Дата документу 07.10.2024
Справа № 334/8126/24
Провадження № 1-кс/334/2607/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого ВР ЗСТ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001991 від «02» жовтня 2024 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого ВР ЗСТ СВ Запорізького РУ ГУНП в Запорізькій ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001991 від «02» жовтня 2024 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий навів ті обставини, що 02.10.2024 року, приблизно о 13 годині 50 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи сміттєвозом «MAN 28.314» р/н НОМЕР_1 , під час виконання маневру правого повороту з вул. Ударників на вул. Паторжинсткого в м. Запоріжжі, скоїв наїзд на ОСОБА_5 , яка лежала в районі вказаного перехрестя на правому узбіччі.

В результаті наїзду ОСОБА_5 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди.

Кримінальне правопорушення кваліфікується за ознаками ч. 2 ст. 286 КК України.

02.10.2024 року, під час огляду місця пригоди, спеціалізований вантажний сміттєвоз «MAN 28.314» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ТОВ «Вельтум-Запоріжжя», яке зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 - тимчасово вилучено та поміщено на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Привокзальна, буд. №13.

Вилучений транспортний засіб визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження за фактом дорожньо-транспортної пригоди до якої він причетний.

Більш того, вказаний транспортний засіб зберігає на собі сліди дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим забезпечення його збереження в тому ж вигляді, в якому він перебуває після дорожньо-транспортної пригоди, являється одним із способів встановлення доказів в кримінальному провадженні.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що матеріали кримінального провадження містять достатньо доказів того, що вказаний транспортний засіб має суттєве значення для встановлення важливих обставин, необхідно накласти арешт на вилучене майно.

Клопотання слідчого оформлено відповідно до ст. 171 КПК України та погоджено процесуальним прокурором Дніпровської окружної прокуратури ОСОБА_6 .

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, на задоволені клопотання наполягає та просить його задовольнити.

Представник ТОВ «Вельтум-Запоріжжя», якому відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить вказаний сміттєвоз в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Так, згідно положень ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що 02 жовтня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України, кримінальне провадження №0001991, відповідно до яких 02.10.2024 року, приблизно о 13 годині 50 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи сміттєвозом «MAN 28.314» р/н НОМЕР_1 , під час виконання маневру правого повороту з вул. Ударників на вул. Паторжинсткого в м. Запоріжжі, скоїв наїзд на ОСОБА_5 , яка лежала в районі вказаного перехрестя на правому узбіччі.В результаті наїзду ОСОБА_5 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди.

02.10.2024 року, під час огляду місця пригоди, спеціалізований вантажний сміттєвоз «MAN 28.314» реєстраційний номер НОМЕР_1 - тимчасово вилучено, що підтверджується Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 02.10.2024 року.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, спеціалізований вантажний сміттєвоз «MAN 28.314» реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ТОВ «Вельтум-Запоріжжя», яке зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

02.10.2024 року постановою слідчого ВР ЗСТ СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 спеціалізований вантажний сміттєвоз «MAN 28.314» реєстраційний номер НОМЕР_1 визнано речовим доказом.

Таким чином, при зверненні із клопотанням доведено вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, доказове значення у якому має вказаний автомобіль, який має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Зважаючи на викладене вище, з урахуванням вимог ч. 1 ст.173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки слідчим було обґрунтовано правову підставу для арешту майна, транспортний засіб зберігає на собі сліди дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим забезпечення його збереження в тому ж вигляді, в якому він перебуває після дорожньо-транспортної пригоди, являється одним із способів встановлення доказів у кримінальному провадженні, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням про арешт майна, в зв`язку з чим можливо накласти арешт на спеціалізований вантажний сміттєвоз «MAN 28.314» реєстраційний номер НОМЕР_1 з позбавленням права розпорядження та відчуження.

Щодо клопотання слідчого в частині зберігання автомобіля на території спеціального майданчику утримання автотранспорту ГУНП в Запорізькій області, суд зазначає наступне.

Зберігання вказаного автомобілю здійснюється в порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України №1104 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Згідно пункту 8 вказаного порядку відповідальним за зберігання речових доказів, що зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження, є слідчий, дізнавач, який здійснює таке провадження.

Отже, зазначене питання не відноситься до компетенції слідчого судді, а тому під час розгляду клопотання не вирішується.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого ВР ЗСТ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001991 від «02» жовтня 2024 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на спеціалізований вантажний сміттєвоз «MAN 28.314» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ТОВ «Вельтум-Запоріжжя», яке зареєстроване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Іванова 99 - вилучений в ході проведення огляду місця ДТП, з позбавленням права розпорядження та відчуження.

В іншій частині відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1