єдиний унікальний номер справи 531/2356/24
номер провадження 1-кс/531/660/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року м. Карлівка

Слідчий суддя Карлівського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

заступника начальника СВ ОСОБА_6 ,

розглянувши в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхні Рівні Чутівського району Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, гранатометника 1-го десантно-штурмового відділення 1-го десантно штурмового взводу 2-ї десантно-штурмової роти 1-го десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

21 серпня 2024 року старший слідчий СВ ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

27 серпня 2024 року старшим слідчим СВ ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 подано клопотання про дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, яке ухвалою слідчого судді від 27 серпня 2024 року було задоволено.

22 жовтня 2024 року ОСОБА_4 було доставлено до суду.

В клопотанні про застосування запобіжного заходу орган досудового слідства необхідність прийняти такого рішення аргументував тим, що в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 5 ст. 407 КК України.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , відноситься до тяжких злочинів, за вчинення якого, відповідно кримінального закону, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Вбачаючи, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а тому в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 слідчий просить для необхідності запобігання таким ризикам, як: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор та заступника начальника СВ, підтримали клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Підозрюваний, частково визнавши вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив застосувати до нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Захисник повністю підтримав позицію свого підзахисного та просила застосувати до ОСОБА_4 будь-який інший запобіжний захід, що не пов`язаний з тримання під вартою, оскільки на даний час вирішується питання про його добровільне повернення до військової частини, а перебування ОСОБА_4 під вартою значно ускладнить вирішення цього питання. Останній має постійне місце проживання, де більше десяти років проживає з цивільною дружиною.

Заслухавши думку заступника СВ та прокурора про існування визначених ст. 177 КПК України ризиків, підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника, слідчий суддя встановив наступне.

ОСОБА_4 підозрюється в наступному.

Так, солдат ОСОБА_4 , відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №250 від 21.09.2022, призначений на посаду гранатометника 1-го десантно-штурмового відділення 1-го десантно-штурмового взводу 2-ї десантно-штурмової роти 1-го десантно-штурмового батальйону вказаної військової частини та поставлений на всі види забезпечення.

Відповідно до приписів ст. ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на момент вчинення злочину, солдат ОСОБА_4 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують солдата ОСОБА_4 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

У відповідності до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше.

Пунктом 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком; на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно вимог ст. ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб (Указ Президента України № 757/2022 від 07.11.2022), з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб (Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023), з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб згідно (Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023), з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб (Указом Президента України № 451/2023 від 17.08.2023), з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб (Указом Президента України № 734/2023 від 06.11.2023), з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб (Указом Президента України № 49/2024 від 05.02.2024), з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб (Указом Президента України № 271/2024 від 06.05.2024) та з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб (Указом Президента України № 469/2024 від 23.07.2024), маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та під час проходження військової служби, в порушення вищезазначених вимог законодавства, вчинив злочин при наступних обставинах.

Проте солдат ОСОБА_4 вчинив злочин проти встановленого порядку несення військової служби з наступних обставин.

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем призваним під час мобілізації, перебуваючи на посаді гранатометника 1-го десантно-штурмового відділення 1-го десантно-штурмового взводу 2-ї десантно-штурмової роти 1-го десантно-штурмового батальйону, проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 №323 від 01.12.2022 вибув у відпустку за станом здоров`я до 30.12.2022 та зобов`язаний був повернутися до розташування військової частини 31.12.2022.

31.12.2022 солдат ОСОБА_4 не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 з відпустки та перебував поза її межами без поважних причин, при цьому час проводив на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів для повернення до військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_3 , або звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього до 10.07.2023, а саме до моменту його фактичного затримання під час вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України за адресою: АДРЕСА_4 .

20 серпня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується дослідженими:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000251;

- копією заяви про вчинення кримінального правопорушення командира військової частини НОМЕР_1 від 22 червня 2023 року;

- копією медичної характеристики солдата ОСОБА_4 від 17 лютого 2023 року;

- копією обліково-послужної картки солдата ОСОБА_4 ;

- копією доповіді про самовільне залишення військової частини НОМЕР_1 військовослужбовця по мобілізації солдата ОСОБА_4 від 02 січня 2023 року;

- копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №250 від 21 вересня 2022 року;

- копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №2 від 02 січня 2023 року;

- копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №38 від 07 лютого 2023 року;

- копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №3 від 02 січня 2023 року;

- копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №323 від 01 грудня 2022 року;

- копією рапорта старшого лейтенанта ОСОБА_9 від 02 січня 2023 року;

- копією Акту службового розслідування;

- копією наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №1595 від 08 червня2023 року;

- копією протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 02 лютого 2024 року;

- копією пояснень ОСОБА_4 від 10 липня 2023 року.

З копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, вбачається наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкція ч. 5 ст. 407 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, приймає до уваги: наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення; строк покарання, що йому загрожує у разі доведеності вини; особу підозрюваного, який не одружений; за місцем реєстрації характеризується посередньо; відсутність даних про перебування на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра; раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, що може перешкоджати проведенню з ним слідчих дій по кримінальному провадженню, тобто, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і для їх запобігання застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім, тому відносно підозрюваного ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Посилання захисника підозрюваного на те, що підозрюваний має постійне місце проживання та на те, що на теперішній час вирішується питання про його добровільне повернення до військової частини, жодним чином не зменшує суспільну небезпечність підозрюваного.

Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. ст. 109-1142, 258-2586, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України..

Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)» у межах строку тримання під вартою без права внесення застави, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України - 60 діб, який обчислювати з часу затримання ОСОБА_4 , тобто з 15 години 15 хвилин 23 жовтня 2024 року до 15 години 15 хвилин 22 грудня 2024 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 24 жовтня 2024 року о 13 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1

З ухвалою ознайомлений підозрюваний ОСОБА_4

Захисник ОСОБА_5

23 жовтня 2024 року