Провадження № 1-кс/524/3061/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2024 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженні № 0002049 від 17.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 звернулась до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002049 від 17.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 309 КК України, яке погоджене з прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання зазначає, що здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 17.09.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 309 КК України, за фактом за фактом незаконного виробництва, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збуту наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, вчиненого із залученням неповнолітнього, незаконного зберігання накртичних засобів без мети збуту.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що 09.08.2024 року приблизно о 16:40 годині на ділянці місцевості поблизу будинку АДРЕСА_1 виявлено неповнолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які займалися збутом наркотичних речовин. По даному факту внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001783 від 09.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. У ході проведення досудового розслідування кримінального провадження оглянуто мобільний телефон неповнолітнього ОСОБА_6 , в якому виявлено переписку з невстановленою особою, яка пропонувала останньому збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, тобто дії вчинялись із залученням неповнолітнього.

У ході досудового розслідування кримінального провадження за № 0002049 від 17.09.2024 року 15.10.2024 року проведено обшук квартири АДРЕСА_2 за участі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у ході якого виявлено та вилучено паперовий згорток з невідомою речовиною рослинного походження, що може відноситися до наркотичних засобів та електронні пристрої для куріння з маркуванням "PACK MAN". За даним фактом 15.10.2024 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002241 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

У ході проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0002049 від 17.09.2024, 15.10.2024 року проведено обшук будинку АДРЕСА_3 Знам`янка за участі ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході якого було виявлено 3 пакети на застібці з залишками невідомої речовини темного кольору, що може відноситися до наркотичних засобів. За даним фактом 15.10.2024 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002244 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

15.10.2024 року кримінальні правопорушення, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002241 та № 0002244 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, об`єднано в одне кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002049 від 17.09.2024 року.

Органом досудового розслідування встановлено, що до злочину може бути причетний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , та проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвалою слідчого судді від 10.10.2024 року надано дозвіл на проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_4 , яка на праві власності належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою відшукання та вилучення наркотичних засобів, психотропних речовин, вагів, пакувального матеріалу (липка стрічка, коробки та ін..), мобільних телефонів, планшетів, комп`ютерного обладнання.

15.10.2024 року на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_4 , у ході якого виявлено та вилучено пристрій для куріння в коробці зеленого кольору, опечатано в полімерний сейф-пакет з маркувальним позначенням CRI1215119; одну коробку, в якій знаходяться п`ятдесят пристроїв для куріння в коробках, які опечатано в полімерний зіп-пакет з маркувальним позначенням KIV 6113010; дві коробки, в яких знаходяться шістдесят пристроїв для куріння в коробках, які опечатано в полімерний зіп-пакет з маркувальним позначенням KIV 6113006; дві коробки, в яких знаходяться сто пристроїв для куріння в коробках, які опечатано в полімерний зіп-пакет з маркувальним позначенням KIV 6113008; дві коробки, в яких знаходяться сто пристроїв для куріння в коробках, які опечатано в полімерний зіп-пакет з маркувальним позначенням KIV 6113009; дві коробки, в яких знаходяться сто пристроїв для куріння в коробках, які опечатано в полімерний зіп-пакет з маркувальним позначенням KIV 6113007; десять пристроїв для куріння в коробках жовтого кольору, які опечатано в полімерний зіп-пакет з маркувальним позначенням RAWO 106184.

Вказані речі постановою слідчого визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0002049 та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

В клопотанні слідчий просить накласти арешт на все вищезазначене майно, обґрунтовуючи тим, що вилучені речі під час обшуку зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий та власник майна до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином. Слідчим надана заява про розгляд клопотання без її участі. Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, а також подані захисником заперечення, приходить до наступного.

Як вбачається з наданих матеріалів, СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002049 за ч. 2 ст.307, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 309 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР 17.09.2024.

Органом досудового розслідування перевіряється факт причетності до вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою слідчого судді від 10.10.2024 року надано дозвіл на проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_4 , яка на праві власності належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою відшукання та вилучення наркотичних засобів, психотропних речовин, вагів, пакувального матеріалу (липка стрічка, коробки та ін..), мобільних телефонів, планшетів, комп`ютерного обладнання.

15.10.2024 року на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_4 , у ході якого виявлено та вилучено пристрій для куріння в коробці зеленого кольору, опечатано в полімерний сейф-пакет з маркувальним позначенням CRI1215119; одну коробку, в якій знаходяться п`ятдесят пристроїв для куріння в коробках, які опечатано в полімерний зіп-пакет з маркувальним позначенням KIV 6113010; дві коробки, в яких знаходяться шістдесят пристроїв для куріння в коробках, які опечатано в полімерний зіп-пакет з маркувальним позначенням KIV 6113006; дві коробки, в яких знаходяться сто пристроїв для куріння в коробках, які опечатано в полімерний зіп-пакет з маркувальним позначенням KIV 6113008; дві коробки, в яких знаходяться сто пристроїв для куріння в коробках, які опечатано в полімерний зіп-пакет з маркувальним позначенням KIV 6113009; дві коробки, в яких знаходяться сто пристроїв для куріння в коробках, які опечатано в полімерний зіп-пакет з маркувальним позначенням KIV 6113007; десять пристроїв для куріння в коробках жовтого кольору, які опечатано в полімерний зіп-пакет з маркувальним позначенням RAWO 106184.

