Дата документу 16.10.2024Справа № 554/9773/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2024 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні №0000391 від 24.07.2023 за ст.365 КК України,-

в с т а н о в и в :

До Октябрського районного суду м.Полтави надійшла вказана скарга, в якій заявниця прохала визнати протиправною та скасувати постанову дізнавача СД Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні №0000391 від 24.07.2023 за ст.365 КК України. Визнати ОСОБА_3 потерпілою в кримінальному провадженні №0000391 від 24.07.2023 за ст.365 КК України.

В скарзі зазначає, що постанова слідчого є незаконною, такою, що порушує права та законні інтереси, підлягає скасуванню.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явилися, нею було надано заяву про розгляд скарги за її відсутності, вказала, що скаргу підтримує і просить задовольнити.

Слідчий в судове засідання не зявився, повідомлявся про дату та час судового засідання, причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.08.2024 року ОСОБА_3 звернулась з клопотанням про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0000391 від 24.07.2023 за ст.365 КК України.

29.08.2024 року Полтавське РУП ГУНП в Полтавській області надало відповідь за №12182/115/101/01-2 що під час перевірки встановлено, що СД Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000391 від 24.07.2023 за ст.365 КК України по якому визначено підслідність за СД ПРУП ГУНП в Полтавській області та для онайомлення з матеріалами кримінального провадження потрібно звернутися до них.

29.08.2024 року ОСОБА_3 звернулася до дізнавача СД ПРУП лейтенанта поліції ОСОБА_5 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0000391 від 24.07.2023 за ст.365 КК України. Дінавач повідомив, що ОСОБА_3 , є свідком, а не потерпілою у кримінальному провадженні тому права на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження не має.

06.09.2024 року за вих.№367/кл/Д ОСОБА_3 звернулася з клопотанням про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні №0000391 від 24.07.2023 за ст.365 КК України.

07.10.2024 року засобами поштового звязку ОСОБА_3 було отримано відповідь про відмову у визнанні потерпілою

13.09.2024 року дізнавачем СД Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні №0000391 від 24.07.2023 за ст.365 КК України.

Заявник вважає постанову про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000391 від 24.07.2023 за ст.365 КК України.такою, що винесено передчасно, формальною, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення.

В обгрунтування постанови дізнавачем вказано, що визнання ОСОБА_3 потерпілою в матеріалах кримінального провадження №0000391 від 24.07.2023 за ст.365 КК України не є доцільним, оскільки останній не було завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Частинами 2, 3 статті 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Постанова слідчого не є вмотивованою, тому як не містить підстав вважати ОСОБА_3 особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій статті 55 КПК України.

Дане рішення слідчого обґрунтовано тим, що на час його ухвалення у сторони обвинувачення відсутні достатні відомості, які б підтверджували, що ОСОБА_3 злочином завдано шкоди. Вважаю постанову слідчого, що оскаржується, незаконною, такою, що порушує права ОСОБА_3 та законні інтереси, і підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обовязки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Як зазначено у ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Постанова про відмову у визнанні потерпілим є процесуальним рішенням слідчого та повинна відповідати вимогам, визначеним ч. 5 ст. 110 КПК України.

Також, таке процесуальне рішення слідчий, прокурор приймає з урахуванням норм ст. 94 КПК України, у якій зазначається, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Статтею 8 КПК України гарантовано, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Підстави, з яких слідчим відмовлено у визнанні потерпілим ОСОБА_3 суперечать положенням КПК України, частиною 5 ст. 55 якого визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до кримінального провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

При винесенні вказаної постанови слідчим не вказано, які саме дії проведено по встановленню факту не заподіяння шкоди завданої кримінальним правопорушенням ОСОБА_3 зазначено лише, що під час проведення досудового розслідування не збуто будь-яких об`єктивних даних про заподіяння ОСОБА_3 істотної шкоди або спричинення тяжких наслідків.

Разом з тим, в постанові відсутні посилання на матеріали досудового розслідування, які б давали підстави прийти до висновку про існування очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про кримінальне правопорушення або заява про залучення до кримінального провадження як потерпілої подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій статті 55 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя не вбачає відсутності очевидних і достатніх підстав вважати, що заява про кримінальне правопорушення подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 ст. 55 КПК України, а отже вважає, що постанова про відмову у визнанні потерпілим від 13.09.2024 року по кримінальному провадженню №0000391 від 24.07.2023 за ст.365 КК України підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Частиною 5 ст. 40 КПК України передбачено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Відповідно до ч.3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 40-1 КПК України передбачено, що дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення дізнавача.

Таким чином, не підлягає задоволенню вимога заявника щодо зобовязання дізнавача визнати її потерпілою у кримінальному провадженні №0000391 від 24.07.2023 за ст.365 КК України.

Керуючись ст. ст. 55, 303-307 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні №0000391 від 24.07.2023 за ст.365 КК України задовольнити частково.

Скасувати постанову дізнавача СД Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 13.09.2024 про відмову у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні №0000391 від 24.07.2023 за ст.365 КК України.

В задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1