Провадження №11-сс/801/718/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10.09.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіка Вірменія, громадянина Республіка Вірменія, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України

за участю:

прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

перекладача: ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10.09.2024 року клопотання керівника відділу Підрозділу детективів територіального управління Бюро економічної безпеки у Вінницькій області ОСОБА_10 - задоволено.

Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Затримано підозрюваного ОСОБА_7 в залі суду, відразу після проголошення даної ухвали слідчого судді.

Строк тримання під вартою діє протягом 49 (сорок дев`ять) днів з моменту затримання ОСОБА_7 , тобто до 28 жовтня 2024 року (час рахувати відповідно до протоколу затримання).

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено до 28 жовтня 2024 року.

Визначено ОСОБА_7 заставу в розмірі 166 540 (сто шістдесят шість тисяч п`ятсот сорок) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави на ОСОБА_7 будуть покладені наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками, іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Якщо ОСОБА_7 не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на підозрюваного ОСОБА_7 - визначено термін їх дії відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, тобто в межах строку досудового розслідування на час покладення обов`язків.

Згідно клопотання слідчого упродовж 2023 року ОСОБА_7 та ОСОБА_11 з корисливих мотивів об`єдналися для виготовлення та подальшого продажу хімічних сумішей під виглядом агрохімічної продукції відомих світових брендів.

На виконання єдиного злочинного плану ОСОБА_7 та ОСОБА_11 підшукали складське приміщення, розташоване на території колишнього лампового заводу на першому поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , у якому у подальшому організували виготовлення та зберігання хімічних сумішей під виглядом продукції відомих світових брендів

Крім того ОСОБА_7 та ОСОБА_11 підшукали та розмістили у зазначеному приміщенні необхідне для виготовлення хімічних сумішей обладнання, а також підшукали особу, яка на їх замовлення виготовила пакування, що за виглядом та нанесеними написами нагадувало фунгіцид торгової марки «Танос» виробництва компанії Corteva Agriscience, зареєстрованої в США.

Для безпосереднього виготовлення хімічних сумішей ОСОБА_7 та ОСОБА_11 залучили ОСОБА_12 , а пізніше ОСОБА_13 .

Після проведення усіх підготовчих дій ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 наприкінці 2023 року розпочали виготовлення хімічних сумішей, які фасували у пакування, що за виглядом та нанесеними написами нагадувало фунгіцид торгової марки «Танос», виробництва компанії Corteva Agriscience, зареєстрованої в США, а упродовж 2024 року до них приєднався ОСОБА_13

Виготовлені у такий спосіб хімічні суміші, розфасовані у пакування, що за виглядом та нанесеними написами нагадувало фунгіцид торгової марки «Танос», виробництва компанії Corteva Agriscience, зареєстрованої в США, ОСОБА_7 та ОСОБА_11 продавали під виглядом оригінального фунгіциду зазначеної торгової марки за ціною нижче ринкової.

Так, на початку 2024 року ОСОБА_14 , який мав намір придбати фунгіцид торгової марки «Танос» виробництва компанії Corteva Agriscience, зареєстрованої в США, невстановлена особа порадила звернутися до ОСОБА_11 , надавши номер телефону останнього.

У ході спілкування ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_14 , що може продати зазначений фунгіцид за ціною нижче ринкової, а саме 14 доларів США за кілограм, насправді маючи на меті продати виготовлену ОСОБА_7 та ОСОБА_12 хімічну суміш, розфасовану у пакування, що за виглядом та нанесеними написами нагадувало фунгіцид торгової марки «Танос» виробництва компанії Corteva Agriscience, зареєстрованої в США, таким чином ввівши ОСОБА_14 в оману.

На зазначену пропозицію ОСОБА_14 погодився, будучи переконаним ОСОБА_11 у тому, що купує оригінальний фунгіцид торгової марки «Танос», виробництва компанії Corteva Agriscience.

Після цього ОСОБА_11 , з корисливих мотивів маючи на меті заволодіти коштами ОСОБА_14 , діючи відповідно до єдиного із ОСОБА_7 плану, 12.02.2024 здійснив відправлення з відділення поштової компанії ТОВ «Нова Пошта» № 26 по вул. Пирогова, 71а у м. Вінниці виготовлені ОСОБА_7 та ОСОБА_12 хімічні суміші та розфасовані у 10 пакетів вагою по 2 кг кожен, які за виглядом та нанесеними написами нагадували фунгіцид торгової марки «Танос» виробництва компанії Corteva Agriscience, зареєстрованої в США.

