнику подану ТОВ «КОШ 1» до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Кучурган» Одеської митниці Державної митної служби України оформлено.

28.02.2024 близько 13 год 40 хв ОСОБА_5 під час зустрічі з ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 та невстановленою службовою особою Одеської митниці, перебуваючи в автомобілі «BMW», д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходився на паркувальному майданчику за адресою: АДРЕСА_1 , наполягав у наданні решти неправомірної вигоди для службових осіб Одеської митниці, у зв`язку з виконанням ними своїх зобов`язань щодо поміщення товару у режим переробки на митній території України, що становила 20 000 доларів США.

ОСОБА_4 , повідомила, що надання службовим особам Одеської митниці коштів відразу у повній сумі 25 000 доларів США є фінансово обтяжливим для підприємства та є можливим тільки частинами після початку реекспорту готових продуктів переробки.

Після цього, ОСОБА_5 погодився на отримання неправомірної вигоди частинами, але вказав, що відповідно до вимоги службових осіб Одеської митниці наступна частини становитиме 10 000 доларів США.

11.03.2024 о 17 год 53 хв ОСОБА_4 , діючи за попередньою вказівкою ОСОБА_6 , використовуючи месенджер «WhatsApp», надіслала останньому для погодження проекти документів передбачених для поміщення товару в митний режим реекспорт, а також продублювала вказане повідомлення та відправила в месенджері «WhatsApp» для ОСОБА_5

12.03.2024 о 15 год 10 хв у телефонній ромові ОСОБА_5 , знаходячись на території Одеської області, повідомив ОСОБА_4 про відсутність зауважень з боку митного органу до вказаних вище проектів документів передбачених для поміщення товару в митний режим реекспорт, та подальше спілкування щодо митного оформлення здійснювати безпосередньо з інспектором митного органу.

У ході подальшого спілкування ОСОБА_4 зі старшим державним інспектором відділу митного оформлення №1 митного поста «Кучурган» Одеської митниці ОСОБА_8 , остання наголошувала у невірній класифікації продуктів відповідно до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі УКТЗД), яка зазначена ТОВ «КОШ 1» у проекті митної декларації поміщення товару в митний режим реекспорт.

13.03.2024 ОСОБА_4 , у телефонній розмові з ОСОБА_6 , повідомила про позицію митного органу, в особі державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Кучурган» Одеської митниці ОСОБА_8 , у частині невірної класифікації продуктів відповідно до УКТЗД. ОСОБА_6 , зауважив, що він спілкується в митниці на високому рівні, має значні повноваження та розбереться в даній ситуації.

Цього ж дня, близько 20 год 05 хв у наступній телефонній розмові ОСОБА_6 , попросив ОСОБА_4 , надіслати йому сертифікат якості на продукти переробки та надати номер мобільного телефону митного брокера ТОВ «КОШ 1», який займається поданням митної декларації реекспорту продуктів переробки, мотивуючи це врегулюванням виниклих розбіжностей між митним органом та митним брокером в розрізі подання та оформлення митної декларації реекспорту.

14.03.2024 ОСОБА_6 , впродовж дня, в телефонних розмовах з митним брокером ТОВ «КОШ 1» ОСОБА_9 . погоджував зміст митної декларації реекспорту для подання до митного органу та врешті погодився на вірність попередньої, визначеної ТОВ «КОШ 1», класифікації продуктів відповідно до УКТЗД, повідомив про необхідність подання митної декларації реекспорту. Також ОСОБА_6 , зауважив, що у разі відмови в митному оформленні декларації посадовими особами митного поста «Кучурган» Одеської митниці, він це питання врегулює, оскільки має відповідні керівні повноваження в Одеській митниці.

15.03.2024 ТОВ «КОШ 1» подано митну декларацію за номером 24UA09U8 про реекспорт продуктів переробки до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Кучурган» Одеської митниці Державної митної служби України, в оформленні якої митним органом відмовлено.

У подальшому, з 15.03.2024 по 18.03.2024, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з невстановленою службовою особою Одеської митниці та ОСОБА_6 , неодноразово в телефонному режимі пояснював ОСОБА_4 , що відмова митного органу в оформлені митної декларації реекспорту пов`язана виключно з ненаданням решти суми неправомірної вигоди службовим особам Одеської митниці.

ОСОБА_4 , зі свого боку пообіцяла ОСОБА_5 , передачу наступної частини грошових коштів службовим особам Одеської митниці в сумі 10 000 доларів США, в разі митного оформлення декларації реекспорту ТОВ «КОШ 1».

18.03.2024 ТОВ «КОШ 1» подано до відділу митного оформлення №1 митного поста «Кучурган» Одеської митниці, митну декларацію за номером 24UA13U8 про реекспорт продуктів переробки, яку цього ж дня митним органом оформлено.

У період з 20.03.2024 по 01.04.2024 ОСОБА_5 , знаходячись на території Одеської області, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 та невстановленою службовою особою Одеської митниці, відповідно до розробленого злочинного плану, неодноразово телефонував ОСОБА_4 та наполягав у передачі нею наступної частини неправомірної вигоди для посадових осіб Одеської митниці.

