Справа № 991/7918/24
Провадження 1-кс/991/7955/24
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 серпня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Вищого антикорупційного суду клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , подане у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000303 від 11.07.2023,

ВСТАНОВИВ:

26.08.2024 до Вищого антикорупційного суду надійшло вказане клопотання, яке на підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду було передане на розгляд слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 .

1.Зміст поданого клопотання

У поданому клопотанні детектив просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 строком на 60 днів.

В обгрунтування клопотання зазначено, що слідчою групою детективів Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000303 від 11.07.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 4 ст. 369 КК України.

04.07.2024 ОСОБА_4 затримано за підозрою, а 05.07.2024 щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 01.09.2024 включно.

За версією слідства, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 про свій намір запропонувати виконувачу обов`язків Голови Держмитслужби ОСОБА_9 , який призначає на посаду та звільняє з посади за погодженням з Міністром фінансів керівників та заступників керівників територіальних органів Держмитслужби, неправомірну вигоду за призначення керівником митниці в західній частині України обраної ОСОБА_4 особи, зокрема, в розмірі 1 000 000 доларів США за призначення керівника Львівської митниці (що згідно офіційного курсу гривні щодо долару США становило 36 568 600 гривень), розраховуючи на висловлення ОСОБА_8 . цього наміру безпосередньо ОСОБА_9 з огляду на їх знайомство.

В цей же час ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_10 про свій намір запропонувати ОСОБА_9 неправомірну вигоду за призначення керівником митниці в західній частині України обраної ним особи, очікуючи від нього надання засобів для вчинення кримінального правопорушення, тобто, грошових коштів, у разі прийняття ОСОБА_9 вказаної пропозиції.

Після цього ОСОБА_4 разом з ОСОБА_10 підшукали осіб з числа чинних та колишніх працівників Держмитслужби та її територіальних органів, за призначення яких на посади керівників митниць вони могли би запропонувати надати неправомірну вигоду, а саме: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , після чого ОСОБА_4 повідомив про цих осіб шляхом надсилання текстового повідомлення ОСОБА_8 , щоб останній в подальшому передав відомості про них ОСОБА_9 та висловив йому пропозицію надати неправомірну вигоду за призначення одного з них керівником митниці в західній частині України, залишивши вибір конкретної особи з цього переліку за ОСОБА_9 .

Водночас ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 , що серед цих осіб вони надають перевагу ОСОБА_11 , однак, залишив вибір конкретної особи з цього переліку за ОСОБА_9

29.07.2023 під час особистої зустрічі з ОСОБА_8 ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_10 та, діючи з прямим умислом, запитав у нього, яку неправомірну вигоду вони можуть запропонувати за призначення їх кандидата на посаду керівника Волинської митниці, схиляючи його до вчинення цього кримінального правопорушення.

ОСОБА_10 поділився з ОСОБА_4 своїм планом подальшого незаконного збагачення від такого призначення, який полягав в організації систематичного одержання неправомірної вигоди керівником митниці за вчинення чи невчинення ним в інтересах тих, хто надаватиме таку вигоду, чи в інтересах третіх осіб будь-якої дії з використанням влади чи службового становища, контролі ОСОБА_10 цієї злочинної діяльності та щомісячному розподілу одержаних коштів із обов`язковим залишенням їх частини у себе та у ОСОБА_4 в якості їх винагороди.

Водночас план ОСОБА_10 передбачав, що він разом з керівником Волинської митниці та з ОСОБА_4 одержуватимуть неправомірну вигоду в розмірі до 2 000 000 доларів США щомісяця, з яких 1 000 000 доларів США вони матимуть змогу залишити в своєму розпорядженні.

У відповідь ОСОБА_4 погодився із цим планом та запропонував зробити пропозицію надати неправомірну вигоду в розмірі 500 000 доларів США (що згідно офіційного курсу гривні щодо долару США становило 18 284 300 гривень) за призначення підшуканої ними особи на посаду керівника Волинської митниці одразу, а через місяць після такого призначення - надати половину з запланованого місячного збору неправомірної вигоди в розмірі 1 000 000 доларів США, за виключенням наданих за призначення 500 000 доларів США (тобто 250 000 доларів США), та в подальшому щомісяця надавати половину від місячного розміру одержаної неправомірної вигоди, який планувався в розмірі 1 000 000 доларів США (тобто 500 000 доларів США щомісячно).

