ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2813/24 Справа № 185/3190/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

04 вересня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження № 0000326 за апеляційними скаргами прокурора Павлоградської окружної прокуратури, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2024 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: - 09.11.2023 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.190 КК України до 200 годин громадських робіт; - 26.12.2023 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.198, ст.75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2024 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено покарання: - за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років; - за ч. 2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі строком на 3 роки; на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років; на підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуті покарання за вироками Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.11.2023 року та 26.12.2023 року, та остаточно ОСОБА_8 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років

Не погодившись із вироком суду, прокурор та захисник подали апеляційні скарги, в яких прокурор в зміненій апеляційній скарзі ставить питання про скасування вироку суду та закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України, на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з декриміналізацією відповідно до Закону України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, а захисник - ставить питання про зміну вироку суду в частині призначеного ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.71 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 заявив клопотання про зміну йому запобіжного заходу, у зв`язку із набуттям чинності 09.08.2024 року Закон України №3886-ІХ про декриміналізацію крадіжок.

Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали клопотання обвинуваченого та просили його задовольнити, прокурора, яка просила ухвалити рішення на розсуд суду, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи клопотання, колегія суддів вважає, що клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст.377 КПК України якщо обвинувачений, що тримається під вартою, засуджений до арешту чи позбавлення волі, суд у виняткових випадках з урахуванням особи та обставин, встановлених під час кримінального провадження, має право змінити йому запобіжний захід до набрання вироком законної сили на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, та звільнити такого обвинуваченого з-під варти.

Вирішуючи клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, при цьому ОСОБА_8 раніше судимий, офіційно не працює, а тому не відпали ризики, визначені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Водночас колегією суддів враховується те, що 09.08.2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 (Дрібне викрадення чужого майна) Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Відповідно до цього Закону було декриміналізовано крадіжки на суму, меншу за 3028 грн, а згідно із обвинувальним актом ОСОБА_8 обвинувачується за епізодом від 05.02.2024 року у викраденні майна на суму 2116,67 грн та за епізодом від 07.02.2024 року у заволодінні грошовими коштами на суму 1500 грн, тобто менших за 3028 грн.

Також колегія суддів враховує те, що відповідно до ухвали колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29.08.2024 року (справа № 278/1566/21) правозастосовна позиція, за якою положення ст. 58 Конституції України, ст. 5 КК застосовуються до Закону № 3886-IX, є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та суперечить відповідним положенням ст. 58 Конституції України, офіційне і обов`язкове до застосування тлумачення яких здійснив Конституційний Суд України в Рішенні від 19 квітня 2000 року № 6-рп/2000 у випадках, коли змінюються нормативно-правові акти інших галузей права, посилання на які містить бланкетна диспозиція кримінально-правової норми. Сприйняття змін до ст. 51 КУпАП, як змін КК (текст якого не змінювався Законом № 3886-IX) є прямим запереченням правових позицій Конституційного Суду України, за якими подібні зміни не створюють підґрунтя до застосування ст. 5 КК та ст. 58 Конституції України, у зв`язку з чим, вказана справа була передана на розгляд об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду з метою формування єдиної правозастосовної практики.

Враховуючи наведені обставини, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості розглянути вказане кримінальне провадження по суті, оскільки не сформована єдина правозастосовна практика щодо застосування положень ст. 58 Конституції України, ст. 5 КК до Закону № 3886-IX.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що для забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_8 достатнім буде застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, що відповідає правовим позиціям, викладеним у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», у рішенні ЄСПЛ від 12 січня 2012 р. у справі «Тодоров проти України», - «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою».

Таким чином, враховуючи викладене, а також беручи до уваги наявність введеного на території України воєнного стану, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що клопотання обвинуваченого необхідно задовольнити та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до 03 листопада 2024 року, яке полягає у покладенні на обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 331, 405 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну йому запобіжного заходу - задовольнити.

Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк до 03 листопада 2024 року такі обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою на визначений час;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Звільнити з-під варти в залі суду негайно ОСОБА_8 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуальних керівників в кримінальному провадженні Павлоградської окружної прокуратури.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4