У подальшому 15.02.2024 ОСОБА_14 у відділенні поштової компанії ТОВ «Нова Пошта» № 1 по вул. Богдана Хмельницького, 12 у м. Літин Вінницької області отримав відправлені ОСОБА_11 10 пакетів по 2 кг кожен із хімічною сумішшю, які за виглядом на нанесеними написами нагадували фунгіцид торгової марки «Танос», але насправді були виготовлені та розфасовані ОСОБА_7 та ОСОБА_12 у м. Вінниця.

За отримані хімічні суміші ОСОБА_14 , будучи введеним в оману ОСОБА_11 та вважаючи, що придбав фунгіцид торгової марки «Танос» виробництва компанії Corteva Agriscience, сплатив 10 700 грн. за допомогою платіжного сервісу «НоваПей», які ОСОБА_11 отримав у вигляді готівки у відділенні поштової компанії ТОВ «Нова Пошта» у м. Вінниці.

Зазначеними грошовими коштами ОСОБА_11 та ОСОБА_7 розпорядилися на власний розсуд, таким чином заволодівши грошовими коштами ОСОБА_15 на загальну суму 10 700 грн., що більше ніж у 7 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, який в 2024 році становив 1514 грн.

За таких самих обставин ОСОБА_11 та ОСОБА_7 шляхом обману заволоділи грошовими коштами ОСОБА_16 на загальну суму 4 660 грн., що більше ніж у 3 рази перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, який в 2024 році становив 1514 грн.

Крім того, влітку 2024 року до ОСОБА_7 звернувся мешканець м. Ямполя Вінницької області ОСОБА_17 , який мав намір придбати фунгіцид торгової марки «Танос» виробництва компанії Corteva Agriscience, зареєстрованої в США.

У ході спілкування ОСОБА_7 переконав ОСОБА_17 у тому, що може продати оригінальний фунгіцид зазначеної торгової марки за ціною нижче ринкової, на що ОСОБА_17 погодився.

Після цього ОСОБА_7 влітку 2024 року здійснив відправлення за допомогою поштової компанії ТОВ «Нова Пошта» виготовлених ним спільно із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 хімічних сумішей, розфасованих у пакування, що за виглядом та нанесеними написами нагадувало фунгіцид торгової марки «Танос» виробництва компанії Corteva Agriscience, отримувачам, яких йому вказав ОСОБА_17 .

Після цього ОСОБА_17 , будучи переконаним ОСОБА_7 у тому, що відправлені за допомогою поштової компанії ТОВ «Нова Пошта» хімічні суміші являються оригінальним фунгіцидом торгової марки «Танос» виробництва компанії Corteva Agriscience, здійснив перерахування з 17.06.2024 по 26.06.2024 грошових коштів у сумі 23 100 грн. зі своєї банківської карти № НОМЕР_1 , емітованої АТ «Ощадбанк», на банківську картку № НОМЕР_2 , емітовану АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_18 , яка перебувала у володінні ОСОБА_7 , а саме:

- 17.06.2024 перерахував 2000 грн.;

- 18.06.2024 перерахував 6000 грн.;

- 22.06.2024 перерахував 500 грн.;

- 25.06.2024 перерахував 9000 грн.;

- 26.06.2024 перерахував 5600 грн.

У подальшому ОСОБА_7 , маючи на меті розпорядитися грошовими коштами у сумі 23 100 грн., одержаними від ОСОБА_17 злочинним шляхом, вчинив із ними фінансові операції та правочини, а саме здійснив придбання товарів та послуг, використовуючи для розрахунку банківську картку № НОМЕР_2 , емітовану АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_18 , яка перебувала у володінні ОСОБА_7 , а також переведення їх у готівку шляхом знімання із терміналів самообслуговування.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10.09.2024 року та постановити нову ухвалу, якою клопотання задоволити частково та обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, а в разі якщо суд дійде до висновку щодо обгрунтованості обраного ОСОБА_7 запобіжного заходу зменшити розмір застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що слідчим суддею не в повній мірі врахована особа підозрюваного, який має постійне місце проживання, працює, раніше не судимий, в повідомленні про підозру матеріальний збиток нанесений на загальну суму 23 100 грн., на всі виклики до слідчого являвся.

Недоведено слідчим та прокурором необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Суд не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України та не врахував положення Європейської конвенції з прав людини та практику Європейського суду з прав людини, застосувавши до ОСОБА_7 найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, визначений розмір застави є завідомо непомірним для внесеня самим ОСОБА_7 та його родичами.

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_8 , який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, ухвалу слідчого судді залишити без змін, захисника ОСОБА_6 , який просив задоволити апеляційну скаргу з підстав зазначених у ній, підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав думку свого захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .

Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, які перешкодять виконанню покладених на нього процесуальних обов`язків.

У відповідності до п. «с» ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

В кримінальному провадженні № 0000311 внесеному до ЄРДР від 15.08.2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 190 та ч. 1 ст. 209 КК України.

Обгрунтованість підозри слідчим суддею перевірено належним чином.

Відповідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя належним чином, в дотримання вимог ст.ст.177,178 КПК України перевірив та ретельно дослідив наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та дійшов до вірного висновку, що прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, щодо доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував особу підозрюваного ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, постійне місце проживання, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за скоєнні злочини, та дійшов вірного висновку, що підозрюваний, перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

З висновками слідчого судді погоджується апеляційний суд, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 та не зможе запобігти існуючим ризикам.

Твердження апеляційної скарги захисника, що слідчим суддею не враховано всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу відповідно до вимог ст. 178 КПК України є необгрунтованими.

Посилання апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про недоведеність обставин, які виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу не пов`язного з триманням під вартою, а саме особистого зобов"язання є безпідставними.

Вказуючи про доцільність застосування іншого запобіжного заходу, захисник фактично погоджується з наявністю ризиків, передбачених ч.1ст. 177 КПК України.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Суд апеляційної інстанції вважає, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя застосував відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід, який є співмірним кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого підозрюється останній.

Під час розгляду апеляційної скарги захисник ОСОБА_6 вказував на те, що слідчим суддею порушено вимоги ст. 186 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 186 КПК України клопотання про застосування запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, його захисником до суду відповідного клопотання.

Згідно матеріалів судового провадження клопотання керівника відділу Підрозділу детективів територіального управління Бюро економічної безпеки у Вінницькій області ОСОБА_10 про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею отримано 28.08.2024 року, що підтверджується протоколом автоматичного визначення судді від 28.08.2024 року.

29.08.2024 року за участі учасників судового процесу прокурора ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6 слідчий суддя розпочав розгляд клопотанням про застосування запобіжного заходу.

Однак, за клопотанням захисника ОСОБА_6 про ознайомлення з матеріалами судового провадження розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було відкладено на інший зручний час для всіх учасників провадження 30.08.2024 року.

30.08.2024 року для явки перекладача за клопотанням захисника ОСОБА_6 розгляд клопотання було відкладено на 04.09.2024 року, за неявки перекладача 04.09.2024 року суд відклав розгляд клопотання на 10.09.2024 року.

Станом на час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваний ОСОБА_7 перебував на свободі.

Статтею 9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарнатовано право кожного на розгляд справи упродовж розумного строку.

Одним з критеріїв для визначення розумності строків кримінального провадження є поведінка учасників кримінального провадження.

У суді першої інстанції захисник не заявляв будь-яких заяв чи клопотань щодо порушення ст. 186 КПК України.

В апеляційній скарзі також відсутні доводи про порушення строків розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що свідчить про те, що захисник погодився з поважністю причин відкладення розгляду клопотання.

Отже порушення строків розгляду клопотання слідчим суддею не спричинило будь-яких негативних (невідворотних) наслідків для жодного з учасників цього провадження, а затримка у розгляді була пов"язана з об`єктивними обставинами.

Таким чином, перевіривши твердження захисника під час апеляційного розгляду, суд акпеляційної інстанції приходить до висновку, що слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не було допущено істотних порушень КПК, які є підставою для скасування судового рішення.

Твердження захисника ОСОБА_6 щодо розміру застави, який на його думку є завищеним та непомірним для підозрюваного, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя в якості альтернативного запобіжного заходу визначив розмір застави підозрюваному ОСОБА_7 , який відповідає критеріям необхідності та пропорційності.

Приймаючи рішення про визначення розміру застави, слідчий суддя з урахуванням вимог ст. ст.182, 183 КПК України, обставин кримінальних правопорушень, особи підозрюваного визначив розмір застави, який на думку суду апеляційної інстанції є співмірним кримінальним правопорушеням, у вчиненні яких підозрюється останній.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що розмір застави, згідно з вимогами ч. 4 ст. 182 КПК України, практики Європейського суду з прав людини, повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися.

Тому визначення меншого розміру застави в даному випадку буде нівелювати інститут застави, як альтернативний вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя визначив розмір застави підозрюваному ОСОБА_7 у розмірі 166 540 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Під час розгляду в суді апеляційної інстанції, стороною захисту не надано жодних доказів на підтвердження того, що існують обставини, за яких застава може бути зменшена.

З вказаними висновками слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

Керуючись ст.422 КПК України, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10.09.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4