Також у ході вказаної розмови відбувалося обговорення щодо суми неправомірної вигоди за призначення керівника Чернівецької митниці. У ході наступної зустрічі 21.08.2023 ОСОБА_10 визначив такі розміри неправомірної вигоди: 500 000 доларів США (що згідно офіційного курсу гривні щодо долару США становило 18 284 300 гривень) за призначення керівника Волинської митниці та 200 000 доларів США (що згідно офіційного курсу гривні щодо долару США становило 7 313 720 гривень) за призначення керівника Чернівецької митниці.

Після цього, ОСОБА_4 під час цієї же розмови 21.08.2023 попрохав ОСОБА_8 висловити виконувачу обов`язків Голови Держмитслужби ОСОБА_9 їх намір надати йому неправомірну вигоду за вчинення ним в інтересах підшуканих ОСОБА_4 та ОСОБА_10 осіб дій з використанням службового становища, спрямованих на їх призначення на посади керівників вказаних митниць, тобто, підбурював ОСОБА_8 до вчинення цього кримінального правопорушення.

06.10.2023 під час особистої зустрічі з ОСОБА_8 . ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, продовжив реалізацію свого злочинного плану, підбурюючи ОСОБА_8 не лише до пропозиції виконувачу обов`язків Голови Держмитслужби ОСОБА_9 надати йому неправомірну вигоду за призначення ОСОБА_11 керівником митниці, а до участі в подальшому щомісячному наданні ОСОБА_9 частини коштів з запланованого систематичного одержання неправомірної вигоди вказаним керівником митниці, назвавши це «кураторством» за ОСОБА_11 .

Однак, у подальшому вказане кримінальне правопорушення не було доведено до кінця з причин, що не залежали від волі ОСОБА_4

Детектив стверджує, що пред`явлена ОСОБА_4 підозра є обгрунтованою і підтверджується зібраними доказами, перелік яких зазначено у клопотанні.

При цьому, на переконання детектива, продовжують існувати ризики, а саме: переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин правопорушення, незаконного впливу на свідків, іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадження іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи кількість ризиків та їх вагомість, а також факт незміни їх інтенсивності, детектив вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є неможливим.

До того ж детектив стверджує, що наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали про тримання під вартою, а саме необхідність проведення та завершення процесуальних дій (судових комп`ютерно-технічні експертиз та експертиз електронних комунікацій, огляди мобільних телефонів, допити свідків), результати яких мають важливе значення для судового розгляду.

З огляду на що, детектив просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , а також у випадку внесення ним застави покласти обов`язки, визначені попередньою ухвалою.

2.Позиції учасників судового засідання

У судовому засіданні прокурор підтримав вимоги клопотання про продовження строку тримання під вартою та просив його задовольнити, вважаючи, що наявні на даному етапі ризики обумовлюють необхідність подальшого застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Також долучив ухвалу про продовження строку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Захисники підозрюваного ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання, обгрунтовуючи свої доводи таким:

- основними доказами у цьому кримінальному провадженні є матеріали спілкування, однак не підтверджено, що спілкування відбувалося саме між ОСОБА_4 , з його номеру телефону;

- у матеріалах кримінального провадження наявний не весь зміст спілкування, що створює сумніви щодо дійсності фактичних обставин;

- кримінально-правова кваліфікація є сумнівною, з огляду на зафіксоване спілкування і використовувані особами формулювання, яке вказує на імовірне зловживання впливом,

- основний свідок ОСОБА_8 не допитаний у цьому кримінальному провадженні;

- не заплановано будь-яких слідчих дій із підозрюваним, а всі технічні пристрої вилучені, що спростовує необхідність перебування підзахисному під вартою;

- затримання ОСОБА_4 було незаконним, оскільки він мав запланований відпочинок із родиною, мав квитки на повернення та йому не було відомо про будь-які слідчі дії проти нього;

- ризики впливу на свідків чи перешкоджання іншим чином є необгрунтованими, оскільки не долучено жодних відомостей про показання таких свідків.

3.Оцінка та мотиви слідчого судді

Відповідно до ч. 1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Частиною четвертою вказаної статті встановлено, що розгляд такого клопотання слідчим суддею здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Так, ч. 3 ст. 176 КПК України передбачено, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначено ч.1 ст. 178 КПК України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

При цьому, ч. 3 ст. 183 КПК України визначає, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави, у розмірі достатньому для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 вказаної статті. В ухвалі слідчого судді зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому ч. 4 вказаної статті.

Згідно з положеннями ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать (1) про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою та виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Також слідчий суддя враховує, що згідно ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, а сукупний строк тримання під вартою під час досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів не повинен перевищувати дванадцяти місяців.

З огляду на зміст зазначених вище норм законодавства, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу слідчому судді необхідно перевірити:

1)чи підлягає продовженню раніше застосований до підозрюваного запобіжний захід з огляду на граничні строки його застосування та строки досудового розслідування?

