справа № 615/1592/23
провадження № 1-кп/631/57/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2024 року селище Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з боку сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_3 ,

з боку сторони захисту:

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань Нововодолазького районного суду Харківської області справу з єдиним унікальним № 615/1592/23 (провадження № 1-кп/631/57/24) за кримінальними провадженнями, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 березня 2023 року під № 0000063 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження село Перекіп Валківського району Харківської області, громадянки України, має середню освіту, офіційно не працевлаштованої, одруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

У 2023 році, більш точної дати та часу як в ході досудового розслідування, так і в суді встановити не видалось можливим, знаходячись у невстановленому під час проведення досудового розслідування та судового розгляду місці, ОСОБА_7 маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання з метою збуту, особливо небезпечного наркотичного засобу, не маючи спеціального дозволу ліцензії на придбання та зберігання наркотичних засобів, ігноруючи вимоги Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів і прекурсорів», а також постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів і прекурсорів» умисно, незаконно, придбала у невстановленої особи рослинну речовину, яка відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабіс та маючи намір на незаконне зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, залишила його собі.

З цього часу, більш точної дати та часу як в ході досудового розслідування, так і в суді встановити не видалось можливим, ОСОБА_4 незаконно придбаний нею особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, стала умисно, незаконно зберігати з метою збуту за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс, вирішила незаконно збути придбаний нею від невстановленої досудовим розслідуванням особи особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс.

Так, 11 квітня 2023 року ОСОБА_7 , перебуваючи на території кладовища, розташованого за адресою: Харківська область, Богодухівський район, село Перекіп, незаконно зберігаючи при собі раніше придбаний нею особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, маючи злочинний умисел спрямований на незаконний збут вказаного особливо небезпечного наркотичного засобу, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, в цей же день, тобто 11 квітня 2023 року, о 18 годині 17 хвилини, в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки незаконно збула (продала) за 300 гривень громадянину ОСОБА_8 , який проводив оперативну закупку, сірниковий коробок з речовиною рослинного походження зеленого кольору масою 2,92 грам, яка згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 16453 від 12 травня 2023 року є канабісом. Канабіс відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг яких заборонено. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 2,58 грам.

Після проведення відносно ОСОБА_4 оперативної закупки особливо небезпечного наркотичного засобу, ОСОБА_8 , 11 квітня 2023 року видав працівникам поліції полімерний згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору масою 2,92 грам, яка згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 16453 від 12 травня 2023 року є канабісом. Канабіс відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів обіг яких заборонено. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 2,58 грам.

Крім того, у травні 2023 року, більш точної дати та часу як в ході досудового розслідування, так і в суді встановити не видалось можливим, знаходячись у невстановленому під час проведення досудового розслідування та судового розгляду місці, ОСОБА_7 маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання з метою збуту, особливо небезпечного наркотичного засобу, не маючи спеціального дозволу ліцензії на придбання та зберігання наркотичних засобів, ігноруючи вимоги Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів і прекурсорів», а також постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів і прекурсорів» умисно, незаконно, придбала у невстановленої особи рослинну речовину, яка відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабіс та маючи намір на незаконне зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, залишила його собі.

З цього часу, тобто з травня 2023 року, більш точної дати та часу як в ході досудового розслідування, так і в суді встановити не видалось можливим, ОСОБА_4 незаконно придбаний нею особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, стала умисно, незаконно зберігати з метою збуту за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс, вирішила повторно незаконно збути придбаний нею від невстановленої досудовим розслідуванням особи особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс.

Так, реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 19 травня 2023 року знаходячись на автодорозі між населеними пунктами села Перекіп та селища міського типу Ков`яги Богодухівського району Харківської області, незаконно зберігаючи раніше придбаний нею особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, маючи злочинний умисел, спрямований на незаконний збут вказаного особливо небезпечного наркотичного засобу, діючи повторно, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, в цей же день, тобто 19 травня 2023 року, о 19 годині 30 хвилини в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно збула (продала) за 1000 гривень громадянину ОСОБА_8 , який проводив оперативну закупку, сірниковий коробок з речовиною рослинного походження зеленого кольору масою 3,06 грам, яка згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 19119 від 22 червня 2023 року є канабісом. Канабіс відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг яких заборонено. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 3.00 грам.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 у присутності свого захисника ОСОБА_5 повідомила, що суть обвинувачення їй зрозуміла, винною себе визнала повністю, пояснивши, що дійсно скоїла інкриміноване їй в вину кримінальне правопорушення при вищевикладених обставинах.

Зважаючи на повне визнання обвинуваченою своєї провини, а також те, що вона не ставить під сумнів фактичні обставини справи, й правильність розуміння нею змісту цих обставин, у суду не виникає сумніву в добровільності та істинності позиції ОСОБА_4 .

Прокурор у судовому засідання посилаючись на те, що обвинувачена не оспорює фактичних обставин у справі, висловив думку про недоцільність досліджування під час судового розгляду справи усіх доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Сторона захисту у судовому засідання також підтримала думку прокурора та вважали недоцільним досліджування під час судового розгляду справи усіх доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

У зв`язку із безсумнівним та добровільним, тобто без будь-якого впливу із чиєї б то не було сторони, визнанням у повному обсязі обвинуваченою ОСОБА_9 своєї вини в інкримінованому їй органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодженні з кваліфікацією вчинених нею діянь, підтвердженням нею фактичних обставин, відсутності жодних заперечень щодо них з боку сторони обвинувачення, усвідомленням і правильним розумінням, роз`ясненого судом положення частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України про те, що у випадку визнання ними змісту даних фактичних обставин, сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржувати їх в апеляційному порядку, відсутністю їх заперечень проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються, суд ухвалив дослідити докази, обмежившись показаннями обвинуваченої, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують її особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів та процесуальних витрат, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченої, у відповідності до положень Кримінального кодексу України.

При цьому, з урахуванням, висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах викладеного у постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 521/11693/16-к, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих статтею 91 Кримінального процесуального кодексу України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені статтею 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, установленими усі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження, у порядку статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Такий висновок суду ґрунтується також і на практиці Європейського суду з прав людини, викладеній, зокрема, в рішенні від 19 жовтня 2006 року у справі «Коваль проти України», відповідно до пункту 113 якого вбачається, що «основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у межах кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого кримінального обвинувачення. Стаття 6 Конвенції в цілому гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (див. рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства»).

