Справа № 128/424/22
УХВАЛА

Іменем України

05 вересня 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниця спільне клопотання громадянки ОСОБА_5 матері засудженого ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_6 , який відбував покарання в ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)» про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання у виді позбавлення волі,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року до Вінницького районного суду Вінницької області поштою надійшло клопотання громадянки ОСОБА_5 , матері засудженого ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_6 , який відбував покарання в ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)» «про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання у виді позбавлення волі», яке вони умотивували тим, що відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України (в редакції Закону № 838-8 від 26.11.2015), адміністрацією Стрижавської ВК № 81 необхідно було зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання у строк попереднього ув`язнення його у період з 25.09.2019 по10.06.2020 , із розрахунку - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вказують, що визначений попередній строк тримання ОСОБА_6 в умовах позбавлення волі до 24.09.2022 , вважають є невірним , так як адміністрацією установи не взято до уваги судове провадження за касаційною скаргою ОСОБА_6 у Верховному суді з 25.09.2019 по 10.06.2020, тобто 8 місяців та 15 днів він перебував в СІЗО м. Києва. В зв`язку з чим вважають , що нова дата закінчення строку покарання ОСОБА_6 вираховується від зазначеної дати 24.09.2022 потрібно відняти 8 місяців 15 днів , тому дата звільнення ОСОБА_6 припадає на 08.01.2022.

Вказують, що 20.11. 2018 Верховний суд у відкритому засіданні розглянув справу №51-362км17 та виніс постанову, якою частково задовольнив касаційну скаргу ОСОБА_6 , а ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 06 вересня 2016 року скасував і призначив новий розгляд у суді апеляційної інстанції. 03.04.2019 Київським апеляційним судом винесене незаконне рішення на скаргу ОСОБА_6 по справі залишено без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_6 ,- без задоволення.

В зв`язку з цим, була подана друга касаційна скарга ОСОБА_6 до Верховного суду та 21.06.2019 ухвалою Верховного суду була відкрита справа з тим же самим присвоєним унікальним номером № 51-362-17, що і рік назад. Отже 21 червня 2019 року ухвалою Верховного суду №51-362-17 було відкрите кримінальне провадження по справі ОСОБА_6 (на вирок Деснянського районного суду № 754/17783/15-к від 23.06.2016 та ухвали Київського Апеляційного суду від 03.04.2019).

Зазначають, що 25.09.2019 ОСОБА_6 доставили етапом з Стрижавської ВК № 81 до СІЗО Києва для розгляду касаційної скарги у Верховному суді по справі № 51-362-17, де відбувались вісім місяців та 15 днів судові засідання. 10.06.2020 Верховним судом винесене рішення, яким касаційна скарга ОСОБА_6 залишена без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_6 - без задоволення.

Тому заявники просять суд зарахувати ОСОБА_6 строк відбування покарання у строк попереднього ув`язнення від 25.09.2019 по 10.06.2020 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Крім цього, в період з 2022 року по 2023 рік заявники подавали неодноразово доповнення до первісного клопотання, які є аналогічного змісту первісному клопотанню заявників про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання у виді позбавлення волі.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 21.04.2022 в задоволенні заяви ОСОБА_6 про відвід судді Вінницького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 від розгляду клопотання ОСОБА_5 , матері засудженого ОСОБА_6 , який відбуває покарання в ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)», про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання у виді позбавлення волі, - відмовлено (Т.1 а.с.31).

20.07.2022 ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області відмовлено у задоволенні усної заяви засудженого ОСОБА_7 про відвід прокурора ОСОБА_8 (Т.1 а.с.89).

Також, ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 24.11.2022 спільне клопотання громадянки ОСОБА_5 матері засудженого ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання у виді позбавлення волі,- залишено без розгляду, оскільки засуджений ОСОБА_6 - 24.09.2022 був звільнений з ДУ «Стрижавська виправна колонії (№81)» по відбуттю строку покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 23.06.2016 за ч.1 ст. 146, ч.2 ст. 152 КК України (початок строку- 12.10.2015; кінець строку -24.09.2022), а тому в вирішені вказаного клопотання заявників про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання у виді позбавлення волі по суті- відпала потреба (Т.1 а.с.158).

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 31.01.2023, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 та його представника матері ОСОБА_5 задоволено частково; ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 24.11.2022 про залишення без розгляду клопотання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 скасовано та призначено новий судовий розгляд в суді першої інстанції (Т.1 а.с.183).

Крім цього, 13.02.2024 ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області у задоволенні заяви судді Вінницького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 про самовідвід від розгляду справи №128/424/22 за спільним клопотанням матері засудженого ОСОБА_6 ОСОБА_5 та засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання у виді позбавлення волі відмовлено (Т.2 а.с.42-44).

04.09.2024 в судове засідання громадянка ОСОБА_5 мати засудженого ОСОБА_6 та засуджений ОСОБА_6 , які судом викликалися до судового засіданні та будучі судом належними чином повідомлені про дату, час та місце проведення даного судового засідання - не з`явилися ; при цьому в матеріалах справи міститься спільна заява заявників від 24.04.2024, в якій вони просять суд розглядати подане клопотання із доповненнями у їх відсутності.

Захисник ОСОБА_4 у даному судовому засіданні, суду зазначив, що у період за який заявники просять зарахувати у строк попереднього ув`язнення, ОСОБА_6 вже був засуджений, тому, з посиланням на позицію Великої Палати Верховного Суду в постанові від 29.08.2018 по справі №663/537/17, вважає, що вимога його підзахисного є безпідставна та задоволенню судом не підлягає.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення спільного клопотання заявників, оскільки ОСОБА_6 на той період вже був засуджений, а тому просив відмовити у його задоволенні за безпідставністю.