2)чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні такою особою кримінального правопорушення?

3)чи продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України?

4)чи існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою?

5)чи виправдовують зазначені у клопотанні обставини подальше тримання підозрюваного під вартою та чи є можливим застосування більш м`якого запобіжного заходу з урахуванням положень ст. 178 КПК України?

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення прокурора, слідчий суддя, надаючи відповіді на вказані питання, доходить таких висновків.

3.1.Щодо можливості продовження дії запобіжного заходу

Як вбачається з матеріалів клопотання, 04.07.2024 ОСОБА_4 затримано та йому повідомлено про підозру у відповідності до положень ст. 278 КПК України.

05.07.2024 ухвалою слідчої судді Вищого антикорупційного суду до підозрюваного застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 01.09.2024 із альтернативою внесення застави у сумі 23 842 472 гривень.

Строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні був продовжений ухвалою слідчого судді ВАКС від 28.08.2024 до 6 місяців, тобто до 04 січня 2025 року.

На даний час сукупний строк тримання ОСОБА_4 під вартою становить менше 2 місяців, строк досудового розслідування продовжений до 04 січня 2025 року, а тому слідчий суддя, беручи до уваги положення ч. 3 ст. 197 КПК України, приходить до висновку про можливість продовження застосованого до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

3.2.Щодо наявності обґрунтованої підозри

Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Разом з тим, кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, керуючись приписами ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, з усталеної практики ЄСПЛ вбачається, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності переконання «поза розумним сумнівом» щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна ґрунтуватись на об`єктивних фактах, встановлених на підставі наданих стороною обвинувачення доказів.

Таким чином, слідчому судді необхідно з`ясувати, чи є підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_4 міг вчинити саме інкримінований йому злочин. При цьому, остаточна оцінка та кваліфікація конкретних діянь здійснюється судом під час розгляду справи по суті.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні здійснюється, зокрема за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 4 ст. 369 КК України, у якому повідомлено про підозру ОСОБА_4 .

Зазначена кримінально-правова кваліфікація передбачає відповідальність, зокрема, за закінчений замах до підбурювання на пропозицію службовій особі, яка займає особливо відповідальне становище, надати їй неправомірну вигоду за вчинення службовою особою в інтересах третіх осіб дій з використанням службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Як вбачається із матеріалів досудового розслідування, предметом кримінального провадження є обставини імовірного підбурення підозрюваним ОСОБА_8 до пропозиції надати службовій особі - Голові Держмитслужби ОСОБА_9 , неправомірну вигоду за призначення ним на посаду керівників Волинської та Чернівецької митниць, обраних ОСОБА_4 осіб.

Зокрема, про відповідний намір ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_10 , очікуючи від нього надання засобів для вчинення кримінального правопорушення, тобто, грошових коштів, у разі прийняття ОСОБА_9 вказаної пропозиції.

Після цього, ОСОБА_4 з ОСОБА_10 підшукали осіб з числа чинних та колишніх працівників Держмитслужби та її територіальних органів, за призначення яких на посади керівників митниць вони могли би запропонувати надати неправомірну вигоду, і такими особами визначено ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , яких ОСОБА_4 та ОСОБА_10 вважали за можливе призначити на посаду керівника Волинської митниці.

Про вибір саме вказаних осіб було повідомлено ОСОБА_8 , шляхом надсилання текстового повідомлення, щоб останній в подальшому передав відомості про них ОСОБА_9 та висловив йому пропозицію надати неправомірну вигоду за призначення одного з них керівником митниці в західній частині України, залишивши вибір конкретної особи з цього переліку за ОСОБА_9 .

Під час особистих зустрічей ОСОБА_4 та ОСОБА_8 29.07.2023 та 21.08.2023 узгоджувалися суми неправомірної вигоди, яку необхідно надати, а також було погоджено про місячний розподіл одержаних коштів із обов`язковим залишенням їх частини у себе та у ОСОБА_4 в якості їх винагороди.

Так, передбачалося, що ОСОБА_10 з керівником Волинської митниці та з ОСОБА_4 одержуватимуть неправомірну вигоду в розмірі до 2 000 000 доларів США щомісяця, з яких 1 000 000 доларів США вони матимуть змогу залишити в своєму розпорядженні.

