Провадження № 1-кс/359/1842/2024
Справа № 359/9837/24
У Х В А Л А

іменем України

27 вересня 2024 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю представника заявника адвоката ОСОБА_3 , прокурора - ОСОБА_4 , розглянувши клопотання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню № 0000113 від 20.04.2023 за ч.3 ст.190 КК України (земельні ділянки),-

ВСТАНОВИВ:

11.09.2024 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 звернулися до слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду з вищевказаним клопотанням про скасування арешту, накладеного в рамках кримінального провадження №00113 від 20.04.2023 року ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 05.06.2023 року в справі № 759/10040/23 в частині накладеного арешту на земельні ділянки: із кадастровими номерами :05:001:0473 площею 0,18 га, :05:001:0469 площею 0,36 га, :05:001:0191 площею 0,24 га, :05:001:0369, площею 0,1140 га.

Обґрунтовуючи подане клопотання, зазначають, що під час розгляду клопотання прокурора про накладення арешту участі не приймали, та не мали можливості надати всі необхідні документи та навести переконливі аргументи безпідставності клопотання прокурора в частині необхідності накладення арешту на земельні ділянки. Вважають, що внаслідок цього було ухвалене необґрунтоване рішення, яким грубо порушуються майнові права як власників, так і користувачів земельної ділянки, що знаходяться в АДРЕСА_1 .

Зокрема зазначають, що земельна ділянка :05:001:0469 площею 0,36 га та земельна ділянка :05:001:0473 площею 0,18 га знаходяться у власності ОСОБА_5 . Земельна ділянка :05:001:0191 площею 0,24 га, Належить ОСОБА_6 . Земельна ділянка :05:001:0369 площею 0,1140 га знаходиться y власності ОСОБА_7 .

Земельні ділянки, на які накладено арешт, використовується ОСОБА_5 під розміщення складських приміщень і фактично до накладення арешту ОСОБА_5 було розпочато роботи по зведенню складських приміщень, однак через накладений арешт ОСОБА_5 не має змоги закінчити цей процес. ОСОБА_7 написала заяву про зміну цільового призначення та розроблення проекту землеустрою по зміні цільового призначення земельної ділянки площею 0,1140 га, кадастровий номер :05:001:0369 з «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» на «для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької діяльності та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку)», застосоване обмеження перешкоджає правам ОСОБА_7 у володінні, користуванні та здійсненні на земельній ділянці господарської діяльності.

Заявники вказують, що є добросовісними власниками земельних ділянок, які набуті ними на підставі договорів купівлі-продажу, які є чинними і ніким не скасовані. Вважають, що прийняття постанови від 25.05.2023 про визнання земельної ділянки речовим доказом не може бути беззаперечним доказом та підставою для застосування арешту.

Звертають увагу, що в Бориспільському міськрайонному суді Київської області вже неодноразово розглядались клопотання слідчому судді про скасування арешту майна по тому ж кримінальному провадженню № 0000113 від 20.04.2023 року, які були задоволені. Також вказують, що в ухвалі Київського апеляційного суду від 02.10.2023 року у справі № 759/10040/23 апеляційний суд зазначив, що постанова старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Київській області від 25 травня 2023 року про визнання земельних ділянок речовими доказами у кримінальному провадженні носить сугубо формальний характер, оскільки містить лише голослівне ствердження, що належні останнім земельні ділянки мають ознаки речових доказів.

Вважають, що накладення арешту на земельні ділянки є грубим порушенням вимог КПК України, прав та законних інтересів заявників як власників земельних ділянок, призводить до порушення права володіння користування земельними ділянками та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, унеможливлює розміщення на земельних ділянках приміщень згідно до їх цільового призначення.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні клопотання, а також врахувати, наявність ухвали Київського апеляційного суду від 20.02.2024, якою було відмовлено у задоволенні апеляційних скарг ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та залишено без змін ухвалу Святошинського районного суду м.Києва віл 05 червня 2023 року, а також ухвалами слідчого судді Бориспільського міськраойнного суду ОСОБА_8 від 02.09.2024 залишено без задоволення аналогічні клопотання заявників.