Вивчивши спільне клопотання заявників, заслухавши міркування прокурора та захисника щодо нього, дослідивши матеріали даної особової справи на засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає відмові у його задоволенні, з огляду на наступне.

Вирішуючи питання щодо дії в часі положень ч.5 ст.72 КК України, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.08.2018 (справа №663/537/17) зазначила, що Закон №2046-VIII є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином погіршує становище особи у розумінні ст.5 КК України, оскільки вводить (повертає) коефіцієнт зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі тож вирішуючи питання про те, якою редакцією ч.5 ст.72 КК України належить керуватися у конкретному випадку, варто враховувати час вчинення особою діяння, як це визначено у ч.2 і 3 ст.4 КК України, тобто застосовувати правила дії у часі закону України про кримінальну відповідальність, а не правила дії у часі кримінального процесуального закону.

На підставі цього у зазначеному рішенні Верховий суд констатував, що якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом №2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72КК України в редакції Закону №838-VIII. В такому разі Закон №838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону №2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону №2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч.2 ст.5 КК України не допускається.

Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIIIв силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Судом встановлено, що вироком Деснянського районного суду м. Києва від 23.06.2016 ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.152, ч.1 ст.146 КК України, і призначено йому покарання: за ч.2 ст.152 КК України дев`ять років позбавлення волі, за ч.1 ст.146 КК України три роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України покарання ОСОБА_6 за сукупністю злочинів визначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк дев`ять років. Строк відбування ОСОБА_6 покарання обчислювати з 12 жовтня 2015 року. На підставі ч.5 ст.72 КК України до строку позбавлення волі ОСОБА_6 зараховано строк попереднього ув`язнення з часу затримання 12 жовтня 2015 року до моменту постановлення вироку 23 червня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 06.09.2016, вирок Деснянського районного суду м. Києва від 23 червня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишено без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 - без задоволення.

Згідно розпорядження по виконанню вищезазначеного вироку №1-кп/754/94/16 від 28.09.2016, вищезазначений вирок Деснянськкого районного суду м. Києва від 23.06.2017 року набрав законної сили 06.09.2016 та підлягає негайному виконанню.

20.10.2017 ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області, клопотання засудженого ОСОБА_6 задоволено частково та зараховано засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк попереднього ув`язнення та тримання його під вартою у період з 24.06.2016 по 06.09.2016, за вироком Деснянськкого районного суду м. Києва від 23.06.2016, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 06.09.2016 року у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 № 838-VIII, із розрахунку 2 дням позбавлення волі відповідають 1 день попереднього ув`язнення.

Крім цього, 30.11.2017 ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області, клопотання ОСОБА_5 - законного представника засудженого ОСОБА_6 - задоволено частково та зараховано засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк попереднього ув`язнення та тримання його під вартою у період з 24.06.2016 по 06.09.2016 року, за вироком Деснянськкого районного суду м. Києва від 23.06.2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 06.09.2016 року у відповідності до ст. 72 ч. 5 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 № 838-VIII, із розрахунку 2 дням позбавлення волі відповідають 1 день попереднього ув`язнення, яку ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 08.02.2018 залишено без змін.

10.01.2018 ухвалою Верховного суду засудженого ОСОБА_6 етаповано з ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)» до ДУ «Київський слідчий ізолятор» для розгляду касаційної скарги засудженого ОСОБА_6 з доповненнями.

Постановою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 20.11.2018, касаційну скаргу з доповненнями засудженого ОСОБА_6 задоволено частково; ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 06.09.2016 скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції; ОСОБА_6 залишено під вартою до вирішення судом апеляційної інстанції питання щодо обрання йому запобіжного заходу, але не більш ніж на 60 діб.

За результатами нового розгляду у суді апеляційної інстанції, 03.04.2019 ухвалою Київського апеляційного суду, вирок Деснянського районного суду м. Києва від 23 червня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишено без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 і захисника ОСОБА_9 без задоволення. Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року зараховано ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 24 червня 2016 року по 6 вересня 2016 року і з 11 лютого 2018 року по 3 квітня 2019 року (залишення вироку суду від 23.06.2016 без змін) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Яка в свою чергу постановою колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 10.06.2020 залишена без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VІІІ від 26.11.2015 р.), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30.06.1993 №3352-XII, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Таким чином, попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Оскільки в даному випадку, 03.04.2019 ухвалою Київського апеляційного суду, вирок Деснянського районного суду м. Києва від 23 червня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишено без змін, а також відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року зараховано ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 24 червня 2016 року по 6 вересня 2016 року і з 11 лютого 2018 року по 3 квітня 2019 року (залишення вироку суду від 23.06.2016 без змін та відповідно набрання ним законної сили) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, яка в свою чергу постановою колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 10.06.2020 залишена без змін, тому, зазначений заявниками строк перебування ОСОБА_6 з 25.09.2019 по 10.06.2020, в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор», після набрання вироком законної сили, тобто після 03.04.2019, не є попереднім ув`язненням, оскільки попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Виходячи з наведеного , суд вважає за необхідне у задоволені спільного клопотання громадянки ОСОБА_5 матері засудженого ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_6 - відмовити за безпідставністю, оскільки останньому весь строк попереднього ув`язнення вже було зараховано в строк покарання за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року).

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

У задоволені спільного клопотання громадянки ОСОБА_5 матері засудженого ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_6 , про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання у виді позбавлення волі,- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а засудженим - в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали суду складений 25.09.2024 о 09.20 год.

Суддя ОСОБА_10