Також, в рішеннях від 28 жовтня 2010 року у справі «Леонід Лазаренко проти України» та від 16 грудня 2010 року у справі «Боротюк проти України» зазначено, що «ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися у відкритий чи мовчазний спосіб від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (див. рішення у справі «Сейдович проти Італії»)» (пункти 52 та 80 відповідно).

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 у вільній формі дала суду свої пояснення, зазначивши, що дійсно за наведених в обвинувальному акті обставин та відображеного алгоритму, здійснювала незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс.

Зі слів обвинуваченої, навесні 2023 року, більш точної дати не пам`ятає, вона безоплатно придбала у чоловіка із сусіднього села наркотичний засіб канабіс, який зберігала у себе та вирішила продати, бо у них в родині не було грошей, а вона опікувалась своїм молодшими братом ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сестрою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки їх матір вживає алкогольні напої та грошей в родині не було. 11 квітня 2023 року вона зустрілась біля кладовища у селі Перекіп, Богодухівського району Харківської області з раніше знайомим їй молодим чоловіком на ім`я ОСОБА_12 та за 300 гривень продала йому канабіс, який знаходився у коробці з-під сирників. Як пояснила ОСОБА_4 отримані гроші вона спочатку хотіла відкласти на покупку телефона для молодшого брата, але витратила їх на придбання продуктів харчування для них.

Надалі, як вказала обвинувачена, оскільки у них в родині не вистачало грошей, а ті, що вона заробляла, працюючи на підсобному господарстві у сусідньому селі, не вистачало, вона знов десь у травні 2023 року взяла у чоловіка із сусіднього села наркотичний засіб канабіс, який зберігала у себе. Зі слів ОСОБА_4 19 травня 2023 року їй зателефонував знайомий на ім`я ОСОБА_12 та вона зустрілась з ним на дорозі у селі Перекіп в бік селища міського типу Ков`яги Богодухівського району Харківської області, де продала останньому канабіс у коробці з-під сирників, за що отримала 1000 гривень та відразу була затримана працівниками поліції.

У вчинені кримінального правопорушення ОСОБА_4 щиро розкаялась, пояснила, що до вчиненого її спонукало скрутне матеріальне становище у родині, відсутність коштів на елементарні потреби, повідомила, що дуже шкодує про свій вчинок та бажає виправити ситуацію, але нажаль це неможливо. Обвинувачена зазначила, що зробила для себе ґрунтовні висновки та у подальшому такого роду проступків вона не допустить, просила взяти до уваги, що вона весь час сприяла розкриттю кримінального правопорушення, стала на шлях виправлення, уклала шлюб з ОСОБА_13 , який є військовослужбовцем та проходить службу у «гарячих точках» нашої держави. Наразі обвинувачена працює, але не офіційно та продовжує піклуватись молодшим братом. ОСОБА_4 виразила готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини, проте просила надати їй шанс та призначити покарання із застосуванням положень статті 75 Кримінального кодексу України.

Покази обвинуваченої в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння нею змісту обставин, добровільності та істинності її позицій.

Згідно із статтею 84 Кримінального процесуального кодексу України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Тобто, докази це єдність фактичних даних (даних про факти) та їх процесуальних джерел. Фактичні дані це не факти об`єктивної дійсності, а відомості про них, що утворюють зміст доказів, за допомогою яких встановлюються факти і обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, про це наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 28 березня 2019 року у справі з єдиним унікальним № 154/3213/16.

У той час, як процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (частина 2 статті 84 Кримінального процесуального кодексу України).

В свою чергу, з досліджених судом у судовому засіданні документів, що були надані стороною обвинувачення та захистом, судом встановлено наступне.

Відповідно до змісту витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000063, зареєстрованого 08 березня 2023 року о 16 годині 30 хвилин 57 секунд, убачається, що на підставі повідомлення підприємств, установ, організацій та посадових осіб про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень, що надійшло 08 березня 2023 року, зареєстроване кримінальне провадження, яке має правову кваліфікацію, передбачену частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України, про те, що 08 березня 2023 року до чергової частини відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області надійшов рапорт оперуповноваженого про те, що до Сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області надійшла заява від гр. ОСОБА_14 за фактом того, що гр. ОСОБА_15 на території Богодухівського району Харківської області здійснює збут наркотичних речовин. ІПНП 508. Крім того, 19 травня 2023 року до чергової частини відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області надійшов рапорт оперуповноваженого про те, що працівниками Сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області в рамках кримінального провадження № 0000063 проведено контрольну оперативну закупку у ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якої придбано наркотичний засіб канабіс. ІПНП 1092. Органом досудового розслідування визначено відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Постановою заступника начальника слідчого відділення відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_17 «Про визнання речовими доказами» від 16 травня 2023 року, визнано речовими доказами у кримінальному проваджені № 0000063 від 08 березня 2023 року наступні речі: спецпакет експертної служби № 0015286 в якому згідно висновку експерта № 16453 від 12 травня 2023 року за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» знаходиться речовина, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс. Маса канабісу у висушеному стані відповідно складає 2,58 грам. Місцем зберігання речових доказів визнано спеціальний сейф в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області за адресою: Харківська область, Богодухівський район, місто Валки, вулиця Паркова, будинок № 22.

Відповідно до постанови заступника начальника слідчого відділення відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_17 «Про визнання речовими доказами» від 19 травня 2023 року, визнано речовим доказом у кримінальному проваджені № 0000063 від 08 березня 2023 року флеш-носій «Kingston canvas Select Plas», із записом затримання ОСОБА_16 , який долучено до матеріалів кримінального провадження.

З постанови заступника начальника слідчого відділення відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_17 «Про визнання речовими доказами» від 19 травня 2023 року, вбачається, що визнано речовим доказом у кримінальному проваджені № 0000063 від 08 березня 2023 року два DWD RW диски із записом обшуку за місцем проживання ОСОБА_16 , які долучено до матеріалів кримінального провадження.

Постановою заступника начальника слідчого відділення відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_17 «Про визнання речовими доказами» від 19 травня 2023 року, визнано речовим доказом у кримінальному проваджені № 0000063 від 08 березня 2023 року флеш-носій «Kingston canvas Select Plas», із записом обшуку за місцем проживання ОСОБА_18 , який долучено до матеріалів кримінального провадження.

