Справа 350/749/24
Номер провадження 1-кп/350/115/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2024 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000026, відомості про яке внесені в ЄРДР 27.03.2024 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з вищою освітою, не депутата, не працюючої, одруженої, пенсіонерки, без утриманців, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

суд

в с т а н о в и в :

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, форми вини і мотивів, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення: Обвинувачена ОСОБА_3 умисно спричинила легкі тілесні ушкодження потерпілій, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:

27.03.2024 близько 11:30 год. неподалік житлового будинку АДРЕСА_1 між ОСОБА_3 та її сусідкою ОСОБА_6 на ґрунті неприязних відносин виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання шкідливих наслідків щодо здоров`я потерпілої ОСОБА_6 ОСОБА_3 обома руками штовхнула потерпілу в область грудної клітки, внаслідок чого вона впала, після чого нанесла ОСОБА_6 декілька ударів ногами у ділянку стегна лівої та правої ноги. Не припиняючи своїх дій, підняла з землі каміння та почала кидати їх в область голови та рук потерпілої. Внаслідок чого, спричинила ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень та закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я.

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження :

Обвинувачена ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.125 КК України, не визнала та пояснила, що з потерпілою перебуває у неприязних відносинах. Так, 27.03.2024 близько 11.00 год. побачила в кінці своєї садиби розсипаний щебінь, тому пішла туди щоб з`ясувати що там робиться. Коли вона прийшла на місце то побачила, що щебінь розсипаний на стежці, тому попросила ОСОБА_8 , який там перебував прибрати цей щебінь, на що останній погодився. В цей час до неї прибігла потерпіла ОСОБА_6 яка була замотана в хустину і почала її ображати, при цьому вилізла на купу зі щебнем, взяла в руку щебінь і кинула ним у неї. Вона відмахнулася від щебню рукою, а потерпіла ОСОБА_6 спіткнулася, щебінь поїхав з-під її, і потерпіла впала спиною на купу щебню. Після чого вона обізвавши потерпілу ОСОБА_6 «не мудрою», повернулася і пішла додому. Коли вона йшла геть ОСОБА_6 сиділа на купі зі щебнем. Що було дальше вона не знає, оскільки не оглядалася. Коли між нею та потерпілою ОСОБА_6 почався конфлікт ОСОБА_8 відразу ж пішов до ОСОБА_9 , який знаходився на відстані близько 20 метрів від них.

Ствердила, що вона потерпілу ОСОБА_6 не штовхала і не била, тим більше не кидала в неї камінням. Потерпіла послизнулася і впала, тому синяки могли утворитися від удару об каміння. Більше того потерпіла ОСОБА_6 була замотана в хустину, тому якщо б у неї і полетіло каміння то навряд чи вона отримала б травму голови.

Зазначила, що конфлікт між нею та ОСОБА_6 . тривав близько п`яти хвилин, щебінь був дрібний діаметром близько 3-4 см. Під час конфлікту потерпіла ОСОБА_6 знаходилася на купі зі щебнем висотою близько 1 метра та на відстані близько 60 см. від неї. Через два дні після конфлікту вона дізналася, що у потерпілої ОСОБА_6 забій головного мозку, що її дуже здивувало. Проте, на вихідних 30.03.2024 та 31.03.2024 вона бачила потерпілу ОСОБА_6 на подвір`ї біля свого будинку, а в понеділок останню вже виписали з лікарні. Позовні вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілій ОСОБА_6 не визнає, вважаючи їх безпідставними.

