Провадження № 1-кп/161/1304/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2024 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000448 від 15 травня 2024 року до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки, жительки та зареєстрованої в АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, з повною загальною середньою освітою, незаміжньої, не працює, особи з інвалідністю 2 групи, не судимої,

у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 14 травня 2024 року, близько 18 год. 30 хв., знаходячись по АДРЕСА_1 , не усвідомлюючи значення та суспільно небезпечний характер власних дій та не керуючи ними, не розуміючи, що її дії викличуть у ОСОБА_5 побоювання за власне життя, звертаючись до останнього у нецензурній формі та маючи мету здійснити йому погрозу вбивством, тримаючи у руці револьвер марки «Stalker R-1-F3» із маркуванням «Mode by ATAKArmsLtd» та навівши його в бік потерпілого сказала, що зараз вб`є останнього, що давали йому реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Органом досудового розслідування вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковані, як вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, тобто погроза вбивством.

Вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, повністю підтверджується, зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду доказами в кримінальному провадженні.

Так, потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що 14 травня 2024 року, близько 18 год. 30 хв. він зі своєю знайомою ОСОБА_8 , знаходився на території домоволодіння АДРЕСА_1 , де проживає візуально знайома йому жінка на ім`я ОСОБА_9 . Поспілкувавшись з якою, вони вирішили залишити останнє і попрямували в сторону дороги. Однак, в той момент коли вони були повернуті до ОСОБА_9 спиною, остання крикнула до нього і він обернувся, і в цей момент остання взяла «перцевий балончик» і направивши йому в обличчя розпилила його. Протерши очі, він побачив, що ОСОБА_9 тримаючи у руці предмет візуально схожий на револьвер, навела його в його бік та сказала, що зараз вб`є, після чого здійснила близько 3 пострілів. Надалі він поклав її на землю та викликав поліцію.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_10 надала аналогічні показання, які і потерпілий ОСОБА_5 , підтвердивши обставини погрози вбивством зі сторони ОСОБА_3 .

Протоколом огляду місця події від 14 травня 2024 року, з доданою до нього фототаблицею, а саме, земельної ділянки по АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено предмет, котрий візуально схожий на пістолет, чорного кольору, із наявними на ньому написами «Stalker R-1-F3», а також наявними написами «Mode by ATAK Arms Ltd; НОМЕР_2-», котрий поміщено до спец. пакету № DSP2249527.

Протоколом слідчого експерименту від 15 травня 2024 року з доданим до нього DVD-R диском, проведеним за участю потерпілого ОСОБА_5 , яким зафіксовано відтворення обставин подій, які відбулись 14 травня 2024 року, близько 18 год. 30 хв., біля буд. АДРЕСА_1 , зокрема, той момент, коли ОСОБА_3 тримаючи у руці предмет візуально схожий на револьвер, навела його в бік потерпілого та сказала, що зараз вб`є останнього, після чого здійснила близько 3 пострілів у сторону ОСОБА_5 .

Протоколом слідчого експерименту від 15 травня 2024 року з доданим до нього DVD-R диском, проведеним за участю свідка ОСОБА_8 , яким зафіксовано відтворення обставин подій, які відбулись 14 травня 2024 року, близько 18 год. 30 хв., біля буд. АДРЕСА_1 , зокрема, той момент, коли ОСОБА_3 тримаючи у руці предмет візуально схожий на револьвер, навела його в бік потерпілого ОСОБА_5 та сказала, що зараз вб`є останнього, після чого здійснила близько 3 пострілів у сторону ОСОБА_5 .