Згідно постанови заступника начальника слідчого відділення відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_17 «Про визнання речовими доказами» від 19 травня 2023 року визнано речовими доказами по № 0000063 від 08 березня 2023 року наступні речі: 10 купюр номіналом 100 гривень кожна УИ0378047, УP2011465, УП0197824, УP8570542, АЄ3051316, ГЕ2549515, УБ9696072, УX5027053, УH1310227, Зф3475604; банківську картку № 855392; мобільний телефон «Samsung IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 » SN KZCTAOQ99PP; жіночу сумку зеленого кольору із шкірозамінника з пачкою з під сигарет «Честерфілд». Місцем зберігання речових доказів визнано спеціальний сейф в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області за адресою: Харківська область, Богодухівський район, місто Валки, вулиця Паркова, будинок № 22.

Відповідно до постанови заступника начальника слідчого відділення відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_17 «Про визнання речовими доказами» від 19 травня 2023 року, визнано речовим доказом у кримінальному проваджені № 0000063 від 08 березня 2023 року 1 купюру номіналом 50 гривень УА5878875. Місцем зберігання речового доказу визнано спеціальний сейф в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області за адресою: Харківська область, Богодухівський район, місто Валки, вулиця Паркова, будинок № 22.

Постановою заступника начальника слідчого відділення відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_17 «Про визнання речовими доказами» від 21 травня 2023 року, визнано речовим доказом у кримінальному проваджені № 0000063 від 08 березня 2023 року паперовий згорток з речовиною рослинного походження, яка ззовні схожа на канабіс. Місцем зберігання речового доказу визнано спеціальний сейф в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області за адресою: Харківська область, Богодухівський район, місто Валки, вулиця Паркова, будинок № 22.

З постанови заступника начальника слідчого відділення відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_19 «Про визнання речовими доказами» від 22 червня 2023 року, вбачається, що визнано речовим доказом у кримінальному проваджені № 0000063 від 08 березня 2023 року спецпакет експертної служби № 0015749, в якому згідно висновку експерта № 19119 від 22 червня 2023 року за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» знаходиться речовина, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс. Маса канабісу у висушеному стані відповідно складає 3,00 грама. Місцем зберігання речового доказу визнано спеціальний сейф в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області за адресою: Харківська область, Богодухівський район, місто Валки, вулиця Паркова, будинок № 22.

Відповідно до постанови заступника начальника слідчого відділення відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області майора поліції ОСОБА_17 «Про визнання речовими доказами» від 13 липня 2023 року, визнано речовим доказом у кримінальному проваджені № 0000063 від 08 березня 2023 року флеш-носій ms DHC № 6 від 30 березня 2023 року, який долучено до матеріалів кримінального провадження.

Постановою заступника начальника слідчого відділення відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області майора поліції ОСОБА_17 «Про визнання речовими доказами» від 17 липня 2023 року, визнано речовим доказом у кримінальному проваджені № 0000063 від 08 березня 2023 року флеш-носій ms DHC № 7 від 15 травня 2023 року, який долучено до матеріалів кримінального провадження.

Відповідно до квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0000063, 16 травня 2023 року від заступника начальника слідчого відділення відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_17 отримано спецпакет експертної служби № 0015286 в якому згідно висновку експерта № 16453 від 12 травня 2023 року за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» знаходиться речовина, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс. Маса канабісу у висушеному стані відповідно складає 2,58 грам. Номер книги обліку речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження 471, порядковий номер 69.

З квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0000063, убачається, що 28 червня 2023 року на зберігання від старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_19 отримано спеціальний пакет МВС України № 0015749, в якому згідно висновку експерта № 12119 знаходиться наркотичний засіб «канабіс» у перерахунку на суху речовину складає 3,00 грама. Упаковка опечатана з бирками. Номер книги обліку речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження 471, порядковий номер 72.

З протоколу огляду грошових коштів від 19 травня 2023 року, складеного тимчасово виконуючим обов`язки начальника СКП відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_20 , вбачається, що у присутності понятих: ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , з дотриманням вимог статтей 66, 104, 105, 223, 271 Кримінального процесуального кодексу України 19 травня 2023 року з 19 години 09 хвилин по 19 годину 13 хвилин проведено огляд заздалегідь ідентифікованих грошових коштів, загальною сумою 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок, які належать УФЗБО Головного управління Національної поліції в Харківській області, за адресою: село Перекіп, Богодухівського району Харківської області, автодорога до селища Ков`яги. Купюри номіналом 100 гривень в кількості 10 штук: УН 1310227, АЄ 3051316, УХ 5027053, Зф 3475604, ГЕ 2549515, УР 8570542, УБ 9696072, УП 0197824, УИ 0378047, УР 2011465. Вищезазначені купюри фотокопійовані, фотокопії на 2 аркушах, звірені з номерами купюр та їх копій, які були долучені до протоколу. Огляд купюр проводиться для проведення оперативної закупки: наркотичного засобу «канабіс».

Вказаний протокол підписаний усіма учасниками слідчої дії, а також понятими без будь-яких зауважень та в цілому відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України в частині питання його оформлення.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 19 травня 2023 року, складеного старшим слідчим слідчого відділення відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_19 , 19 травня 2023 року о 19 годині 46 хвилин за адресою: Харківська область, Богодухівський район, село Перекіп, автодорога 49.88994, 35.502318, в порядку статтей 40, 104, 131, 132, 207 211, 213 Кримінального процесуального кодексу України затримано особу, підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України по кримінальному провадженню № 0000063: ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Старший слідчий слідчого відділення відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітан поліції ОСОБА_19 за адресою: автодорога, село Перекіп, Богодухівського району Харківської області, на підставі статті 208 Кримінального процесуального кодексу України, із дотриманням правил, передбачених частиною 7 статті 223 і статті 236 Кримінального процесуального кодексу України, у присутності понятих: ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , здійснила обшук затриманої особи ОСОБА_16 під час якого вилучено: грошові кошти в кількості десяти купюр номіналом по сто гривень за наступними серіями та номерами: перша УИ 0378047, друга УР 2011465, третя УП 0197824, четверта УР 8570542, п`ята АЄ 3051316, шоста НОМЕР_3 , сьома УБ 9696072, восьма НОМЕР_4 , дев`ята НОМЕР_5 , десята ЗФ 3475604; банківську картку № НОМЕР_6 ; мобільний телефон «Samsung» IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_7 ; жіночу сумку зеленого кольору із шкірозамінника, всередині якої знаходиться пачка з-під сигарет «Chesterfield» в кількості 2 цигарок.

