Справа № 353/812/24
Провадження № 1-кп/353/124/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Тлумач кримінальне провадження № 0000089, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.07.2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, депутатом не обирався, військовозобов`язаного, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 умисно спричинив середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілій ОСОБА_5 .

Вказане кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

ОСОБА_4 являється чоловіком ОСОБА_5 та спільно проживають в одному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , будучи пов`язані спільним побутом взаємними правами та обов`язками, таким чином перебувають у сімейних відносинах.

ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_5 24.07.2024 року близько 23 год 50 хв знаходились у житловому будинку за місцем їх спільного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 . У цей час ОСОБА_4 , скориставшись тим, що його дружина ОСОБА_5 заснула, взяв її мобільний телефон та побачив смс-повідомлення від її знайомого. В подальшому, ОСОБА_4 , обурившись поведінкою своєї дружини, на грунті ревнощів, стягнув її з ліжка на підлогу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання щодо здоров`я потерпілої, наніс декілька ударів руками по голові ОСОБА_5 , спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді синців у ділянках повік правого ока, лівої вушної раковини, завушній ділянці зліва. Щоб захистити голову та обличчя від ударів, ОСОБА_5 , закрила обличчя та голову своїми руками і в цей час ОСОБА_4 наніс декілька ударів руками по руках ОСОБА_5 , спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді синців обох верхніх кінцівок та закритої тупої травми правої верхньої кінцівки із переломом нігтьової фаланги 2-го пальця правої кисті зі зміщенням, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення, вчинивши таким чином кримінальне правопорушення, пов`язане із домашнім насильством.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КК України, тобто умисне спричинення середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта згідно з вимогами ст. 337 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення відповідно до викладеного та за обставин, наведених у обвинувальному акті та надав показання про те, щовін з дружиною проживає у АДРЕСА_1 . 24.07.2024 року близько 24 год, скориставшись тим, що його дружина спала, взяв її мобільний телефон та побачив, що останній прийшло повідомлення любовного характеру. Після цього він її розбудив, стягнув з ліжка на підлогу і почав бити по голові та руках. У вчиненому щиро розкаюється, просив суворо не карати.

Прокурор просив визнати обвинуваченого винуватим у вчиненні інкримінованого діяння та призначити покарання у виді обмеженням волі на строк 1 рік із застосуванням ст.75 КК України строком на 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Потерпіла в судовому засіданні просила обвинуваченого суворо не покарати.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор та потерпіла також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд, враховуючи викладене, заслухавши учасників судового засідання та оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у діях, які виразились в умисному нанесенні середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 122КК України.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим і передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, класифікується як нетяжкий злочин.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у порядку п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у порядку п. 6-1 ч. 1 ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

Згідно статті 50 КК України встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами», а згідно статті 65 КК України встановлено, що «особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень».

Виходячи з вищенаведеного, обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення та його особу, а саме те, що останній раніше не судимий, є особою середнього віку, має місце проживання та реєстрації, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується, а також обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, думку потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні обвинуваченого та просила його суворо не карати і не має до нього будь-яких претензій, а також обтяжуючу обставину, суд вважає дані обставини такими, що дають підстави призначити обвинуваченому покарання, передбачене у межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України із застосуванням статті 75 КК України та покладенням частини обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд також враховує досудову доповідь Івано-Франківського районного сектору № 5 філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області від 02.09.2024 року, про те, що виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства можливе та не становить високої небезпеки для суспільства та окремих осіб.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 судом не встановлено.

Керуючись ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію даного вироку суду не пізніше наступного дня після його ухвалення.

ГоловуючийОСОБА_6