Заслухавши пояснення представника заявників, прокурора, дослідивши додані до клопотання документа, а також надані прокурором копії матеріалів кримінального провадження та отримані судові рішення, слідчий суддя дійшла висновку, що клопотання про скасуванню арешту задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Встановлено, що у провадженні Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №00113 від 20.04.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.1 ст.364 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється прокурорами Бориспільської окружної прокуратури, що підтверджується наданим витягом з ЄРДР від 11.09.2024.

Відомості у вказаному кримінальному провадженні внесені за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.1 ст.364 КК України за фактом того, що невстановлені особи з числа посадових осіб Бориспільської РДА, Бориспільської міської ради, Велико-Олександрівської сільської ради та інших у період з 1997 по 2021 роки шахрайським шляхом заволоділи земельними ділянками загальною площею розміром понад 200 га на території Бориспільського району Київської області, які перебували у постійному користуванні військового радгоспу «Бориспільський» та розпорядилися ними на власний розсуд.

Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУ в Національній поліції в Київській області ОСОБА_9 від 25.05.2023 було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №00113 від 20.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України 159 земельних ділянок, у тому числі зазначені заявниками земельні ділянки: :05:001:0473 площею 0,18 га, :05:001:0469 площею 0,36 га, які перебувають у власності ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ); :05:001:0191 площею 0,24 га, яка перебуває у власності ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ); :05:001:0369, площею 0,1140 га, яка перебуває у власності ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

Постанову обґрунтовано, зокрема тим, що в органу досудового розслідування є підстави стверджувати, що всі земельні ділянки, які знаходяться у межах, визначених Державним актом на право постійного користування землею серії КВ від 23.12.1994 року та виділені у власність та користування фізичним та юридичним особам набуті останніми кримінально-протиправним шляхом, атому вказані земельні ділянки є речовими доказами та підпадають під критерії, визначені ст.98 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 05.06.2023 року по справі № 759/10040/23 було задоволено клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_10 про накладення арешту у вказаному кримінальному провадженні та накладено арешт на земельні ділянки, у тому числі з кадастровимими номерами: :05:001:0473 площею 0,18 га, :05:001:0469 площею 0,36 га, :05:001:0191 площею 0,24 га, :05:001:0369, площею 0,1140 га, - які перебувають у власності заявників.

За змістом вказаної ухвали арешт було накладено, зокрема, з метою збереження майна, унеможливлення його відчуження.

Згідно з наданими матеріалами кримінального провадження також встановлено, що постановою старшого слідчого Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_11 від 15.08.2024 Київському відділенню Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім.засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України доручено проведення комплексної судової експертизи з питань землеустрою, судової земельно-технічної експертизи та судової оціночно-земельної експертизи, предметом дослідження у якій є земельні ділянки :05:001:0191 та :05:001:0369, а також ряд інших, утому числі які були відведені первісним власникам.

У цьому зв`язку слідчий суддя звертає увагу, що державна реєстрація земельних ділянок :05:001:0473 площею 0,18 га та :05:001:0469 площею 0,36 га була здійснена у 2022 року, як і реєстрація речового права на земельні ділянки, яка здійснена на підставі заяви власника, що дає підстави дійти висновку, що заявник ОСОБА_5 здійснила поділ або об`єднання земельних ділянок, внаслідок чого були утворені земельні ділянки з присвоєними ним новими кадастровими номерами.

Так, на вирішення експертизи поставлені питання: чи відповідає документація із землеустрою та технічна документації з землеустрою перелічених земельних ділянок, вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування; чи накладаються зазначені земельні ділянки на земельні ділянки, які на підставі державного акту на право постійного користування землею серії КВ від 23.12.1994 року перебувають у постійному користуванні ДП «Бориспільське» (до перейменування військовий радгосп «Бориспільський»).

