Справа № 309/1926/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.07.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/264/24 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 11 квітня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 11 квітня 2024 року, клопотання дізнавача СД Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000086 щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України про арешт тимчасово вилученого майна задоволено .

Накладено арешт на речові докази у даному кримінальному провадженні, а саме, на автомобіль «BMW 530D» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який перебуває у користуванні ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , на автомобіль «BMW 530D» синього кольору д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_9 мешканця АДРЕСА_2 , які були вилучені в ході огляду місця події 09.04.2024.

В силу ст. 175 КПК України, негайне виконання ухвали про арешт майна покладено на дізнавача ОСОБА_7 та прокурора Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_8 .

З матеріалів судового провадження вбачається, що Дізнавач СД Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_8 звернувся в суд з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання вмотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 09.04.2024 року о 14 год. 43 хв. надійшло повідомлення на лінію "102" від начальника СРПП Хустського РУП ГУНП в З/о, майора поліції ОСОБА_10 про те, що під час несення служби 09.04.2024 року о 14 год. 43 хв. на автомобільній дорозі Н-09 (Мукачево-Рогатин-Львів), було зупинено транспортний засіб "БМВ 530D", державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , яка пред`явила свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 автомобіля марки BMW 530D, д.н.з. НОМЕР_1 , яке у працівників поліції викликало сумнів у його справжності. Виїздом СОГ на місце події слідчим СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, капітаном поліції ОСОБА_11 було вилучено автомобіль марки BMW 530D, чорного кольору, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_4 , а також вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 26.09.2013, автомобіль марки BMW 530D, синього кольору, на ім`я ОСОБА_12 , АДРЕСА_2 , які 09 квітня 2024 року постановою дізнавача сектору дізнання Хустського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000086 від 09.04.2024 року.

Крім цього дізнавач зазначив, що вилучений автомобіль марки BMW 530D , д.н.з. НОМЕР_1 являється чорного кольору, а в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 26.09.2013 зазначений синій колір.

З метою запобігання зникненню, втраті чи частковому знищенню речових доказів у даному кримінальному провадженні, дізнавач просив накласти арешт на автомобіль марки «BMW 530D» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , на автомобіль «BMW 530D» синього кольору д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_9 , яке поміщено до спецпакету НПУ PSP 1238446..

Задовольняючи клопотання прокурора, своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу.

Проаналізувавши надані слідчим матеріали та обставини, викладені у клопотанні, слідчий суддя прийшов до висновку, що таке майно дійсно відповідає критеріям ст. 98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

За таких обставин, слідчий суддя врахувавши правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, прийшов до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій вказав, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням діючого КПК України, а тому є незаконною і підлягає скасуванню. Зазначає, що дані Єдиного державного реєстру МВС на автомобіль, який належить ОСОБА_9 , повністю співпадають з даними вказаними у вилученому тех.паспорті, що спростовує висновки експертизи про те, що свідоцтво про реєстрацію має ознаки підробки, та вказує на фальсифікацію з боку органів слідства. Вказує, що в кримінальному провадженні № 0001542 від 30.10.2015, яке знаходиться в провадженні Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області, вже накладався арешт на вказане майно, однак був скасований. Просить суд, оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати.

Від прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_13 надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги адвоката ОСОБА_5 без його участі. Просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити та врахувати викладену позицію окружною прокуратурою у клопотанні від 28.05.2024

Адвокат ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, натомість направив заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі та без участі ОСОБА_6 . Просили апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, та інших учасників судового процесу, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення, колегія суддів бере до уваги приписи таких нормативно-правових актів.

Так, за змістом конституційних норм та положень кримінального процесуального законодавства тягар доведеності обґрунтованості тверджень клопотань про необхідність накладення арешту на майно, покладений на органи досудового розслідування, - ініціаторів клопотань та прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді, постановленої згідно з вимогами ст.ст.170-173 цього Кодексу.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

З матеріалів судового провадження вбачається,що при розгляді клопотання про арешт майна, слідчим суддею в повному обсязі дотримані вимоги ч. 2, ч. 4 ст. 173 КПК України та ст. 172 КПК України, зміст ухвали слідчого судді відповідає вимогам ч. 5 ст. 173 КПК України.

Колегія суддів, з огляду на доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , вважає, що зазначених вимог закону слідчим суддею дотримано у повному обсязі.

Також з матеріалів судового провадження вбачається, що в провадженні сектору дізнання Хустського РУП ГУ НП України в Закарпатській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000086, відомості про яке 09 квітня 2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, що підтверджується відповідним Витягом.

У ході виїзду СОГ 09.04.2024 на місце події слідчим СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, капітаном поліції ОСОБА_11 , було вилучено автомобіль марки BMW 530D, чорного кольору, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_4 , а також вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 26.09.2013, автомобіля марки BMW 530D, синього кольору, на ім`я ОСОБА_12 , мешканця АДРЕСА_2 , які постановою дізнавача сектору дізнання Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000086 від 09.04.2024 року.

Перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що слідчим суддею за результатами розгляду клопотання дізнавача правильно встановлено те, що вилучені автомобіль марки «BMW 530D», чорного кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_4 , який поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «BMW 530D», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_4 , синього кольору, серії НОМЕР_3 від 26.09.2013 року на ім`я ОСОБА_12 , АДРЕСА_2 , яке поміщено до спецпакету НПУ PSP 1238446 є предметом кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, тобто відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та стороною обвинувачення доведено існування підстав та розумних підозр вважати, що вони можуть бути доказами вчинення кримінального правопорушення, тому з метою забезпечення збереження речових доказів на вказане тимчасово вилучене майно обґрунтовано накладено арешт.

В контексті зазначеної норми закону апеляційний суд вважає, що дізнавачем належним чином у своєму клопотанні доведено необхідність арешту тимчасово вилученого майна у даному кримінальному провадженні, а також наявність ризиків, що обумовлює його арешт, а слідчим суддею встановлено необхідність такого арешту майна, оскільки його незастосування може призвести до його зникнення, втрати, чи часткового знищення, а також не надасть можливість органу досудового розслідування всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального правопорушення, у розумні строки провести необхідні слідчі дії, з метою встановлення істини у даному кримінальному провадженні та, відповідно, за наявності підстав, використати таке майно як доказ у кримінальному провадженні.

Твердження сторони захисту про те, що дані Єдиного державного реєстру МВС на автомобіль, який належить ОСОБА_9 , повністю співпадають з даними вказаними у вилученому тех.паспорті, що спростовує висновки експертизи про те, що свідоцтво про реєстрацію має ознаки підробки, та вказує на фальсифікацію з боку органів слідства, з даними твердженнями апеляційний суд не може погодитись виходячи з наступного.

Як з`ясовано в судовому засіданні, та як слідує з клопотання Хустської окружної прокуратури від 28.05.2024 та доданих до нього копій документів, які наявні в матеріалах судового провадження, що дійсно згідно висновку судової експертизи №СЕ-19/107-24/4047-ДД від 24.04.2024 проведеної ІНФОРМАЦІЯ_2 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії: НОМЕР_3 до автомобілю марки «ВМW 530D» д.н.з. НОМЕР_1 , 2005 року випуску, номер шасі: НОМЕР_2 що належить ОСОБА_12 , мешканцю: АДРЕСА_2 не має ознак підробки, окрім того відповідає встановленому зразку бланка свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу що перебуває в офіційному обігу на території України. Однак, 13 квітня 2024 року отримано відповідь з Хустського ТСЦ МВС № 2144 відповідно до якого згідно перевірки в автоматизованій системі « НАІС» станом на 13.04.2024 номер кузова НОМЕР_2 числиться за автомобілем «ВМW 530D» д.н.з. НОМЕР_5 , який зареєстрований за ОСОБА_14 тобто за іншим автомобілем іншого власника. Крім того свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 видано 13.02.2013, а не 26.09.2013 числилось за автомобілем Фолцваген Поло д.н.з. НОМЕР_6 білого кольору номер кузова НОМЕР_7 , який зареєстровано з 13.06.2013 р. за ОСОБА_15 .

Крім того, у ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000086 від 09.04.2024 отримано висновок експерта від 10.05.2024 № СЕ-19/107-24/4065-КДТЗ за результатами судової трасологічної експертизи, з якого слідує, що на наданому на дослідження автомобілі марки «BMW 530D», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційне номерне позначення кузова піддавалося зміні не в умовах заводу-виробника шляхом видалення первинного номерного позначення НОМЕР_8 та подальшим нанесенням ідентифікаційного номера НОМЕР_4 кустарним способом.

На даний час транспортний засіб «BMW 530D», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , значиться в міжнародному розшуку, номер кузова піддавався зміні не в умовах заводу-виробника і є речовим доказом у даному кримінальному провадженні. Тому, рішення слідчого судді є вмотивованим, законним, обґрунтованим, та таким, що відповідає вимогам КПК України та є належним заходом забезпечення кримінального провадження, з чим погоджується і апеляційний суд.

У зв`язку з наведеним, доводи апеляційної скарги про те, що в кримінальному провадженні № 0001542 від 30.10.2015, яке знаходиться в провадженні Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області, вже накладався арешт на вказане майно, однак був скасований, апеляційний суд до уваги не приймає та погоджується з висновками слідчого судді про те, що на даний час продовжують існувати підстави для арешту як автомобіля так і свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, оскільки потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт на тимчасово вилучене майно не відпала, разом з тим, зазначене майно відповідає критеріям , які визначені в ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами у справі, тому з метою проведення необхідних експертиз, накладення арешту є необхідним.

Враховуючи вищенаведене, на переконання колегії суддів, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права власника майна, а невжиття даних заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту зазначеного майна може призвести до негативних наслідків, та не буде відповідати завданням кримінального провадження.

Разом з цим колегія суддів зазначає, що власникам або володільцям майна слід врахувати положення абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК, згідно до яких арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, наведені в оскаржуваній ухвалі слідчого судді доводи, за яких він дійшов до переконання про необхідність задоволення клопотання про арешт майна до прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні, є змістовними та відповідають вимогам ч. 5 ст. 173 КПК України. Тому наведені в апеляційній скарзі в цій частині аргументи представника власника майна адвоката ОСОБА_5 як підстава для скасування рішення слідчого судді, є неспроможними.

Таким чином, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою безумовне скасування ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а ухвала слідчого судді, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, та відповідає вимогам ст. 370 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 11 квітня 2024 року, якою клопотання про арешт тимчасово вилученого майна задоволено, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді