Справа № 646/1772/24
№ провадження 1-кп/646/558/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.06.2024 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисників - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритоу судовому засіданні в залі суду в місті Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000532 від 05.02.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, розлученого, маючого на утриманні доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з професійно - технічною освітою, працюючого машиністом насосних установок ДП НВКГ «Зоря» - «Машпроект», не судимого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації кулеметника 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

в с т а н о в и в :

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України (по стройовій частині) від 24.08.2023 № 117, старшого солдата ОСОБА_4 , з 24.08.2023 зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення і призначено на посаду кулеметника 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. ЗО хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26.03.2022, строком на 30 діб.

Указом Президента України № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26.04.2022, строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 01.05.2023 № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 26.07.2023 № 451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Відповідно до вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України старший солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших. Крім цього, згідно вищевказаних положень нормативно-правових актів, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 28 Статуту внутрішньої служби єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

За ст. 29 Статуту внутрішньої служби за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 30 Статуту внутрішньої служби начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника.

Згідно зі ст. 31 Статуту внутрішньої служби начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Як вбачається з ст. 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, За своїми військовими званнями начальниками є: полковники, генерал-майори, генерал-лейтенанти, - для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу та молодшого офіцерського складу; генерал-полковники, адмірали, генерали армії України - для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу, молодшого та старшого офіцерського складу.

Відповідно до ст. 37 Статуту внутрішньої служби військовослужбовець після отримання наказу відповідає: "Слухаюсь" і далі виконує його. Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Відповідно до ст. 6 Дисциплінарного статуту право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати.

Відповідно до п. 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (далі - Положення), право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам органів військового управління, з`єднань, військових частин, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Однак, старший солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби

у складі 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 - 04.11.2023 року вирішив стати на злочинний шлях, та діючи умисно, в умовах воєнного стану, вчинив непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника.

04.11.2023 приблизно о 14 год. 00 хв., командиром 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України капітаном ОСОБА_8 , АДРЕСА_2 , вишикувано особовий склад НОМЕР_2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, в тому числі, ОСОБА_4 , якому було доведено бойовий наказ командира НОМЕР_3 окремого мотопіхотного батальйону №7 від 31.10.2023, на зайняття позиції по передньому краю оборони ротного опорного пункту 2 механізованої роти НОМЕР_3 окремого мотопіхотного батальйону НОМЕР_4 окремої мотопіхотної бригади, в районі АДРЕСА_3 , на спільне виконання завдань на позиціях переднього краю, стійке утримання та оборону займаних позицій, недопущення захоплення позицій по передньому краю, бути в готовності до відбиття наступу противника та ведення бойових дій, при цьому основні зусилля зосередити на напрямку н.п. Лиман-1, Куп`янського району Харківської області.

Однак, старший солдат ОСОБА_4 , будучи невдоволеним цим наказом щодо зайняття позиції по передньому краю оборони ротного опорного пункту 2 механізованої роти НОМЕР_3 окремого мотопіхотного батальйону НОМЕР_4 окремої мотопіхотної бригади, в районі АДРЕСА_3 ,' на спільне^ виконання завдань на позиціях переднього краю, стійке утримання та оборону займаних позицій, недопущення захоплення позицій по передньому краю, перебування в готовності до відбиття наступу противника та ведення бойових дій, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану відкрито відмовився виконувати вказаний наказ.

26 квітня 2024 року між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_9 , який згідно із статтею 37 КПК України має повноваження прокурора у кримінальному провадженні за №0000532 від 05.02.2024 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , на підставі ст.ст.468, 469, 470, 472 КПК України, була укладена угода про визнання винуватості у приміщенні службового кабінету №1 Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, за адресою: АДРЕСА_4 .

Зі змісту даної угоди встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, за обставин, викладених в обсязі висунутого обвинувачення, сприяв проведенню досудового розслідування, щиро покаявся у скоєному.

Сторонами узгоджено, що буде призначене покарання за ч. 4 ст. 402 КК України, враховуючи ступінь вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його щире каяття, а також беззастережне визнання своєї вини, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 та істотно впливають на прийняття рішення про можливість укладення угоди про визнання винуватості та обумовлення міри покарання за вчинений злочин, сторони вважають за можливе призначити покарання ОСОБА_4 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 402 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, та погоджуються на призначення покарання нижчого від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 4 ст. 402 КК України, у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки та на підставі ст. 62 КК України заміни позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців строком на 2 (два) роки.

Крім того, угодою встановлені наслідки її укладання і затвердження, відповідно до вимог ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив затвердити цю угоду.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, визнав свою винуватість в інкримінованому йому діянні, просив її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Захисники обвинуваченого адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримали думку підзахисного та просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, або будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК та КК України, і тому вона може бути затверджена судом. На умовах цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим є правильною за ч. 4 ст. 402 КК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє його права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.

Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Як видно з матеріалів досудового розслідування у проваджені зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.

Таким чином, дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 402 КК України, а саме як непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

Також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, узгоджена обвинуваченим у присутності його захисника та прокурором, визначена за наявності до того законних підстав, а тому не суперечить інтересам суспільства.

Суд також вважає, що обставини, які пом`якшують покарання, обставин, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані про особу ОСОБА_4 , який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, розлучений, має на утриманні доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з професійно - технічною освітою, працюючого машиністом насосних установок ДП НВКГ «Зоря» - «Машпроект», характер кримінального правопорушення та інші обставини, цілком враховані угодою про визнання винуватості знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні та свідчать про можливість застосування положень ст. 62, 69 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 05.01.2024 стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560,00 гривень.

Оскільки обвинуваченому ОСОБА_4 , судом призначено покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні, тому до набрання вироком законної сили стосовно нього необхідно залишити без змін раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Цивільний позов не заявлено, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-376, 468-475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 квітня 2024 року між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000532 від 05.02.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням положень ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі стоком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1ст. 62 КК України, замінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки на тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців на строк 2 (два) роки.

Запобіжний захід, обраний стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з 05.01.2024 року.

Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 Кримінального кодексу України, а також тягне за собою наслідки, встановлені статтею 476 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя - ОСОБА_1