Відповідно до змісту вказаного протоколу доповнень та зауваження від учасників слідчої дії не надходило. Вказаний протокол підписаний усіма учасниками слідчої дії, а також понятими та захисником ОСОБА_5 без будь-яких зауважень та в цілому відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України в частині питання його оформлення.

Ухвалою слідчого судді Валківського районного суду Харківської області ОСОБА_25 , постановленої 20 травня 2023 року у справі з єдиним унікальним № 615/746/23 (провадження № 1-кс/615/160/23), у задоволенні клопотання заступника начальника слідчого відділення відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_17 відмовлено, застосовано до підозрюваної ОСОБА_16 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту, що полягає у заборонені підозрюваній залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 22 години 00 хвилин вечора до 06 години 00 хвилин ранку наступного дня, строком на 2 місяця, тобто до 20 липня 2023 року.

З висновку експерта № 16453 за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000063 від 08 березня 2023 року, складеного 12 травня 2023 року судовим експертом Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса» ОСОБА_26 вбачається, що в наданому на дослідження спецпакеті № 0015286 міститься особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс. Маса канабісу у висушеному стані відповідно складає 2,58 грам.

Згідно акту № 16453 попереднього розрахунку вартості виконання висновку експерта, експертного дослідження, повідомлення про неможливість надання висновку № 16453 від 14 квітня 2023 року вартість експертного дослідження складає 4301 гривню 64 копійки.

Відповідно до висновку експерта № 19119 за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000063 від 08 березня 2023 року, складеного 22 червня 2023 року судовим експертом Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса» ОСОБА_27 , встановлено, що надана речовина рослинного походження у висушеному стані є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс. Маса особливо небезпечного наркотичного засобу «канабісу» у перерахунку на суху речовину складає 3,00 грама.

З акту № 19119 здачі-приймання висновку експертного дослідження, повідомлення про неможливість надання висновку № 19119, складеного 23 травня 2023 року, убачається, вартість експертного дослідження складає 3823 гривні 68 копійок.

Відповідно до висновку експерта № 720М за результатами проведення судової товарознавчої експертизи по кримінальному провадженню № 0000063, складеного 08 липня 2023 року судовим експертом ОСОБА_28 , убачається, що ринкова вартість мобільного телефону «Samsung Galaxy S21», чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_7 , станом на 19 травня 2023 року складає 13834 гривні 20 копійок.

Ухвалою слідчого судді Валківського районного суду Харківської області ОСОБА_25 , постановленої 25 травня 2023 року у справі з єдиним унікальним № 615/746/23 (провадження № 1-кс/615/164/23) задоволено клопотання слідчого та накладено арешт шляхом заборони володіння, користування, розпорядження, відчуження будь-яким особам на тимчасово вилучене 19 травня 2023 року в ході проведення обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: купюру номіналом 50 гривень серії УА № 5878875.

Ухвалою слідчого судді Валківського районного суду Харківської області ОСОБА_25 , постановленої 25 травня 2023 року у справі з єдиним унікальним № 615/746/23 (провадження № 1-кс/615/165/23) задоволено клопотання слідчого та накладено арешт шляхом заборони володіння, користування, розпорядження, відчуження будь-яким особам на тимчасово вилучене 19 травня 2023 року в ході затримання ОСОБА_16 в порядку статті 208 Кримінального процесуального кодексу України, майно, а саме: 10 купюр номіналом 100 гривень кожна серії УИ 0378047, УР 2011465, УП 0197824, УР 8570542, АЄ 3051316, ГЕ 2549515, УБ 9696072, УХ 5027053, УН 1310227, Зф 3475604; банківську картку № НОМЕР_6 ; мобільний телефон «Samsung» SN KZCTAOQ99PP IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ; жіночу сумку зеленого кольору із шкірозамінника з пачкою з-під сигарет «Честерфілд».

Як убачається з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_8 , виданого 02 грудня 2023 року Валківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, 02 грудня 2023 року ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрували шлюб, про що Валківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено відповідний актовий запис № 197. Після державної реєстрації шлюбу прізвище чоловіка зазначено як « ОСОБА_29 », дружини « ОСОБА_29 ».

Надаючи оцінку усім письмовим доказам суд відмічає наступне.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (стаття 85 Кримінального процесуального кодексу України).

Приписами статті 86 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Отже, цими процесуальними джерелами доказів, у розумінні статті 84 Кримінального процесуального кодексу України, підтверджуються обставини, регламентовані статтею 91 вказаного нормативно правового акту України.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини справи підтверджені наявними у справі доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду справи, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, також визнає фактичні обставини справи доведеними.

Розглядаючи кримінальне провадження відповідно до частини 1 статті 337 Кримінального процесуального кодексу України лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд дійшов висновку щодо доведеності стороною обвинувачення вчинення ОСОБА_9 інкримінованого їй в вину кримінального правопорушення, оскільки вона дійсно своїми умисними діями вчинила незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, й незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинене повторно.

При кваліфікації дій обвинуваченої, суд ураховує, що Верховний Суд у складі колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 05 квітня 2018 року у справі № 658/1658/16-к зазначає, що кваліфікація злочину кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини Кримінального кодексу України.

За правилами статтей 2 та 11 Кримінального кодексу України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у постанові від 16 січня 2023 року у справі № 761/37225/20 (провадження № 51-321кмо22) вказав, що склад кримінального правопорушення це сукупність встановлених у кримінальному законі юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як злочинне.

Обов`язковими (універсальними) елементами складу будь-якого кримінального правопорушення є: 1) об`єкт кримінального правопорушення; 2) об`єктивна сторона кримінального правопорушення; 3) суб`єктивна сторона кримінального правопорушення; 4) суб`єкт кримінального правопорушення.

Об`єкт кримінального правопорушення це те, на що завжди посягає кримінальне правопорушення і чому воно завжди заподіює певної шкоди. Це ті суспільні відносини, що охороняються кримінальним законом.

Об`єктивна сторона зовнішня сторона діяння, яка виражається у вчиненні передбаченого законом діяння (дії чи бездіяльності), що заподіює чи створює загрозу заподіяння шкоди об`єкту кримінального правопорушення.

Суб`єктом кримінального правопорушення є фізична осудна особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у віці, з якого відповідно до Кримінального кодексу України може наставати кримінальна відповідальність (частина 1 статті 18 Кримінального кодексу України).