Висновком експерта № СЕ-19/103-24/8183-БЛ від 28 червня 2024 року, яким встановлено, що наданий на дослідження револьвер, який виявлений та вилучений 14 травня 2024 року під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 до вогнепальної зброї не належить, а є револьвером марки «STALKER», моделі «R1-F3», заводський номер « НОМЕР_1 », призначеним для стрільби патронами Флобера кільцевого запалювання калібру 4 мм для тренувальної стрільби поза спеціальних приміщень та майданчиків (тирів, стрільбищ). Револьвер виготовлений промисловим способом, для стрільби придатний. Надані на дослідження 9 (дев?ять) патронів, які виявлені та вилучені 14 травня 2024 року під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , до боєприпасів не належать, а є короткими патронами Флобера кільцевого запалювання калібру 4 мм, призначені для тренувальної стрільби поза спеціальних приміщень та майданчиків (тирів, стрільбищ). Патрони виготовлені промисловим способом, для стрільбу придатні.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 210 від 17 липня 2024 року у ОСОБА_3 виявлялися в період, що відноситься до часу вчинення інкримінованого їй правопорушення і на момент вчинення ознаки шизоафективного розладу, змішаного типу, які позбавляли його можливості усвідомлювати свої дії /бездіяльність/ або керувати ними. У ОСОБА_3 виявляються в даний час ознаки шизоафективного розладу, змішаного типу, які позбавляють її можливості усвідомлювати свої дії /бездіяльність/ або керувати ними, однак, не позбавляють її можливості за своїм психічним станом постати перед слідством та судом. За своїм психічним станом в даний час, ОСОБА_3 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення до спеціального лікувального закладу. Питання осудності є правовим і виходить за межі компетенції судово-психіатричної експертизи. У ОСОБА_3 відсутній синдром залежності від вживання алкоголю і вона не страждала в період вчинення інкримінованого їй діяння зміною свідомості.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання про застосування відносно ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру, разом з тим, просив застосовувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, думку потерпілого, який не заперечував щодо задоволення клопотання, пояснення особи, щодо якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, яка у задоволенні клопотання просила відмовити, її захисника та законного представника, які у вирішенні вказаного клопотання покладались на розсуд суду, суд дійшов висновку, що клопотання підставне та підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно зі ст. 93 КК України, ч. 2 ст. 513 КПК України, до осіб, які вчинили суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, застосовуються примусові заходи медичного характеру.

Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» в п. 3 роз`яснив, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Визначаючись щодо типу психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, суд враховує як психічний стан особи, характер та обставини вчиненого нею суспільно небезпечного діяння, вказаний акт судово-психіатричного експерта, вимоги ст. 94 КК України та роз`яснення дані з цього приводу в п. 15 вказаної вище Постанови.

Згідно із ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

В силу ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно до вимог ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Відповідно до вимог ст. 512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосування, а в силу ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

У відповідності до вимог ст19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановленим Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність у стані неосудності.

Зважаючи на наведені обставини, а також враховуючи характер і тяжкість захворювання ОСОБА_3 , з урахуванням ступеня небезпечності для себе або інших осіб, відсутність у висновках судово-психіатричної експертизи посилання на необхідність застосування посиленого нагляду, пояснення судово-психіатричного експерта ОСОБА_11 , надані в судовому засіданні, суд дійшов висновку про необхідність застосувати до ОСОБА_3 на підставі ст.ст. 92-94 КК України за вчинення нею суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної установи із звичайним наглядом.

Згідно вимог ст. 124 КПК України процесуальні витрати можуть бути стягнуті лише з обвинуваченого у разі ухвалення щодо нього обвинувального вироку.

Однак враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, процесуальні витрати за проведення експертизи слід віднести на рахунок держави.

У відповідності до вимог ст.ст. 100, 122 КПК України суд вирішує долю речових доказів.

Відповідно до вимог ст.ст. 96-1, 96-2 КК України судом застосовується спеціальна конфіскація до предметів та речових доказів кримінального правопорушення.

Також за приписами ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 372, 376, 511, 513 КПК України, ч. 2 ст. 19, п. 1 ст. 93 КК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Визнати, що ОСОБА_3 вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 129 КК України.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки, жительки та зареєстрованої в АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Витрати на залучення експерта по справі віднести на рахунок держави.

Речові докази: пістолет, чорного кольору, із наявними на ньому написами «Stalker R-1-F3», а також наявні написи « Mode by ATAK Arms Ltd ; НОМЕР_2-» - конфіскувати в дохід держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 травня 2024 року на майно, а саме на предмет, котрий візуально схожий на пістолет, чорного кольору, із наявними на ньому написами «Stalker R-1-F3», а також наявні написи «Mode by ATAK Arms Ltd; НОМЕР_2-», котрий поміщено до спец. пакету №DSP2249527 - скасувати.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали проголошено 13 листопада 2024 року о 14 год. 00 хв.

Головуючий: /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1