У ході зустрічі 21.08.2023 ОСОБА_10 визначив такі розміри неправомірної вигоди: 500 000 доларів США (що згідно офіційного курсу гривні щодо долару США становило 18 284 300 гривень) за призначення керівника Волинської митниці та 200 000 доларів США (що згідно офіційного курсу гривні щодо долару США становило 7 313 720 гривень) за призначення керівника Чернівецької митниці. Вказані умови були передані ОСОБА_8 , щоб він висловив виконувачу обов`язків Голови Держмитслужби ОСОБА_9 їх намір надати йому неправомірну вигоду за вчинення ним в інтересах підшуканих ОСОБА_4 та ОСОБА_10 осіб для їх призначення на посади керівників вказаних митниць.

06.10.2023 під час особистої зустрічі з ОСОБА_8 . ОСОБА_4 підтвердив вказані наміри та зауважив також умови щодо подальшого щомісячного надання ОСОБА_9 частини коштів із запланованого систематичного одержання неправомірної вигоди вказаним керівником митниці, назвавши це «кураторством» за ОСОБА_11 .

Однак, у подальшому вказане кримінальне правопорушення не було доведено до кінця з причин, що не залежали від волі ОСОБА_4 .

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 4 ст. 369 КК України.

На переконання слідчого судді, описані вище дії зазначених осіб, їх взаємоузгодженість та взаємозалежність, характер та послідовність дій, зафіксовані розмови та листування, створюють у слідчого судді переконання у тому, що такі дії були вчинені за попередньою змовою, а ОСОБА_4 міг вчинити інкримінований йому злочин.

Зазначена ймовірна причетність ОСОБА_4 до розслідуваного злочину на даному етапі досудового розслідується підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами у їх сукупності, а саме:

- протоколу про результати аудіоконтролю щодо ОСОБА_4 від 19.09.2023 №19/9917, в якому зафіксовано розмови 27.07.2023 з ОСОБА_8 : під час першої розмови ОСОБА_4 пообіцяв надіслати ОСОБА_8 відомості про своїх кандидатів на посади керівників Львівської або Волинської митниці, щоб цю інформацію ОСОБА_8 передав ОСОБА_9 , під час другої ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 , що серед цих осіб вони надають перевагу ОСОБА_11 ,

- протоколу про результати аудіоконтролю щодо ОСОБА_4 від 20.09.2023 №19/9946, в якому зафіксовано розмову 29.07.2023 між ОСОБА_4 , ОСОБА_10 і ОСОБА_8 під час якої: ОСОБА_4 запитав у ОСОБА_10 , яку неправомірну вигоду вони можуть запропонувати за призначення їх кандидата на посаду керівника Волинської митниці; ОСОБА_10 поділився з ОСОБА_4 своїм планом подальшого незаконного збагачення від такого призначення, який передбачав, що він разом з керівником Волинської митниці та з ОСОБА_4 одержуватимуть неправомірну вигоду в розмірі до 2 000 000 доларів США щомісяця, з яких 1 000 000 доларів США вони матимуть змогу залишити в своєму розпорядженні, та ґрунтувався на його особистому досвіді організації систематичного одержання неправомірної вигоди на вказаній митниці, а ОСОБА_4 погодився із цим планом та запропонував зробити пропозицію надати неправомірну вигоду в розмірі 500 000 доларів США за призначення підшуканої ними особи на посаду керівника Волинської митниці одразу, а через місяць після такого призначення - надати половину з запланованого місячного збору неправомірної вигоди в розмірі 1 000 000 доларів США, за виключенням наданих за призначення 500 000 доларів США, та в подальшому щомісяця надавати половину від місячного розміру одержаної неправомірної вигоди, який планувався в розмірі 1 000 000 доларів США (тобто 500 000 доларів США щомісячно); ОСОБА_4 поцікавився у ОСОБА_10 , яку неправомірну вигоду вони можуть запропонувати за призначення їх кандидата на посаду керівника Чернівецької митниці;

- протоколу про результати аудіоконтролю щодо ОСОБА_4 від 20.09.2023 № 19/9948, в якому зафіксовано розмову 21.08.2023 між ОСОБА_4 , ОСОБА_10 і ОСОБА_8 , під час якої: ОСОБА_4 продовжив попередню розмову, яка відбулась 29.07.2023, ОСОБА_10 конкретизував дії, за вчинення яких пропонуватиметься неправомірна вигода і визначив такі розміри неправомірної вигоди - 500 000 доларів США за призначення керівника Волинської митниці та 200 000 доларів США за призначення керівника Чернівецької митниці;

- протоколу про результати аудіоконтролю щодо ОСОБА_4 від 20.09.2023 №19/9949, в якому зафіксовано розмову 23.08.2023 між ОСОБА_4 і ОСОБА_8 , під час якої: ОСОБА_4 запитує у ОСОБА_8 , чи не хоче ОСОБА_9 призначити їх кандидатів на посади керівників Чернівецької і Волинської митниць;