Предметом кримінального правопорушення за статтею 307 Кримінального кодексу України, у тому числі за частиною 2 цієї статті, є наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги. Так, наркотичні засоби це включені до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, речовини природного чи синтетичного походження, препарати, рослини, які становлять небезпеку для здоров`я населення у разі зловживання ними. Наркотичні засоби рослинного походження похідні різних сортів конопель (анаша, марихуана, гашиш тощо), опійні препарати.

Водночас, канабіс, згідно Списку № 1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено» Таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

Також в даній праві слід врахувати роз`яснення, що містяться у пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», де зазначено, що незаконним придбанням наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів необхідно вважати їх купівлю, обмін на інші товари або речі, прийняття як плати за виконану роботу чи надані послуги, позики, подарунка або сплати боргу, привласнення знайденого. Під незаконним зберіганням потрібно розуміти будь-які умисні дії, пов`язані з фактичним незаконним перебуванням наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів чи прекурсорів у володінні винної особи (вона може тримати їх при собі, у будь-якому приміщенні, сховищі або в іншому місці). Відповідальність за незаконне зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів настає незалежно від його тривалості. Злочини, передбачені статтями 307, 309 або 311 Кримінального кодексу України, визнаються закінченими з моменту вчинення однієї із зазначених у диспозиціях цих статей альтернативних дій.

У пункті 4 наведеної постанови Пленуму Верховного Суду України роз`яснено, що під незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів (стаття 307 Кримінального кодексу України, а також прекурсорів (частина 2 статті 311 Кримінального кодексу України) потрібно розуміти будь-які оплатні чи безоплатні форми їх реалізації всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» (продаж, дарування, обмін, сплата боргу, позика, введення володільцем цих засобів або речовин ін`єкцій іншій особі за її згодою тощо). Обопільне введення ін`єкцій

наркотичного засобу, психотропної речовини чи їх аналогу особами, які їх придбали за спільні кошти, збуту не утворюють.

Про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх; тощо. При цьому слід мати на увазі, що відповідальність за збут таких засобів і речовин настає незалежно від їх розміру.

У постановах від 20 червня 2011 року у справі № 5-кс11 та від 07 лютого 2013 року у справі № 5-30кс12 Верховний суд України вказав, що якщо особа вчинила тільки одне чи кілька, незалежно від кількості та поєднання, альтернативних діянь, передбачених статтею 307 Кримінального кодексу України, злочин визнається закінченим з моменту скоєння одного із зазначеного в диспозиції цієї статті діяння. У випадку, коли винна особа вчинила одну або кілька зазначених дій, але не встигла вчинити іншу дію із тих, які охоплювались її умислом, скоєне слід розглядати як закінчений злочин за виконаними діями. Незавершена дія окремої кваліфікації як готування до злочину або як замах на злочин не потребує, оскільки в таких випадках на її скоєння в особи не було (не виникало) окремого умислу.

Пленум Верховного Суду України у абзаці 2 пункту 7 своєї постанови від 04 червня 2010 року № 7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» роз`яснив, що якщо злочини, які утворюють повторність, відповідають одному і тому самому складу злочину (наприклад, три крадіжки, п`ять розбоїв, тощо), їх кваліфікація здійснюється за однією статтею або частиною статті Особливої частини Кримінального кодексу. У таких випадках повторність злочинів повинна зазначатись у процесуальних документах, які стосуються обвинувачення особи, як кваліфікуюча ознака відповідних злочинів.

Також, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 27 вересня 2018 року у справі з єдиним унікальним № 686/6613/16-к вказав, що у разі визнання особи винуватою у вчиненні декількох діянь, які відповідають складу злочину, передбаченого однією і тією самою статтею (частиною статті) закону про кримінальну відповідальність, всі ці діяння кваліфікуються в сукупності за відповідною статтею (частиною статті) лише один раз і окремої кваліфікації не потребують.

Отже, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини, встановлені під час кримінального провадження, перевіривши їх доказами, отриманими на підставі змагальності сторін та свободи у доведенні їх переконливості, дослідженими в судовому засіданні у їхні сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_4 доведена повністю.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд, здійснивши кримінально-правову оцінку поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, через визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу кримінального правопорушення, передбаченого Кримінальним кодексом України, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння, кваліфікує дії ОСОБА_4 за частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України, оскільки вона, як вже зазначалось, своїми умисними діями вчинила незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, й незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинене повторно.

Підстав, у відповідності до частини 3 статті 337 Кримінального процесуального кодексу України, для виходу за межі висунутих обвинувачень, чи їх зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7 зазначив, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Так, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, суд виходить з класифікації злочинів, передбаченої статтею 12 Кримінального кодексу України, особливостей та обставин їх вчинення, й приходить до висновку, що обвинуваченою скоєне кримінальне правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких злочинів.

Вивчаючи особу винної шляхом з`ясування стану її здоров`я, поведінки до вчинення злочинів, складу родини, а також матеріального стану, судом встановлено, що ОСОБА_4 , має повну середню освіту, офіційного місця роботи не має, на життя заробляє працюючи за цивільно-правовими договорами; одружена, чоловік ОСОБА_13 , який є військовослужбовцем, у військову звані «молодший сержант» та бере участь у відбитті збройної агресії з боку Російської Федерації на території Донецької, Луганської та Харківської областях. Обвинувачена має зареєстрована та постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де згідно довідки-характеристики старости Високопільського старостинського округу Валківської міської ради Харківської області ОСОБА_30 від 21 лютого 2024 року № 03.03.47-18, характеризується з позитивного боку, як відповідальна та добропорядна людина, займається вихованням молодшого брата, оскільки мати зловживає алкогольними напоями. У 2023 році взяла шлюб з військовослужбовцем Збройних Сил України, усних та письмових скарг від сусідів та мешканців села на ім`я старости щодо неправомірних дій ОСОБА_31 не надходило.

За повідомленням старшого дільничного офіцера поліції СП відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_32 , за час проживання за адресою: АДРЕСА_1 , обвинувачена характеризується з позитивного боку, у відношенні останньої скарг, заяв, повідомлень від мешканців сусідніх будинків та місцевих мешканців села не надходило. За місцем мешкання не конфліктує, агресію до оточуючих не проявляє, веде нормальний спосіб життя, алкогольними напоями не зловживає, з особами, які ведуть аморальний спосіб життя стосунків не підтримує. На даний час наглядає за своїм молодшим братом, до адміністративної відповідальності протягом року не притягувалась, будь-які інші компрометуючі дані відсутні.