Незважаючи на невизнання обвинуваченою ОСОБА_3 своєї вини в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, її винуватість у вчиненому доводиться зібраними під час досудового розслідування та перевіреними у судовому засіданні наступними доказами.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що вона проживає в АДРЕСА_1 . Біля її будинку проходить канава, яку вони з чоловіком вирішити упорядкувати, для чого закупили бетонні лотки та привезли щебінь, який висипали на вулиці неподалік канави. Обвинувачена ОСОБА_3 являється її сусідкою, з якою вона на протязі двох років перебуває у неприязних відносинах. 27.03.2024 близько 11.00 год. вона знаходилася неподалік канави, яку в той день чистили та підсипали щебнем ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . У цей час до неї підійшла обвинувачена ОСОБА_3 та сказала, щоб вона забрала з дороги щебінь, при цьому почала засипати щебнем канаву, на що вона тобто зробила обвинуваченій зауваження. На цьому ґрунті між ними почалася сварка, і обвинувачена штовхнула її обома руками в область грудної клітки від чого вона впала на купу зі щебнем. Обвинувачена ОСОБА_3 почала копати її ногами в ділянку стегна лівої та правої ноги, після чого підняла з землі каміння та два рази кинула їй в область голови та рук. В той час коли обвинувачена ОСОБА_3 наносила їй побої ОСОБА_9 та ОСОБА_8 чистили канаву, один знаходився з правої сторони від місця конфлікту, а інший з лівої. Чи бачили вони, як обвинувачена ОСОБА_3 її била вона не знає. Після того, як обвинувачена пішла геть, вона підвелася та пішла додому. В той день дочка підвезла її в лікарню, куди приїхали і працівники поліції.

Зазначила, що неприязні відносини між нею та ОСОБА_3 тривають вже давно, однак до бійки ніколи не доходило.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченою ОСОБА_3 її винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України повністю доведена сукупністю доказів, зокрема вищевикладеними показами потерпілої та поясненнями обвинуваченої, показаннями свідків, а також зібраними по справі доказами, які досліджені в судовому засіданні, з яких встановлено наступне:

- показаннями свідка ОСОБА_9 про те, що зазначеного дня він разом з ОСОБА_8 чистили канаву, яка знаходиться неподалік будинковолодіння потерпілої ОСОБА_6 . Коли остання близько 11.00 год. прийшла подивитися, що вони роблять до неї підійшла обвинувачена ОСОБА_3 , і між ними виникла сварка через те, що щебінь був висипаний на дорозі біля стежки. Згодом сварка переросла в штовханину, і він бачив як потерпіла ОСОБА_6 впала на купу зі щебнем, однак чи наносила їй обвинувачена ОСОБА_3 удари ногами та чи кидала в неї камінням він не бачив, так як знаходився на відстані близько десяти метрів від них. Конфлікт між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 . тривав близько п`яти хвилин, після чого обвинувачена ОСОБА_3 пішла геть, а потерпіла ОСОБА_6 попросила допомогти їй підвестися, і при цьому трималася однією рукою за голову та говорила, що обвинувачена нанесла їй камінням удари по голові, після чого взяла його руку і приклала собі до голови, де він намацав гулю. Вказав, що до зазначеного конфлікту він не бачив у потерпілої ОСОБА_6 синяків чи. Потерпіла у той день була без шапки чи хустки;

- показаннями свідка ОСОБА_8 про те, що зазначеного дня він разом з ОСОБА_9 працювали у потерпілої ОСОБА_6 , чистили канаву та розвозили щебінь. Близько 11.00 год. він почув крики, а коли підняв голову то побачив, що потерпіла ОСОБА_6 лежить на купі зі щебнем, а біля неї на відстані близько одного метра стоїть обвинувачена ОСОБА_3 , при цьому останні продовжували сваритися. Чи тримала обвинувачена ОСОБА_3 в руках якісь предмети він не бачив. За декілька хвилин конфлікту обвинувачена ОСОБА_3 пішла геть, а потерпіла ОСОБА_6 підвелася і пішла додому, а пізніше поїхала до лікарні. Конфліт між потерпілою та обвинуваченою виник через те, що купа зі щебнем заважала проходу ОСОБА_3 . Він бачив у ОСОБА_6 гулю на голові, інших тілесних ушкоджень він не бачив. Потерпіла ОСОБА_6 не розповідала чому вона опинилася на купі зі щебнем, конфлікт між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 . тривав близько п`яти хвилин;

- письмовою заявою ОСОБА_6 на ім`я начальника відділення поліції№2 (сел.Рожнятів) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області від 27.03.2024 року про вчинення відносно неї ОСОБА_3 кримінального правопорушення (а.с.44);

- протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 27.03.2024 (а.с.43) підтверджено, що 27.03.2024 року поліцейський відділення поліції №2 (сел.Рожнятів) ОСОБА_10 прийняв усну заяву ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що 27.03.2024 близько 11.30 год. у заявниці виник конфлікт із сусідкою ОСОБА_3 , яка штовхнула заявницю, в результаті чого остання впала на землю, після чого ОСОБА_3 кидала в ОСОБА_6 камінням в область голови. В результаті отриманих травм ОСОБА_6 була доставлена в КНП «Рожнятівська БЛ»;

- даними, що містяться у рапорті старшого інспектора чергового відділення поліції №2 (сел.Рожнятів) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_11 (а.с.42), підтверджено, що 27.03.2024 о 12.52 год по телефону до чергової частини надійшло повідомлення від чергової медсестри Рожнятівської БЛ Майданської, про те, що звернулась ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_2 з діагнозом: забійні гематоми волосянистої частини голови, забій м`яких тканин лівої китиці та обох стегон. Зі слів ОСОБА_6 її побила сусідка ОСОБА_3 , по місцю проживання;

- протоколом огляду місця події від 25.04.2024 з додатками до протоколу огляду місця події (а.с.56-60) підтверджено, що місцем огляду є ділянка місцевості, яка знаходиться неподалік будинку АДРЕСА_1 , в якому проживає потерпіла ОСОБА_6 . Вказана ділянка місцевості має трав`янисто - кам`янисте покриття, на окремих частинах ділянки є купки каміння. Зі слів потерпілої ОСОБА_6 вказаною частиною ділянки користуються жителі, які проживають неподалік. Ділянка по периметру не огороджена, має вільний доступ інших людей.

Зі слів потерпілої ОСОБА_6 , її сусідка ОСОБА_3 27.03.2024 року близько 11.30 год. прийшла до неї, коли вона там знаходилась та почала з нею словесний конфлікт в ході якого штовхнула її в область грудної клітки від чого вона впала на землю, після чого ОСОБА_3 почала кидати в неї камінням, зокрема в область голови та рук та нанесла ОСОБА_6 декілька ударів ногами в область стегна лівої та правої ноги. Після цього ОСОБА_3 пішла з місця події геть, а потерпіла ОСОБА_6 через деякий час звернулася за медичною допомогою;

-висновком експерта №39 від 15.04.2024 року, за результатами проведення судово-медичної експертизи(а.с.46-48), підтверджується, що у ОСОБА_6 були виявлені тілесні ушкодження : закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку; синці в ділянці голови, які утворились від дії тупих твердих предметів, могли утворитись як при нанесенні ударів такими предметами у вказані вище ділянки тіла, так і при падінні на площину та ударах вищевказаними ділянками тіла до тупих твердих предметів, можуть відповідати терміну вказаному в постанові. Закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку відноситься до легких тілесних ушкоджень як таких, що викликали короткочасний розлад здоров`я, решта описані вище тілесні ушкодження відносяться до легких.

ІV. Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений :

Проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні показаннями допитаних свідків, потерпілої та поясненнями обвинуваченої, дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які надано стороною обвинувачення та містяться в матеріалах кримінального провадження, а її дії органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України, оскільки вона умисно спричинила легкі тілесні ушкодження потерпілій, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Суд критично оцінює показання обвинуваченої ОСОБА_3 про те, що в ході виниклого конфлікту вона не завдавала тілесні ушкодження ОСОБА_6 , оскільки її показання спростовуються показаннями допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

Такі показання обвинуваченої суд сприймає як намагання уникнути відповідальності за вчинене суспільно-небезпечне діяння.

Аналізуючи зібрані докази по справі, суд доходить висновку, що винуватість обвинуваченої у вчиненому кримінальному правопорушенні знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні показаннями допитаних свідків, дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження.

Суд оцінює зібрані по справі і представлені докази належними, допустимими, достовірними і достатніми для правильного вирішення справи по суті, у зв`язку з чим, вважає можливим покласти їх в основу обвинувального вироку.

V. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання :

Обставин, що відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 за ч.2 ст.125 КК України судом не встановлено.

Обставиною, що відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

VІ. Мотиви призначення покарання :

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який у відповідності до ст.12 КК України відноситься до кримінального проступку, дані про особу обвинуваченої, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, одружена, без утриманців, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, думку прокурора, яка просила призначити обвинуваченій покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також думку потерпілої, яка погодилася з запропонованою прокурором мірою покарання у виді штрафу.

