ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 рокуСправа № 495/10476/24
Номер провадження 1-кп/495/1014/2024

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгороді-Дністровському кримінальне провадження, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань 25.07.2024 за № 0001117 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця,уродженець села Старокозаче Білгород-Дністровського району Одеської області, одруженого, що зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , місце несення служби: військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, військове звання «солдат», посада слюсар відділення слюсарно-механічних робіт і поточного ремонту агрегатів ремонтного взводу автомобільної техніки роти технічного обслуговування танкового батальйону, із середньою освітою, не депутата, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 , проходячи військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, в порушення вимог постанови Верховної Ради України № 2471-ХП від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженою постановою Кабінету Міністерств України №576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної i холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 662 від 21.08.1998, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, маючи намір на придбання для себе, без передбаченого законом дозволу, бойових припасів, при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, приблизно у січні 2024 року, більш точний час в ході досудового слідства встановити не надалось можливим, виконуючи бойове завдання в районі населеного пункту «Кремінські Ліси» Кремінського району Луганської області, придбав шляхом знахідки 374 од. 5,45-мм військових патрона, що належать до бойових припасів до нарізної вогнепальної зброї.

Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне володіння, носіння, зберігання, бойових припасів, ОСОБА_4 , поклавши до свого рюкзака вказані бойові припаси, приблизно в кінці лютого 2024 року, більш точний час в ході досудового слідства встановити не надалось можливим, незаконно транспортував шляхом перевезення з місця виконання бойового завдання до місця свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де почав зберігати 374 од. 5,45-мм військових патрони у сейфі приміщення кімнати домоволодіння до моменту їх вилучення під час проведення огляду місця події, а саме до 25.07.2024.

2. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Такими діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, тобто придбання, зберігання, носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

3. Оцінка доказів.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_4 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують особу обвинуваченого та стосуються речових доказів.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 , прокурор ОСОБА_3 погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого, стосуються долі речових доказів та процесуальних витрат. ОСОБА_4 було роз`яснено, що в такому випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що визнає вину в інкримінованих йому діях, повністю підтверджує обставини, викладені в обвинувальному акті.

Зокрема розповів, що в результаті бою в лісах знайшов набої. Кинув їх в рюкзак. І вони весь час так і були в рюкзаку. Брав рюкзак на позиції, використовував ці набої. Потім взяв відпустку і поїхав додому, а набої так і були в рюкзаку. З дому написав листа у свою військову частину про те, що вони у нього, але відповіді поки не отримав. Хотів зробити дозвіл, але не встиг. Тримав у себе якщо доведеться використовувати в майбутньому щоб захищати свій дім.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю доведена.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності чи у стані неосудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

4. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 у відповідності до ст.66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачених ст.67 КК України не встановлено.

5. Мотиви призначення покарання.

Відповідно до ст. ст. 50 і 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, позитивну характеристику, надану т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, згідно якої ОСОБА_4 підтримує на високому рівні особисту бойову готовність, досконало володіє зброєю та технікою, сумлінно вивчає військову справу, зразково виконує свої службові обов`язки, постійно вдосконалює свої знання за фахом, уміння та навички, засвоює все, чого навчають командири, готовий до виконання завдань за призначенням; додержується військової дисципліни, не допускає негідних вчинків щодо інших військовослужбовців, повсякденно загартовує себе, систематично вдосконалює свою фізичну підготовку, виявляє повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням військовослужбовців, додержується правил військової ввічливості, поведінки, під час перебування поза розташуванням військової частини поводиться з гідністю і честю, не допускає порушень громадського порядку та негідних вчинків, його вік, стан здоров`я, те, що він в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, наявність пом`якшуючих обставин: те, що обвинувачений щиро розкаявся та сприяв розкриттю злочину та відсутність обтяжуючих обставин.

А тому, відповідно до принципу індивідуалізації покарання, суд, керуючись принципом справедливості, вважає, що для досягнення мети попередження кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_4 необхідно призначити йому покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України.

Разом з тим суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, відтак суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання, призначеного вироком суду з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і буде виконувати покладені на нього обов`язки.

Дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

6. Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Одночасно слід врахувати, що пунктом 3 частиною 9 статті 100 КПК України передбачено, що питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №186-р від 26.02.2022, із змінами, внесеними згідно з Розпорядженням КМУ №225-р від 16.03.2022, вирішено передати необхідне для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та цивільного захисту населення в умовах воєнного стану конфісковане майно, майно, визнане безхазяйним, майно, за яким не звернувся власник до кінця строку зберігання (у тому числі майно, визначене у статті 184 Митного кодексу України), що за правом успадкування чи на інших законних підставах перейшло у власність держави, до сфери управління Міністерства оборони, інших центральних органів виконавчої влади та державних органів, які здійснюють керівництво військовими формуваннями, утвореними відповідно до закону, та правоохоронними органами.

У разі, коли майно, визначене в абзаці першому цього пункту, не було передано в установленому порядку, таке майно передається відповідній обласній військовій адміністрації за місцем його знаходження після погодження із зазначеними в цьому пункті державними органами.

Таким чином, враховуючи введення з 24 лютого 2022 року воєнного стану на території України, необхідність забезпечення потреб оборони держави, забезпечення національної безпеки, відсічі збройної агресії російської федерації проти України, усунення загрози небезпеки, державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також, що чинним законодавством передбачено можливість передачі конфіскованого майна, що перейшло у власність держави Збройним Силам України, суд вважає, що придатні для використання бойові припаси, які незаконно придбав та зберігав обвинувачений, підлягають конфіскації та передачі Збройним Силам України.

Також відповідно до ст. 174 КПК України слід скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31.07.2024 у справі № 495/7325/24 (номер провадження 1-кс/495/1616/2024).

У цьому кримінальному провадженні проводилися такі експертизи: судова експертиза зброї (висновок експерта від 09.09.2024 №СЕ-19/116-24/15226-БЛ) вартість якої згідно довідки становить 11359,20 грн та судова вибохово-технічна експертиза (висновок експерта від 06.09.2024 №СЕ-19/116-24/16830-ВТХ) вартість якої згідно довідки становить 3029,12 грн.

Процесуальні витрати за проведення цих судових експертиз, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню із ОСОБА_4 , оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертиз в межах кримінального провадження №0001117.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався і до набрання вирком суду законної сили суд не вбачає необхідності обирати.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 128, 369, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вирком суду законної сили не обирати.

Речові докази, а саме: предмети з явними ознаками патронів калібру 5,45: з маркуванням на навколокапсульному колі «270 81» 27шт.; «60 85» 25шт.; «60 90» 7шт.; «3 81» 1шт.; «3 84» 2шт.; «7 19» 3шт.; «3 88» 10шт.; «3 93» 19шт.; «60 89» 6шт.; «17 95» 3шт.; «17 93» 1шт.; «7 88» 3шт.; «7 22» 1шт.; «17 94» 5шт.; «270 96» 12шт.; «270 86» 24шт.; «270 93» 90 шт.; «6 81» 1шт.; «270 86» 30шт.; «80 89» 90шт.; «3 83» 5шт.; «3 89» 3шт.; «270 86» 4шт.; «7 16» 2 шт.; «17 00» 1шт.; предмет з явними ознаками патрону з маркуванням на навколокапсульному колі «men 11 j7750»; предмети з явними ознаками патронів калібру 7,62 з маркуванням на навколокапсульному колі: «3 70» 1шт.; «tulammo 7.62 39» 2шт.; предмети з явними ознаками патронів з маркуванням на навколокапсульному колі: «188 62» 2шт.; «17 89» 1шт.; «180 77» 1шт.; «308 win wolf» 1шт.; два циліндричних предмети з надписом «smoke grenade»; два предмети з ознаками гранат з маркуванням а одній «ПІРО-5», та «UA.TR072-P1-0004-2022» на іншій, виявлені та вилучені за результатом проведеного огляду місця події 25 липня 2024 року, а саме домоволодіння АДРЕСА_1 передати на потреби Збройних Сил України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31.07.2024 у справі № 495/7325/24 (номер провадження 1-кс/495/1616/2024) на зазначені речові докази скасувати.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи зброї вартістю 11359 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят дев`ять) гривень 20 копійок, судової вибохово-технічної експертизи, вартістю 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 копійок стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Цивільний позов не заявлявся.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Ірина БРАТКІВ