Пунктом 7 частини 2 ст. 131 КПК України арешт майна віднесено до заходів забезпечення кримінального провадження.

Статтею 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Згідно ч. 1, 2 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Оскільки в ухвалі суду про надання дозволу на проведення обшуку не зазначено на необхідність відшукання та вилучення певних речей, то вилучені предмети є тимчасово вилученим майном в розумінні положень ч. 7 ст. 236 КПК України, а отже питання про накладення арешту на це майно повинно бути вирішено.

Частиною 5 ст. 171 КПК України визначено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено, тобто внесене слідчим клопотання подане в строки та відповідає вимогам ст. 171 КПК України, додані до клопотання матеріали доводять наявність підстав вважати, що вчинено кримінальне правопорушення.

У розумінні норм КПК України не вважається тимчасово вилученим майно, дозвіл на відшукання і вилучення якого було надано ухвалою слідчого судді про дозвіл на обшук, яке слідчий вилучив під час обшуку, проведеного згідно зазначеної ухвали.

Згідно п. 1 ч. 2 статті 170 КПК арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

За ч. 2 цієї ж статті, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове , до скасування у встановленому цим Кодексом порядку , позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном , щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати , що воно є доказом злочину , підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного , обвинуваченого , засудженого , третіх осіб , конфіскації у юридичної особи , для забезпечення цивільного позову , стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди , можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно положень частини другої цієї статті арешт майна допускається з метою забезпечення :1. збереження речових доказів ; 2.спеціальної конфіскації ; 3. конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи ; 4. відшкодування шкоди , завданої внаслідок кримінального правопорушення ( цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Розглядаючи клопотання про арешт майна , в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення , слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для такого арешту або відмови у задоволенні клопотання.

Із змісту клопотання вбачається , що як підставу для накладення арешту на речі , вилучені під час обшуку, слідчий визначив те, що вони є речовим доказом у кримінальному провадженні і відповідають критеріям , передбаченим ст.98 КПК України.

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання, не може погодитись із вказаними доводами слідчого та вважає щодо відсутності підстав для накладення арешту на майно.

При розгляді даного клопотання слідчий суддя звертає увагу, по-перше, на таке:

За змістом ст.132 КПК України посадова особа, яка звертається із клопотанням про накладення арешту на майно має довести, що вчинено злочин. В даній ситуації не йдеться про обґрунтованість підозри конкретної особи у вчиненні цього злочину.

Факт вчинення злочину, на переконання слідчого судді, мав би підтверджуватись належними та допустимими доказами, які отримані органом досудового розслідування на цій стадії досудового слідства. Копії цих доказів мали б бути приєднані до клопотання і бути предметом дослідження слідчого судді.

Так, у клопотанні слідчого зазначено, що вилучене майно у ході обшуку, власником якого є ОСОБА_7 , постановою слідчого визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0002049 та приєднано до матеріалів кримінального провадження, тому з метою перевірки вказаних обставин необхідно накласти арешт з метою збереження майна.

Однак, при розгляді клопотання про арешт майна слідчим суддею досліджено відеозапис до протоколу обшуку, з якого вбачається, що вилучені пристрої для куріння не містить ознак наркотичних засобів та психотропних речовин, не входить до переліку майна, дозвіл на яке надано слідчим суддею, а тому, на думку слідчого судді, ніякого відношення до кримінального провадження не має.

Через це виникає питання, а речовим доказом чого саме є вилучене майно і в якому кримінальному провадженні, якщо не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про накладення арешту на вилучене майно протоколом обшуку від 15.05.2024 року, яке на праві власності належить ОСОБА_7 , слідчий суддя звертає увагу на те, що додані до клопотання матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна в рамках розслідуваного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 309 КК України, слідчим не вказано яка сама обставина буде доводитись в рамках вказаного кримінального провадження за допомогою вищевказаного майна, якщо воно не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а тому слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, зважаючи на те, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, доводи клопотання не ґрунтуються на законі та не підтверджені необхідними доказами, та з огляду на наведене приходить до висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 16, 131, 132, 167, 170-175, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0002049 від 17.09.2024 року, відмовити.

Роз`яснити слідчому, що відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Копію ухвали направити слідчому, прокурору та заінтересованим особам.

Негайне виконання даної ухвали покласти на слідчого, прокурора.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1