Згідно з довідкою № 280-10, виданою 11 серпня 2023 року Комунальним некомерційним підприємством «Валківська центральна районна лікарня» обвинувачена не перебуває на диспансерному обліку ані у лікаря-нарколога, ані у лікаря-психіатра, що свідчить про її осудність. ОСОБА_4 має задовільний стан здоров`я, до осіб з інвалідністю не відноситься.

До кримінальної відповідальності ОСОБА_7 притягується вперше, що вбачається із довідки ОСК Головного управління Національної поліції України в Харківській області та ОСК МВС України № 48-20042023/63073.

На виконання приписів частини 3 статті 374 Кримінального процесуального кодексу України, визначаючи обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання суд виходить з наступного.

Пом`якшуючі обставини це встановлені судом різні відомості, що свідчать про менший ступінь небезпечності особи винного та вчиненого ним кримінальної правопорушення й дають підстави для застосування до нього менш суворого покарання.

Відповідно до положень статті 66 Кримінального кодексу України до обставин, які пом`якшують покарання належать як зазначені, так і не зазначені в законі, але встановлені судом за конкретною справою об`єктивні та суб`єктивні чинники, що не є ознаками конкретного складу кримінального правопорушення і не впливають на його кваліфікацію, проте свідчать про занижений ступінь суспільної небезпеки вчиненого діяння і (або) особи винного і тим самим надають суду право для пом`якшення покарання.

Згідно послідовної практики Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постанові колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 15 листопада 2021 року у справі № 199/6365/19 (провадження № 51- 3198км21) розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Також у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 30 жовтня 2018 року у № 559/1037/16-к (провадження № 51-3612 км 18) зазначено, що основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження;

Таким чином, щире каяття це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти кримінальних правопорушень, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю кримінального правопорушення або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Крім того, у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду, прийнятої 07 листопада 2018 року у справі № 297/562/17 (провадження № 51-329км18) зроблено висновок, що щире каяття як таке характеризує суб`єктивне ставлення винного до вчиненого злочину, яке полягає в тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажає виправити ситуацію, що склалась. За наявності щирого каяття не обов`язковим має бути активне сприяння у розкритті злочину. Активне сприяння розкриттю злочину є окремою обставиною, що пом`якшує покарання, згідно з пунктом 1 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України. Тобто передбачені цим пунктом обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, є альтернативними, незалежними та можуть існувати відокремлено одна від одної.

За загальним правилом під активним сприянням розкриттю кримінального правопорушення слід розуміти дії винної особи, спрямовані на те, щоб надати допомогу органам дізнання, досудового слідства і суду у встановленні істини у справі, з`ясуванні фактичних обставин, які мають істотне значення для розкриття злочину. Це може полягати зокрема у: повідомленні про всі відомі епізоди й обставини вчинення кримінального правопорушення; викритті інших співучасників; визначенні ролі кожного з них у вчиненні кримінального правопорушення; повідомленні про їхнє місцезнаходження; поданні допомоги в їх затриманні; видачі знарядь і засобів вчинення кримінального правопорушення, майна, здобутого злочинним шляхом.

З огляду на вищевикладене, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд визнає повне визнання вини та щире каяття, що проявилось у правдивій розповіді суду про всі обставини вчиненого кримінального правопорушення, розкриття всіх відомих обставин вчинених діянь та висловлення жалю з приводу вчиненого, надання критичної оцінки своєї противоправної поведінки, її осуд, бажання виправити ситуацію, що склалась, а також прийнятті рішення більше не вчиняти злочинних дій.

Ще однією обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що виразилось у активному сприянні під час досудового розслідування та судового розгляду у встановленні обставин, регламентованих статтею 91 Кримінального процесуального кодексу України, та розгляду справи у порядку, визначеному частиною 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України. Також, як свідчать надані стороною обвинувачення та досліджені у судовому засіданні письмові докази, а також підтверджено прокурором у судовому засіданні, ОСОБА_4 не відмовлялась від співпраці з працівниками поліції, відразу надавала усі необхідні пояснення та не намагалась уникнути відповідальності, відверто усе розповідала. Жодних фактів перешкоджанню слідству у встановлені істини у кримінальному провадженні встановлено не було, а тому дії обвинуваченої можливо розцінювати як активне сприяння слідству.

Такі дії обвинуваченої, на переконання суду, не пов`язані із бажанням отримати мінімальне покарання, а також наявності беззаперечних доказів вчинення нею кримінального правопорушення. Аналогічну позицію висловлено й прокурором у судовому засіданні.

Також, суд приймає до уваги, що збитки або шкоду вчиненим кримінальним правопорушенням ОСОБА_4 не заподіяно.

Обставин, що у відповідності частини 1 статті 67 Кримінального кодексу України, обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено та у обвинувальному акті не наведено, а суд у відповідності до частини 1 статті 337 Кримінального процесуального кодексу України розглядає кримінальне провадження лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004, досліджуючи принцип індивідуалізації юридичної відповідальності, зазначив, що призначене судом покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки злочину, обставинам його вчинення та враховувати особу винного, тобто бути справедливим.

Згідно з принципом індивідуалізації юридичної відповідальності при призначенні покарання суд має враховувати обставини справи (як ті, що обтяжують, так і ті, що пом`якшують покарання) щодо всіх осіб незалежно від ступеня тяжкості вчиненого злочину (абзаци 7 та 8 підпункту 4.2 пункту 4 мотивувальної частини) .

У Рішенні від 15 червня 2022 року № 4-р(II)/2022 року Конституційний Суд України вказав, що принцип індивідуалізації юридичної відповідальності має виявлятись не лише в притягненні до відповідальності особи, винної у вчиненні правопорушення, а й у призначенні їй виду та розміру покарання з обов`язковим урахуванням характеру вчиненого протиправного діяння, форми вини, характеристики цієї особи, можливості відшкодування заподіяної шкоди тощо.

Отже, принцип домірності зобов`язує суд у кожному конкретному випадку домірно застосовувати види покарання та (або) інші заходи кримінально-правового характеру з огляду на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та низку інших фактів і обставин (пункт 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2022 року № 1-р/2022).

Відповідно покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації, адже застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені частиною 1 статті 368 Кримінального процесуального кодексу України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила.

Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства (постанова Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі № 161/7253/18).