- протоколу про результати аудіоконтролю щодо ОСОБА_4 від 20.11.2023 №19/12104, в якому зафіксовано розмову 06.10.2023 між ОСОБА_4 і ОСОБА_8 , під час якої ОСОБА_4 пропонує ОСОБА_8 взяти участь у щомісячному наданні ОСОБА_9 частини коштів з запланованого систематичного одержання неправомірної вигоди керівником митниці, назвавши це «кураторством» за ОСОБА_11 ;

- розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.01.2021 № 28-р, яким ОСОБА_9 призначено заступником Голови Держмитслужби з 22.01.2021;

- розпорядження Кабінету Міністрів України від 15.09.2021 № 1127-р, яким ОСОБА_9 призначено заступником Голови Держмитслужби строком на п`ять років.

- розпорядження Кабінету Міністрів України від 01.02.2023 № 96-р, яким на ОСОБА_9 тимчасово покладено виконання обов`язків Голови Державної митної служби України.

- протоколу огляду від 26.06.2024 офіційного Інтернет-представництва Національного банку України, в якому зафіксовано відомості про офіційний курс гривні щодо долару США, який на час вчинення кримінального правопорушення становив 1 долар США до 36,5686 гривень.

Оцінивши вказані докази в їх сукупності з доводами клопотання та учасників судового засідання, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наданих матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення підозрюваним кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

При цьому, слідчий суддя вважає передчасними доводи сторони захисту щодо недостатньої обгрунтованості чи правильності кваліфікації, оскільки питання остаточної винуватості, а також наявності усіх ознак кримінально-правових ознак та достатності доказів для обраної стороною обвинувачення кримінально-правової кваліфікації вирішується на стадії судового розгляду. На даному етапі, слідчий суддя вважає достатніми зібрані відомості та дані, які відображені у відповідних протоколах слідчих дій, що дають підстави для переконання причетності ОСОБА_4 до описаного злочину на рівні, який відповідає стандарту обгрунтованості підозри.

Сторона захисту не навела будь-яких доводів, що отримані у ході проведення негласних слідчих дій результати, не стосуються підозрюваного, а у зафіксованих розмовах та листуванні не брав участь ОСОБА_4 .

За таких обставин, позиція сторони захисту та зазначені ними доводи не містять такого обгрунтування, які б спростували висновку слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 .

3.3.Щодо продовження існування ризиків

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

У клопотанні зазначається про продовження існування таких ризиків, що підозрюваний ОСОБА_4 може (1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, (2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, (3) незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, (4) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, (5) іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При цьому, слідчий суддя вважає, що з плином досудового розслідування інтенсивність ризиків знижується, враховуючи перебіг та тривалість досудового розслідування, а також впливу раніше застосованого до підозрюваної особи.

3.3.1.Щодо продовження ризику переховування від органів досудового розслідування та суду

Слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду продовжує існувати, враховуючи:

1)обставини затримання особи, а саме наявність відомостей про наміри на виїзду підозрюваного закордон;

2)історія перебування закордоном в т.ч. і в період воєнного стану, та наявність можливості безперешкодного виїзду закордон в умовах запровадженого правового режиму;

3)пред`явлення йому підозри у вчиненні тяжкого корупційного злочину, у разі визнання винуватим у вчиненні якого, йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі. При цьому, таке покарання може бути призначено без можливості застосування пільгових інститутів кримінального права;

4)високий майновий стан як самого підозрюваного, так і його близьких осіб, наявність нерухомого та рухомого майна, значних грошових заощаджень, які на переконання суду, є достатніми для фінансового забезпечення підозрюваного під час можливого його переховування.

Слідчий суддя вважає, що наведені обставини свідчать про продовження вказаного ризику, а у співставленні можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі за особливо тяжкий корупційний злочин у найближчій перспективі свідчить, що ймовірність вказаного ризику залишається.

Таким чином, зазначені вище обставини дають підстави вважати, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду продовжує існувати.

3.3.2.Щодо наявності ризику знищити, приховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення

Слідчий суддя вважає виправданим продовження існування зазначеного ризику, враховуючи те, що більшість матеріалів із доказової бази складають електронні файли зі змістом спілкування підозрюваних, а тому доступ до пристроїв може надати можливість знищити, приховувати або спотворити такі відомості. Слідчий суддя зауважує, що наразі проводяться експертизи мобільних пристроїв задля подолання логічного захисту на таких пристроях, а тому існує ризик знищення наявної на них інформації, у разі отримання доступу до них підозрюваним.