Беручи до уваги наведені обставини в сукупності, суд доходить висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_3 можливе призначивши їй покарання в межах санкції статті, передбаченої ч.2 ст.125 КК України, у виді штрафу.

VІІ. Вирішення питання заявленого цивільного позову в даному кримінальному провадженні:

Потерпіла ОСОБА_6 в рамках даного кримінального провадження заявила цивільний позов про відшкодування з обвинуваченої матеріальної та моральної шкоди, завданої їй кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Згідно з вимогами ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням, або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п.п.8, 9 ч. 2 ст.16 ЦК України).

Крім цього, згідно із вимогами ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку ушкодженням здоров`я.

Частиною 3 статті 23 ЦК України передбачена можливість відшкодування моральної шкоди грішми. При цьому розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 № 4, судам слід звернути увагу на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.

Згідно з п.3 даної Постанови, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У п.9 Постанови роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Як зазначається у Рішеннях Європейського суду з прав людини від 25 липня 2001 року у справі «Перна проти Італії» (п.53), від 09 лютого 2007 року у справі «Білуха проти України» (п. 79), які є остаточними, в окремих випадках визнання судом порушення саме по собі становить достатньо справедливу сатисфакцію за моральну шкоду, завдану особі.

Потерпіла ОСОБА_6 просить суд стягнути з обвинуваченої у її користь завдану їй вчиненням кримінального правопорушення майнову шкоду у розмірі 3608,00 грн., і моральну шкоду у розмірі 50000 грн.

Розмір матеріальної шкоди обґрунтовує витратами, понесеними на медичні обстеження та придбання ліків під час лікування на суму 3608,00 грн.

Також їй завдано моральної шкоди, яка виразилася у перенесенні фізичного болю, страждань та переживань, погіршенні стану здоров`я, порушенні душевної рівноваги та сильних душевних хвилюваннях та страху, пониженні її працездатності, порушенні нормальних життєвих зв`язків через її теперішній фізичний та психологічний стан. Неправомірні дії ОСОБА_3 призвели до вимушених змін у її життєвих та виробничих стосунках, оскільки її неодноразово викликали в органи поліції для дачі відповідних показань у зв`язку з чим вона витрачала свій час та змушена була переконувати своїх рідних та знайомих що являється потерпілою особою а не злочинцем, тому доводилось докладати максимум зусиль для відновлення свого попереднього іміджу та престижу.

Потерпіла ОСОБА_6 - цивільна позивачка у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 - цивільний відповідач цивільний позов ОСОБА_6 не визнала та просила у його задоволенні відмовити.

Копіями фіскальних чеків та медичних документів (а.с.11-18) підтверджено, що потерпіла ОСОБА_6 понесла витрати, пов`язані із вчиненням ОСОБА_3 кримінального правопорушення, а тому з обвинуваченої на користь потерпілої слід стягнути 3608,00 грн матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Вирішуючи питання цивільного позову ОСОБА_6 щодо стягнення моральної шкоди, суд враховує, що вчиненням кримінального правопорушення потерпілій було завдано фізичного болю, що потягнув за собою неприємні спогади, насторогу, тимчасову відірваність від нормального повсякденного життя. Потерпіла перенесла протиправне посягання, а як наслідок стрес, тому суд вважає настання моральної шкоди підтвердженим. Враховуючи ступень тяжкості злочину та його наслідки, суд вважає, що до стягнення підлягає моральна шкода в частковому розмірі на суму 15000 (п`ятнадцять тисяч). В решті стягнення моральної шкоди слід відмовити.

VІІІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд :

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі і запобіжні заходи, не застосовувалися.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 80(вісімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1360 (тисячу триста шістдесят) гривень.

Цивільний позов потерпілої - цивільної позивачки ОСОБА_6 до обвинуваченої - цивільного відповідача ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 3608 (три тисячі шістсот вісім) гривень 00 копійок матеріальної шкоди, 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень моральної шкоди. В решті позову відмовити.

Речові докази, а саме: медичну карту стаціонарного хворого №1790 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які зберігаються при матеріалах кримінального провадження після вступу вироку в законну силу повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано або змінено, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України, копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1