При призначенні покарання у даній справі судом враховуються вимоги статті 50 Кримінального кодексу України, які визначають, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, а тому особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Зважаючи на наведене, суд ураховує позицію прокурора, який у судовому засіданні вважав за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання за вчинене кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі із застосуванням приписів статті 69 Кримінального кодексу України на строк 5 років та відповідно до статті 75 Кримінального кодексу України звільнити обвинувачену від відбуття покарання із встановленням іспитового строку з покладанням обов`язків, передбачених статтею 76 цього ж Кодексу.

Висловлену позицію суд сприймає як слушну та виходить з того, що положеннями статті 69 Кримінального кодексу України обумовлено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу. На підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пленум Верховного Суду України у пункті 8 своєї постанови від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснив, що призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (стаття 69 Кримінального кодексу України) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Слід також зазначити, що Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 03 лютого 2021 року у справі № 629/2739/18 (провадження № 51-3479км20) вказав, що частина 1 статті 69 Кримінального кодексу України надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 Кримінального кодексу України; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи.

При визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд має виходити з системного тлумачення статей 66 та 69 Кримінального кодексу України та тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини, як ознаки привілейованих складів кримінальних правопорушень, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було б явно несправедливим. Зазначене кореспондується з правовою позицією Верховного суду, неодноразово викладеною у судових рішеннях.

У даній справі з урахуванням усіх обставин вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які його обтяжують, при призначенні покарання суд вважає за можливе погодитись з думкою прокурора щодо застосування приписів статті 69 Кримінального кодексу України та призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції, оскільки в даному випадку підлягає врахуванню умови життя обвинуваченої, а саме складні життєві обставини, зумовлені відсутністю коштів у родині та необхідністю опікуватись молодшим братом, які сприяли стати на злочинний шлях. Також слід зауважити, що ОСОБА_4 вчинила лише два епізода кримінального правопорушення, з різницею у часі більше одного місяця, що свідчить про відсутність кримінальної рішучості, а також системності, хоча остання мала цілком реальну можливість здійснювати збут наркотичних засобів з більшої регулярністю, однак цього не робила. Зазначене зумовлює меншу суспільну небезпечність її дій. До того ж кримінальні правопорушення ОСОБА_4 вчинила у молодому віці, на той момент її було повних 20 років, та під контролем працівників поліції, а отже будь-яких негативних наслідків не наступало. На даний час ОСОБА_4 має стійкі соціальні зв`язки, є дружиною військовослужбовця, який захищає нашу Батьківщину, та за весь час обвинувачена ані до кримінальної, ані до адміністративної відповідальності не притягувалась. Безумовно, наведені обставини, на переконання суду, не знімають вини з обвинуваченої, однак істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Також суд вважає, що в даному випадку, як слушно зауважив прокурор, обвинувачену ОСОБА_33 можливо звільнити від відбуття покарання на підставі статті 75 Кримінального кодексу України, оскільки виправлення останньої можливо без ізоляції від суспільства, враховуючи її позитивні особисті дані та спосіб життя, наведений у повідомленнях органу місцевої влади та дільничного офіцеру поліції, й те, що остання вперше притягається до кримінальної відповідальності, мають місце пом`якшуючи покарання обставини та відсутні обставини, які обтяжують покарання.

Відтак, беручи до уваги вищенаведене, виходячи з положень частини 2 статті 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, керуючись вимогами статтей 50 та 65 Кримінального кодексу України, приймаючи до уваги, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, враховуючи позицію учасників кримінального провадження, конкретні особливості та обставини вчиненого діяння: форму вини, мотив і мету, спосіб вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, а також кількість епізодів злочинної діяльності, особу винної, її ставлення до вчиненого, яка повністю визнала свою провину і усвідомила негативні наслідки своєї поведінки, до кримінальної відповідальності притягується вперше, не намагалась уникнути притягнення до кримінальної відповідальності за дане кримінальне правопорушення, обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за необхідно призначити ОСОБА_4 покарання в межах, встановлених санкцією частини 2 статті 307 Кримінального кодексу України із застосуванням положень статті 69 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на певний строк, із застосуванням приписів статті 75 Кримінального кодексу України про її звільнення від відбування покарання з випробуванням.

На переконання суду, призначена міра покарання наддасть можливість обвинуваченій сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчиненні нею протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою.

Також слід врахувати з цього приводу позицію, викладену Верховним Судом у своїй постанові, прийнятій 17 квітня 2018 року у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду в межах справи № 298/95/16-к (провадження № 51-2501км18), де зауважено, що у частині 2 статті 65 Кримінального кодексу України встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно є достатнім для досягнення мети покарання. Суд вважає, що такий же принцип застосовується і при вирішенні питання про порядок відбування покарання, зокрема, про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням. Обов`язок доведення того, що менш суворий від покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення.

Дане покарання, що призначається обвинуваченій, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Тобто, як наслідок, формальні моменти не можуть бути вирішальними, головною є можливість у кожній конкретній справі оцінити основному мету застосування певного заходу та характер впливу на особу, які можуть істотно відрізнятися, навіть, за зовнішньої подібності відповідних примусових заходів, бо суд стоїть на тій позиції, що незалежно від того, що вчинили злочинці, визнання їх людської гідності передбачає надання їм можливості ресоціалізувати себе за час відбування покарання з перспективою колись стати відповідальним членом вільного суспільства, що, у цій ситуації, при застосуванні саме такого покарання, є можливим.

Таке покарання, на думку суду перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного кримінального правопорушення і особі винної, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад кримінального правопорушення та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому кримінальному правопорушенні, так як категорія справедливості передбачає, що покарання за кримінальне правопорушення повинно бути домірним вчиненому.

Водночас, приймаючи до уваги положення статті 77 Кримінального кодексу України про те, що у разі звільнення особи від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання лише у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу, суд вважає за неможливим призначення такого додаткового покарання як конфіскація майна, яке передбачене у частині 2 статті 307 Кримінального кодексу України, враховуючи прийняття рішення про звільнення обвинуваченої від основного покарання з випробуванням.

Питання доцільності обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до положень статтей 22 та 26 Кримінального процесуального кодексу України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Разом із тим, як убачається з матеріалів справи обвинувачена один день перебувала у місцях попереднього ув`язнення, а саме з 19 травня 2023 року по 20 травня 2023 року, тому останній на підставі частини 5 статті 72 Кримінального кодексу України слід його зарахувати в якості відбутого покарання за цим вироком, виходячи з того, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Питання щодо арештів майна, накладених на стадії досудового розслідування, суд вирішує у відповідності до статті 174 Кримінального процесуального кодексу України.