01.04.2024 у період часу з 19 год 57 хв по 20 год 12 хв ОСОБА_4 , знаходячись поруч із парком ім. Максима Горького за адресою: м. Одеса, вул. Варненська, 4 , передала ОСОБА_5 , наступну частину неправомірної вигоди в сумі 2 000 доларів США, що станом на 01.04.2024 відповідно до офіційного курсу валют Національного банку України становило 77 994 грн. 80 коп., за поміщення товару у митний режим переробки на митній території України згідно з контрактом від 19.01.2024 № 33 ТОВ «КОШ 1» з компанією SSA Agri DMCC, ОАЕ про переробку давальницької сировини - насіння соняшнику на готову продукцію - кормову добавку для тварин.

30.04.2024 у період часу з 12 год 45 хв по 13 год 20 хв ОСОБА_4 , знаходячись поруч із парком ім. Максима Горького за адресою: м. Одеса, вул. Варненська, 4 , передала ОСОБА_5 , наступну частину неправомірної вигоди в сумі 3 000 доларів США, що станом на 30.04.2024 відповідно до офіційного курсу валют Національного банку України становило 119 006 грн. 40 коп., за поміщення товару у митний режим переробки на митній території України згідно з контрактом від 19.01.2024 № 33 ТОВ «КОШ 1» з компанією SSA Agri DMCC, ОАЕ про переробку давальницької сировини - насіння соняшнику на готову продукцію - кормову добавку для тварин.

30.04.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

30.04.2024 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вручено письмові повідомлення про підозру у вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368 КК України, а саме у пособництві в проханні наданні неправомірної вигоди службовій особі за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища в особливо великому розмірі, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 Кримінального кодексу України, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Тобто наразі є достатні підстави вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Так, під час досудового розслідування, у період часу з 13 год 54 хв по 16 год 33 хв 30.04.2024 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_10 від 23.04.2024 по справі № 757/18343/24-к, у вказаному кримінальному провадженні, старшим слідчим в ОВС ГСУ НПУ ОСОБА_11 , проведено обшук у квартирі АДРЕСА_3 , де фактично мешкає ОСОБА_5 , та яка на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення та майна, яке було здобуте у результаті його вчинення.

За результатами проведеного обшуку, серед інших речей, виявлено та вилучено грошові кошти, у загальній сумі 1500 доларів США купюри номіналом по 100 доларів США, із наступними серійними номерами:

LA83580326A, PF1954584K, KK06802853A, PF47610210I, PF19545498K,

ME75485744B, ME75485748B, PF19545055K, LF27587402F, PF19545051K,

ME75485753B, PF19545491K, ME75485751B, ME75485749B, ME75485752B.

Таким чином, підставою для накладення арешту на вищевказане майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 , є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити йому покарання у виді конфіскації майна.

Метою арешту майна є забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

У судове засідання слідчий не з`явився. До суду надійшла заява слідчого ОСОБА_3 про розгляд клопотання за її відсутності, просить задовольнити клопотання.

Захисник підозрюваного у судове засідання не з`явився.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Підстави для накладення арешту на майно з іншою метою, окрім тих, що закріплені в ч. 2 ст. 170 КПК України, чинний кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає.

Аналіз вище зазначених норм закону вказує, що у разі розгляду клопотання слідчого або прокурора про арешт майна, слідчий суддя повинен перевірити доводи поданого клопотання щодо наявності підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження у відповідності до мети, яку зазначає слідчий чи прокурор у своєму клопотанні.

При цьому, визначення мети арешту, яка передбачена ч. 2 ст. 170 КПК України, та обґрунтування її наявності, є обов`язковою.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно положенням до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ч. 4 ст. 171 КПК України арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Так, під час досудового розслідування, у період часу з 13 год 54 хв по 16 год 33 хв 30.04.2024 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_10 від 23.04.2024 по справі № 757/18343/24-к, у вказаному кримінальному провадженні, старшим слідчим в ОВС ГСУ НПУ ОСОБА_11 , проведено обшук у квартирі АДРЕСА_3 , де фактично мешкає ОСОБА_5 , та яка на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення та майна, яке було здобуте у результаті його вчинення.

За результатами проведеного обшуку, серед інших речей, виявлено та вилучено грошові кошти, у загальній сумі 1500 доларів США купюри номіналом по 100 доларів США, із наступними серійними номерами:

LA83580326A, PF1954584K, KK06802853A, PF47610210I, PF19545498K,

ME75485744B, ME75485748B, PF19545055K, LF27587402F, PF19545051K,

ME75485753B, PF19545491K, ME75485751B, ME75485749B, ME75485752B.

Санкція частини 4 статті 368 КК України передбачає позбавленням волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту на майно, що належить підозрюваному, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання.

Слідчий суддя, враховуючи вище викладені обставини, приходить до висновку про задоволення вимог клопотання, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0002321 - задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, а саме на грошові кошти, у загальній сумі 1500 доларів США купюри номіналом по 100 доларів США із наступними серійними номерами: LA83580326A, PF1954584K, KK06802853A, PF47610210I, PF19545498K, ME75485744B, ME75485748B, PF19545055K, LF27587402F, PF19545051K, ME75485753B, PF19545491K, ME75485751B, ME75485749B, ME75485752B, які вилучені під час проведення обшуку у період часу з 13 год 54 хв по 16 год 33 хв 30.04.2024 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_10 від 23.04.2024 по справі № 757/18343/24-к, у квартирі АДРЕСА_3 , де фактично мешкає ОСОБА_5 , та яка на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_12 та ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1