Справа № 304/1840/24 Провадження № 1-кс/304/873/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2024 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , дослідивши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність і службову недбалість начальника СД відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 подав до суду скаргу на бездіяльність і службову недбалість начальника СД відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_4 , в якій вимагає наданими слідчому судді повноваженнями по контролю за діяльністю поліції в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000073 від 21 червня 2024 року, привести відповідно до чинного законодавства України діяльність слідчого дізнавача капітана поліції ОСОБА_5 .

Дослідивши вказану скаргу, слідчий суддя вважає, що у відкритті провадження за такою скаргою слід відмовити через таке.

Пунктами 2 11 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено перелік рішень слідчого, дізнавача або прокурора, які підлягають оскарженню до слідчого судді.

Крім цього пунктом 1 частини 1 вказаної статті передбачено можливість оскарження до слідчого судді дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає в тому числі у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

При цьому приведення діяльності посадової особи органу Національної поліції у відповідність до чинного законодавства не входить до переліку, що підлягає оскарженню в порядку ст. 303 КПК України до слідчого судді.

Тобто відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України оскарженню підлягає не будь-яка бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора.

Бездіяльність, яка може бути оскаржена в судовому порядку до слідчого судді, має три обов`язкові ознаки: 1) слідчий, дізнавач або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія відповідною службовою особою у встановлений строк не вчинена.

Таким чином наведена норма дозволяє звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Водночас зі змісту скарги ОСОБА_2 вбачається, що він не згоден із процесуальною діяльністю начальника сектору дізнання, те, що наразі справу не передано до суду вважає ознакою недоброчесності, бездіяльності і посадової недбалості капітана поліції ОСОБА_3 .

У даному випадку питання, які описані скаржником у так званій мотивувальній частині поданої скарги, не містять вимог, які могли б бути предметом оскарження до слідчого судді у розумінні положень ст. 303 КПК України.

Питання приведення діяльності тої чи іншої службової/посадової особи органу Національної поліції у відповідність до чинного законодавства до компетенції слідчого судді у розумінні положень чинного кримінального процесуального закону не входить, оскільки слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК).

Тим більше слідчий суддя не має повноважень визначати, яке саме рішення має прийняти слідчий, дізнавач або прокурор у конкретному випадку, оскільки таким чином суддя втрутиться в сферу повноважень цих осіб і фактично прийме участь у діяльності сторони обвинувачення всупереч своїй ролі в провадженні (частина 3 статті 22 КПК).

Наведене узгоджується з практикою застосування Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 серпня 2022 року (справа № 757/61433/21-к, провадження № 51-372 км 22) та від 05 липня 2022 року (справа № 757/27041/21-к, провадження № 51-3781 км 21, від 14 лютого 2023 року (справа № 405/680/22).

Вимога скаржника виходить за межі процесуальних повноважень слідчого судді, як то визначено Главою 26 КПК України, тому існує ризик нелегітимного втручання до дискреційних повноважень керівника сектору дізнання відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, оскільки постановлення такої ухвали, не передбачено кримінальним процесуальним законом. Імперативність цього висновку визначена законодавцем і прямо передбачена процесуальним законом, тобто відповідає основним засадам судочинства, визначеним Конституцією України.

Так дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ч. 4 ст. 40-1 КПК).

Крім цього слідчий суддя звертає увагу скаржника ОСОБА_2 на те, що нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, у відповідності до положень ст. 36 КПК України, здійснює прокурор.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Стаття 7 КПК України передбачає, що зміст та форма кримінального провадження повинна відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема, відноситься забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 24 цього Кодексу кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Кримінально-процесуальне право встановлює чітку процедуру (порядок, форму) провадження у кримінальних справах: послідовність стадій і умов переходу справи з однієї стадії в іншу, а обов`язковість процесуальної форми полягає в точному і неухильному виконанні учасниками кримінального судочинства її приписів. Це положення є одним з неодмінних умов законності провадження у кримінальній справі.

Враховуючи вищевикладене вимога скаржника про приведення діяльності керівника сектору дізнання у відповідність до чинного законодавства, не входить до переліку бездіяльності, яка може бути предметом оскарження у порядку ст. 303 КПК України, а відтак у відкритті провадження за скаргою необхідно відмовити.

Керуючись статтями 36, 40-1, 303, 304, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність і службову недбалість начальника СД відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії відповідної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1