При цьому у контексті зазначеного ризику слідчий суддя бере до уваги поведінку підозрюваного під час проведення обшуку за місцем його тимчасового проживання в готелі, та його намагання приховати мобільний телефон.

У зв`язку із вказаним, слідчий суддя приходить висновку, що заявлений ризик знайшов підтвердження.

3.3.3.Щодо ризику незаконного впливу на учасників у цьому кримінальному провадженні

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати передбачену статтями 23 та 224 КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

При цьому, слідчий суддя бере до уваги:

-інкримінований підозрюваному злочин ймовірно вчинений ним у співучасті з іншою особою, залучення якої відбувалося саме підозрюваним, що дозволяє координувати свої дії та показання з нею, впливаючи на зміст, характер та обсяг показань та процесуальної поведінки;

-коло спілкування підозрюваного та його близьких родичів охоплює у т.ч. керівників правоохоронних органів, що може бути використано для здійснення такого впливу, а беручи до уваги коло осіб, яким може бути відомо обставини кримінального провадження, ризик впливу на них є імовірним;

-зафіксовані у ході проведення негласних слідчих дій розмови переконливо свідчать про наявність певного ступеня довіри між підозрюваними та працівниками митниці, що дає підстави вважати про можливість узгодження з ними показань або ж надання вказівок щодо відмови від такого надання.

На переконання слідчого судді, продовжує існувати актуальність ризику впливу на учасників цього кримінального провадження.

3.3.4.Щодо ризику перешкоджання іншим чином

Слідчий суддя вважає, що вказаний ризик продовжує існувати, однак його рівень інтенсивності є низьким. Дійсно, з огляду на соціальне становище та коло спілкування підозрюваного та його близьких родичів існує можливість їх використання для здійснення тиску на учасників кримінального провадження, які не є свідками чи підозрюваними. Однак, протягом часу здійснення відкритого досудового розслідування будь-яких подібних відомостей не зафіксовано.

3.3.5.Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення

Вирішуючи питання щодо продовження існування ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, то слідчий суддя бере до уваги відомості, отримані в ході негласних слідчих (розшукових) дій, щодо запланованого систематичного одержання неправомірної вигоди та вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних з перетином кордону чи переміщенням речей через кордон, наявність для цього засобів та підшуканих співучасників. Враховуючи, неодноразовість обговорень щодо вчинення таких дій, слідчий суддя вважає імовірним вчинення підозрюваним іншого правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про продовження ризиків кримінального провадження, передбачених статтею 177 КПК України, а саме - ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, ризику знищити, приховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ризику незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних, ризику перешкоджання іншим чином та ризику вчинити інше кримінальне правопорушення.

3.4.Щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування

Оцінюючи наявність обставин, які перешкоджали завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя виходить з того, що детективом доведено існування потреби у подальшому проведенні більшої частини із зазначених ним слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, обсяг яких є доволі значним і проведення/завершення, яких є дійсно необхідним для забезпечення повного та неупередженого досудового розслідування, виявлення і дослідження усіх обставин, які підлягають доказуванню у відповідності до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України.

Зокрема, слідчий суддя погоджується з необхідністю отримання призначених комплексної судової телекомунікаційної та комп`ютерно-технічної експертиз вилучених у підозрюваних та інших осіб під час обшуків терміналів мобільного зв`язку та комп`ютерних пристроїв.

Крім того, слідчий суддя також вважає необхідним здійснити огляд вилученої техніки у підозрюваних, враховуючи зафіксовані факти здійснення спілкування у програмних додатках та месенджерах.

При цьому, слідчий суддя вважає, що дійсно існували об`єктивні обставини, які перешкоджали проведенню таких слідчих і процесуальних дій до закінчення дії попередньої ухвали про тримання підозрюваного під вартою. Зокрема, слідчий суддя бере до уваги, що строк розслідування у цьому кримінальному провадженні становить 2 місяці, а обсяг уже проведених слідчих дій вимагає аналізу та дослідження значної кількості документів та вилученої техніки. При цьому, слідчий суддя бере до уваги кількість призначених у цьому кримінальному провадженні експертиз, на виконання яких необхідно тривалий час. Так, у цьому контексті необхідно врахувати, що за загальним правилом, строк проведення експертиз може складати від 10 до 90 календарних днів (п. 1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998). Крім того, у разі значного завантаження експерта, зазначені терміни можуть бути збільшені з урахуванням необхідного часу на їх виконання.