Таким чином, з моменту накладення арешту пройшло понад рік, проте питання про проведення судової експертизи вирішено органом досудового розслідування лише в серпні 2024 року.

Разом із з цим дотримання розумних процесуальних строків заявниками як власниками арештованих земельних ділянок, які не мають статусу підозрюваних у кримінальному провадженні, не оскаржується.

Натомість встановлено, що заявники особисто та в особі свої представників оскаржували в апеляційному порядку вищевказану ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 05.06.2023 року по справі № 759/10040/23 в частині накладення арешту на належні їм земельні ділянки, і постановою Київського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 05 червня 2023 року залишено без змін, а апеляційні скарги, у тому числі представника ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_12 , залишено без задоволення.

Ухвалюючи вказану постанову суд апеляційної інстанції зазначив, що арешт на вказане майно накладено з правових підстав, передбачених п. 1 ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України.

Також зазначено, що матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Отже, доводи заявників щодо безпідставності накладення арешту були предметом судового розгляду в суді апеляційної інстанції, нових обставин заявники не наводять.

Щодо порушення права заявників на користування, володіння та розпорядження земельними ділянка, яке, безумовно, обмежене в частині можливості їх відчуження власниками слід зазначити наступне.

Відповідно ч.1 ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Завданням арешту, в силу ч. 1 ст. 170 КПК України є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою: 1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

В силу вимог ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Частиною 1 ст.174 КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, зважаючи на наявність постанови Київського апеляційного суду від 20.02.2024, якою вже надана оцінка обґрунтованості накладення арешту, відповідні твердження заявників відхиляються слідчим суддею як безпідставні.

Вирішуючи питання наявності потреби у подальшому застосуванні арешту, слідчий суддя враховує, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №00113 від 20.04.2023, у якому накладено арешт на земельні ділянки заявників, триває. Органом досудового розслідування призначена комплексна судова експертиза з питань землеустрою, судова земельно-технічна експертиза та судова оціночно-земельна експертиза, в межах якої підлягають дослідженню земельні ділянки заявників.

Можливий поділ чи об`єднання земельних ділянок, у разі скасування арешту, безумовно вплине на результати експертизи, істотно її ускладнить, оскільки потребуватиме отримання та надання експерту додаткових доказів, залучення до кримінального провадження нових осіб.

Також слідчий суддя звертає увагу, що заявник ОСОБА_7 у серпні 2024 року зверталася до слідчого судді Бориспільського міськраойнного суду з аналогічним клопотанням щодо скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 05.06.2023 року по справі № 759/10040/23 на належну їй земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0369, площею 0,1140 га. Та ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02.09.2024 у справі №359/9050/24 клопотання ОСОБА_7 було залишено без задоволення.

Таким чином, слідчий суддя дійшла висновку, що на цій стадії досудового розслідування арешт, накладений на земельні ділянки заявників, є законним та необхідним заходом забезпечення кримінального провадження, оскільки має на меті виконання його завдань, і потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у право власності заявників.

Нових доказів, які не були предметом дослідження, та свідчили б про негативні наслідки від застосування арешту майна, заявниками не надано.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.2,7,8,98,100,132,170-174,284,309,376 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду м.Києва від 05 червня 2023 року у справі №759/10040/23 на земельну ділянку із кадастровим номером :05:001:0473, площею 0,18 га та земельну ділянку кадастровий номер :05:001:0469, площею 0,36 га, які перебувають у власності ОСОБА_5 , на земельну ділянку із кадастровим номером :05:001:0191, площею 0,24 га, яка перебуває у власності ОСОБА_6 , та земельну ділянку із кадастровим номером :05:001:0369, площею 0,1140 га, яка перебуває у власності ОСОБА_7 , - відмовити.

Повний текст ухвали буде виготовлений та проголошений 01.10.2024 о 13.45 год.

Ухвала слідчого судді набирає чинності з моменту її проголошення та самостійному апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_13 -Лесів