Долю речових доказів по справі слід вирішити в порядку, визначеному частиною 9 статті 100 Кримінального процесуального кодексу України та статтями 96-1, 96-2 Кримінального кодексу України.

Цивільний позов в рамках даного кримінального провадження не заявлявся.

Частина 1 статті 126 Кримінального процесуального кодексу України покладає на суд обов`язки вирішити питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалі суду.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 118 Кримінального процесуального кодексу України до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які в силу приписів частини 1 та 2 статті 122 цього ж кодифікованого процесуального закону України несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта. При цьому у разі залучення експертів спеціалізованих державних установ стороною обвинувачення, це здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Частина 2 статті 124 Кримінального процесуального кодексу України зобов`язує суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки в рамках даного кримінального провадження експертами Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса» були складені висновки за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № 16453 від 12 травня 2023 року та № 19119 від 22 червня 2023 року, вартість яких складає 4301 гривня 64 копійки та 3823 гривні 68 копійок відповідно, тому з обвинуваченої слід стягнути витрати за їх проведення.

Крім того, в рамках даного кримінального провадження було складено висновок експерта № 720М за результатами проведеної судової товарознавчої експертизи судовим експертом ОСОБА_28 , який не є фахівцем державної спеціалізованої експертної установи, й стороною обвинувачення не доведено факту витрат держави на його роботу, тому підстав для стягнення на даний час з ОСОБА_4 витрат на залучення експерта не має.

На підставі викладеного, враховуючи положення частини 2 статті 61 Конституції України, керуючись статтями 12, 50, 63, 65 67, 69, частиною 5 статті 72, статтями 75, 76, 77, 96-1, 96-2, частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України, а також статтями 84, 91, 100, пунктом 3 частини 1 статті 118, частинами 1 та 2 статті 122, частино 2 статті 124, частиною 1 статті 126, статтями 131 132, 174, частиною 3 статті 349, статтями 368 371, 373 376, 392, 393, 395, 532 535 Кримінального процесуального кодексу України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України, і призначити їй покарання із застосуванням статті 69 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до частини 1 статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування основного покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку на 3 (три) роки та покладенням на неї обов`язків, передбачених частиною 1 та пунктом 2 частини 3 статті 76 Кримінального кодексу України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили не обирати.

Зарахувати ОСОБА_4 в якості відбутого покарання за цим вироком відповідно до положень частини 5 статті 72 Кримінального процесуального кодексу України строк попереднього ув`язнення з 19 травня 2023 року по 20 травня 2023 року, виходячи з того, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Початок перебігу іспитового строку ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 4301 (чотири тисячі триста одна) гривня 64 копійки та в сумі 3823 (три тисячі вісімсот двадцять три) гривні 68 копійок за складання судовими експертами Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса» висновків експертів № 16453 від 12 травня 2023 року та № 19119 від 22 червня 2023 року, стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави (стягувач платежу Національний науковий центр «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса», код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України НОМЕР_10 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 ).

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Валківського районного суду Харківської області ОСОБА_25 , постановленої 25 травня 2023 року у справі з єдиним унікальним № 615/746/23 (провадження № 1-кс/615/164/23) на тимчасово вилучене 19 травня 2023 року в ході проведення обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , майно а саме: купюру номіналом 50 гривень серії УА № 5878875, скасувати.

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Валківського районного суду Харківської області ОСОБА_25 , постановленої 25 травня 2023 року у справі з єдиним унікальним № 615/746/23 (провадження № 1-кс/615/165/23) на тимчасово вилучене 19 травня 2023 року в ході затримання ОСОБА_16 в порядку статті 208 Кримінального процесуального кодексу України, майно, а саме: 10 купюр номіналом 100 гривень кожна серії УИ 0378047, УР 2011465, УП 0197824, УР 8570542, АЄ 3051316, ГЕ 2549515, УБ 9696072, УХ 5027053, УН 1310227, Зф 3475604; банківську картку № НОМЕР_6 ; мобільний телефон «Samsung» SN KZCTAOQ99PP IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ; жіночу сумку зеленого кольору із шкірозамінника з пачкою з-під сигарет «Честерфілд», скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000063 від 08 березня 2023 року:

спецпакет експертної служби № 0015286 в якому згідно висновку експерта № 16453 від 12 травня 2023 року за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» знаходиться речовина, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, маса канабісу у висушеному стані відповідно складає 2,58 грам; спецпакет експертної служби № 0015749 в якому згідно висновку експерта № 19119 від 22 червня 2023 року за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» знаходиться речовина, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, маса канабісу у висушеному стані відповідно складає 3,00 грама, місцем зберігання яких визнано спеціальний сейф в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області за адресою: Харківська область, Богодухівський район, місто Валки, вулиця Паркова, будинок № 22 знищити після набрання вироком законної сили;

флеш-носій «Kingston canvas Select Plas», із записом затримання ОСОБА_16 ; два DWD RW диски із записом обшуку за місцем проживання ОСОБА_16 ; флеш-носій «Kingston canvas Select Plas», із записом обшуку за місцем проживання ОСОБА_18 ; флеш-носій ms DHC № 6 від 30 березня 2023 року; флеш-носій ms DHC № 7 від 15 травня 2023 року, які долучені до матеріалів кримінального провадження та до суду не передавались залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

десять купюр номіналом 100 гривень кожна УИ0378047, УP2011465, УП0197824, УP8570542, АЄ3051316, ГЕ2549515, УБ9696072, УX5027053, УH1310227, Зф3475604; одну купюру номіналом 50 гривень УА5878875, місцем зберігання яких визнано спеціальний сейф в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області за адресою: Харківська область, Богодухівський район, місто Валки, вулиця Паркова, будинок № 22 повернути Управлінню фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Харківській області після набрання вироком законної сили;

мобільний телефон «Samsung IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 » SN KZCTAOQ99PP; жіночу сумку зеленого кольору із шкірозамінника з пачкою з під сигарет «Честерфілд», місцем зберігання яких визнано спеціальний сейф в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області за адресою: Харківська область, Богодухівський район, місто Валки, вулиця Паркова, будинок № 22 конфіскувати у дохід держави;

банківську карту № НОМЕР_6 , місцем зберігання якої визнано спеціальний сейф в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області за адресою: Харківська область, Богодухівський район, місто Валки, вулиця Паркова, будинок № 22 повернути власнику (законному володільцю) після набрання вироком законної сили.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та її захиснику й прокурору.

Копію цього судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні при його проголошенні.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України, до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1