Крім того, слідчий суддя враховує значний обсяг відомостей та документів, до яких детектив має намір отримати тимчасовий доступ і потребу у подальшому детальному вивченні та аналізі отриманих даних, та використанні при плануванні та проведенні інших слідчих дій (допити, огляди, співставлення з іншими доказами, тощо).

У зв`язку з існуванням потреби у проведенні відповідних слідчих та процесуальних дій, а також наявністю об`єктивних обставин, що перешкоджали їх проведенню раніше, ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 28 серпня 2024 року строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні було продовжено до шести місяців, тобто до 05 січня 2024 року.

Зазначене вказує на наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, тобто до 01.09.2024

3.5.Щодо існування обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою та можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу з урахуванням положень ст. 178 КПК України

При вирішенні питання про продовження застосованого до підозрюваного запобіжного заходу, крім встановлених ризиків кримінального провадження, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами матеріалів, оцінює в сукупності також існування інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме:

-вагомість наданих стороною обвинувачення доказів про ймовірне вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 27 ч. 4 ст. 369 КК України; пред`явлення йому підозри у вчиненні у співучасті тяжкого корупційного злочину, у разі визнання винуватим у вчиненні якого йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю та з конфіскацією майна або без такої. При цьому, таке покарання може бути призначено без можливості застосування пільгових інститутів кримінального права;

-станом на день розгляду клопотання ОСОБА_4 виповнилося 35 років;

-має цивільну дружину (з якою спільно проживає та має спільну дитину) та 3 неповнолітніх дітей;

-достатній майновий стан підозрюваного та членів його родини, а саме: відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків доходи ОСОБА_4 в 2020-2023 роках склали 19 879 920 гривень, з яких 5 259 858 гривень в 2023 році, до того ж наявні відомості про надання у позику 20 150 000 гривень, які були йому повернені. Також встановлено, що ОСОБА_4 володіє на праві власності трикімнатною квартирою площею 105,9 кв м за адресою: АДРЕСА_1 ; транспортним засобом TOYOTA SEQUOIA, 2010 року випуску, номер та серія знака НОМЕР_1 , транспортним засобом TOYOTA SEQUOIA, 2020 року випуску, номер та серія знака НОМЕР_2 . У власності його співмешканки ОСОБА_16 з 31.10.2023 знаходиться транспортний засіб BENTLEY FLYING SPUR, 2021 року випуску, номер та серія знака НОМЕР_3 . Орендує квартиру у місті Києві вартістю приблизно від 120 000 до 245 475 гривень.

-підозрюваний раніше не судимий, відомостей про застосування до нього раніше запобіжних заходів та про наявність повідомлення йому про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення слідчому судді не надано.

Оцінивши вказані обставини у їх сукупності із встановленими ризиками і обставинами розслідуваних злочинів та відомостями про ймовірну участь у них підозрюваного, слідчий суддя вважає, що такі відомості про особу підозрюваного не спростовують висновків слідчого судді про високу ймовірність перешкоджання кримінальному провадженню і необхідність продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Щодо можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, то слідчий суддя вважає зазначити таке. За встановлених слідчим суддею обставин, необхідним є саме тримання під вартою, оскільки з урахуванням індивідуальних обставин підозрюваного, зазначених вище, застосування застави як основного запобіжного заходу буде недостатнім стримуючим фактором від реалізації встановлених ризиків і створить можливості для вчинення ним позапроцесуальних дій з метою перешкоджання кримінальному провадженню. Зокрема, домашній арешт, в тому числі цілодобовий, унеможливить обмежити доступ підозрюваного до технічних пристроїв та можливість спілкування з іншими особами (в т.ч. учасниками кримінального провадження та на цей час невстановленими ймовірно причетними особами), що також може завадити виконанню завдань кримінального провадження на даному його етапі. Застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання чи особистої поруки для запобігання встановленим ризикам, буде недостатнім, оскільки виконання покладених на підозрюваного обов`язків буде залежати виключно від волі самого підозрюваного та їх порушення не матиме для нього очевидних і достатньо суттєвих негативних наслідків.

Водночас, слідчий суддя бере до уваги, що ухвалою слідчої судді Вищого антикорупційного суду від 05.07.2024 як альтернативний запобіжний захід підозрюваному визначено розмір застави, яка була б достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, а саме у розмірі 23 842 472 гривень.

При вирішенні питання чи є вказаний розмір застави завідомо непомірним для підозрюваний та чи існують підстави для зменшення застави, слідчий суддя виходить з такого. У першу чергу, зазначений розмір явно перевищує встановлений КПК України розмір, однак, при визначенні розміру застави, слідчий суддя бере до уваги тяжкість інкримінованого злочину, виключність обставин кримінального правопорушення, яке полягає у спробі підбурити до пропозиції надати неправомірної вигоди за призначення визначених осіб на керівні посади митниць та наміри отримання щомісячної неправомірної вигоди від таких осіб. Зазначені обставини ставлять під загрозу суспільно-правові відносини, які виникають при функціонуванні державних органів, відкритості та компетентності призначення на керівні посади, а також довіри до представників митних органів загалом.

У матеріалах кримінального провадження наявні відомості про наявність у підозрюваного на утриманні трьох неповнолітніх дітей, а також про отримані доходи, які можна оцінити високими. Підозрюваний повідомив, що місячний дохід становить близько 400 000 гривень, а у його власності перебувають ряд об`єктів рухомого та нерухомо майна. У судовому засіданні представники захисту не спростували факт наявності у розпорядженні підозрюваного значної суми коштів, які були предметом позики і повернені останньому.

Водночас, слідчий суддя зауважує, що строк проведення досудового розслідування становить рік, а підозрюваний перебуває під вартою 2 місяці. Протягом вказаного строку сторона обвинувачення не знайшла об`єктивні дані, які б свідчили про реальне вчинення підозрюваним особисто чи через своїх захисників дій, які б містили в собі ознаки незаконного, позапроцесуального впливу на учасників кримінального провадження, чи перешкоджання проведенню ефективного досудового розслідування іншим чином, що свідчить про зменшення рівня інтенсивності ризиків з плином часу та наявності підстав для зменшення розміру застави, визначеного підозрюваному як альтернативний запобіжний захід.

За таких обставин, а також враховуючи наявні у матеріалах клопотання відомості щодо майнового стану підозрюваного, відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за можливе зменшити заставу до розміру, який буде співмірним із його майновим станом та уможливить внесення коштів, а саме до 18 000 000 грн.

При цьому, у разі внесення застави, з урахуванням встановлених ризиків щодо переховування, впливу на свідків та експертів існує необхідність контролю дій та поведінки підозрюваного, у зав`язку з чим обгрунтованим є покладення обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, а саме:

1)прибувати до слідчого у цьому кримінальному провадженні, прокурора та суду за першим викликом;

2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, а саме, з міста Києва;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4)утримуватися від спілкування з такими особами: ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 ;

5)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

6)носити електронний засіб контролю.

Таким чином, зважаючи на продовження існування високого ступеня ризиків, з урахуванням особистих характеристик підозрюваного, слідчий суддя робить висновок, що ці обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

З урахуванням вищезазначеного, слідчий суддя доходить висновку, що вказане клопотання детектива НАБУ підлягає задоволенню та строк тримання під вартою відносно підозрюваного слід продовжити на 60 днів, тобто до 26 жовтня 2024 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 131-132, 176-179, 182-184, 193-197, 199, 205, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

1.Клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , подане у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000303 від 11.07.2023, - задовольнити частково.

2.Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» на 60 днів, тобто до 26 жовтня 2024 року включно.

3. Зменшити суму застави, визначену підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як альтернативного запобіжного заходу до 18 000 000 (вісімнадцяти мільйонів) гривень.

4.Сума застави може бути внесена підозрюваним або іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у розмірі, визначеному в цій ухвалі, у національній грошовій одиниці України, на депозитний рахунок Вищого антикорупційного суду за такими реквізитами:

Вищий антикорупційний суд, ;

номер рахунка за стандартом IBAN НОМЕР_4 ;

призначення платежу: прізвище, ім`я, по батькові підозрюваного, кошти застави, згідно з ухвалою слідчого судді (номер справи, дата ухвали, назва суду).

5.Після внесення застави підозрюваний звільняється з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

6.У разі звільнення підозрюваного ОСОБА_4 з-під варти, у зв`язку із внесенням застави покласти на нього такі обов`язки:

1)прибувати до слідчого (детектива), прокурора та суду за першим викликом;

2)не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає - м. Київ, без дозволу слідчого (детектива), прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого (детектива), прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4)утримуватися від спілкування з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 ;

5)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

6)носити електронний засіб контролю.

7.Термін дії обов`язків, покладених на підозрюваного, визначити строком з моменту звільнення з-під варти, внаслідок внесення застави і до 26 жовтня 2024 року включно.

8.Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

9.Виконання ухвали у частині подальшого тримання під вартою доручити керівнику Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

10.Контроль за виконанням ухвали та покладених на підозрюваного обов`язків покласти на прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, що здійснюють процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000303 від 11.07.2023 та детективів Національного антикорупційного бюро України, які здійснюють у ньому досудове розслідування.

11.Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному та його захисникам.

12.Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1