Номер провадження:1-кс/521/3409/24
У Х В А Л А
01 листопада 2024 року м.Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , ознайомившись зі скаргою адвоката ОСОБА_2 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , поданою в порядку ст.206 КПК України, про забезпечення безпеки та про кримінальне правопорушення вчинене відносно ОСОБА_3 ,
Адвокат ОСОБА_2 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси зі скаргою в порядку ст.206 КПК України, із змісту якої вбачається, що в провадженні Одеського апеляційного суду знаходиться кримінальна справа №506/176/21 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.1 ст.115 КК України. На даний час ОСОБА_3 перебуває в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» куди був протиправно етапований з ДУ «Вознесенська виправна колонія №72» всупереч ухвалі судді Одеського апеляційного суду від 24.07.2024 року про призначення апеляційного розгляду в режимі відеоконференції, що свідчить про вчинення особами ДУ «Вознесенська виправна колонія №72» кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України.
Крім того, скаржник зазначає, що у зв`язку з даним кримінальним провадженням обвинуваченому ОСОБА_3 та його родичам постійно надходять погрози, як особисто так і через посадових осіб ДУ «Одеський слідчий ізолятор» щодо фізичної розправи від діючого співробітника СБУ ОСОБА_4 та в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до ОСОБА_3 застосовуються заходи психологічного насилля та впливу в зв`язку з даним кримінальним провадженням, грубо порушуються його права , що свідчить про вчинення особами ДУ «Одеський слідчий ізолятор» кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.
У зв`язку з тим, що до обвинуваченого ОСОБА_3 кожен день застосовується психологічне насильство, залякування, погрози його загибелі у карцері, в який його поміщено протиправно без відповідних правових підстав, звертається до слідчого судді з даною заявою в який просить застосувати заходи безпеки у вигляді закритого судового розгляду кримінальної справи №506/176/21 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.1 ст.115 КК України; особистої охорони обвинуваченого ОСОБА_3 ; видачі спеціальних засобів індивідуального захисту і сповіщення про небезпеку обвинуваченому - ОСОБА_3 ; забезпечення конфіденційності відомостей про обвинуваченого ОСОБА_3 . Доручити здійснення заходів безпеки відповідним органам. Направити відповідному органу досудового розслідування для початку досудового розслідування, дану заяву про вчинення особами ДУ «Вознесенська виправна колонія №72» кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України, про вчинення особами ДУ «Одеський слідчий ізолятор» кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, про вчинення співробітником СБУ ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст.365 КК України.
Ознайомившись з скаргою, доданими до неї документами, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Відповідно до вимог п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Кримінальне провадження досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України).
Положеннями ч.3 ст.26 КПК України передбачено, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.
П.5 ч.1 ст.3 КПК України передбачено, що досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.
Аналіз наведених вище положень КПК України свідчить про те, що слідчий суддя уповноважений на здійснення ним судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у конкретному кримінальному провадженні на стадії його досудового розслідування.
Згідно з ч.1 ст.206 КПК України кожен слідчий суддя, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
Відповідно до ч.3 ст.206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
Приписами ч.6 ст.206 КПК України передбачено вжиття слідчим суддею необхідних заходів для забезпечення безпеки осіб лише, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про таку необхідність.
Відповідно до ст.132 КПК України до компетенції слідчого судді належить розгляд клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, види яких встановлені ч.2 ст.131 КПК України. До даних заходів заходи забезпечення безпеки учасника кримінального судочинства не відносяться.
Відповідно до ч.3 ст.3 ЗУ «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» рішення про застосування заходів безпеки приймається слідчим, прокурором, судом, у провадженні яких знаходяться кримінальні провадження щодо кримінальних правопорушень, у розслідуванні чи судовому розгляді яких брали або беруть участь особи, зазначені у статті 2 цього Закону, а також органом (підрозділом), що здійснює оперативно-розшукову діяльність, щодо осіб, які брали участь або сприяли виявленню, попередженню, припиненню злочинів.
Крім того, порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано главою 26 КПК України.
Частиною 1 ст. 303 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені слідчому судді в ході досудового розслідування.
Відповідно до п. 6 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки.
Таким чином, чинним КПК України встановлені повноваження слідчого судді лише для розгляду скарг, що подаються особами, до яких відповідно до ст. 2 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», в т.ч. і підозрюваним, на дії (бездіяльність, рішення) слідчого (прокурора) при застосуванні таких заходів, або в разі повідомлення слідчому судді в судовому засіданні особою про обставини в порядку ч.6 ст.206 КПК України, виключно до досудовому розслідуванні.
Як вбачається зі скарги, в провадженні Одеського апеляційного суду знаходиться кримінальне провадження, справа №506/176/21, за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.1 ст.115 КК України.
У положеннях ч.ч. 2-5 ст. 206 КПК України йдеться про те, що якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. Якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання. Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.
Тобто, слідчий суддя за наслідками розгляду скарги, поданої у порядку ст.206 КПК України, на стадії досудового розслідування кримінального провадження, наділений правом ухвалити лише рішення про звільнення особи, яка тримається під вартою, та за наявності двох підстав: 1) не надання органом державної влади чи відповідною службовою особою судового рішення, яке набрало законної сили, яке би уповноважувало їх на таке утримання особи під вартою; 2) не доведення органом державної влади чи відповідною службовою особою наявності інших правових підстав для позбавлення особи свободи шляхом її тримання під вартою.
Глава 18 КПК України, в якій міститься ст.206 КПК України, регламентує відносини під час досудового розслідування, а саме запобіжні заходи та затримання особи.
Питання, які порушує скаржинк у своїй скарзі щодо закритого судового розгляду кримінального провадження, заходів охорони та безпеки не відносяться до компетенції слідчого судді та скаржник має право подавати свої заяви та клопотання до суду, в провадженні якого здійснюється судовий розгляд.
При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що у разі вчинення щодо обвинуваченого ОСОБА_3 протиправних дій, що містять ознаки кримінальних правопорушень, для судового захисту будь-яка особа вправі звернутись до правоохоронного органу із заявою про вчинення кримінального правопорушення, а не до слідчого судді.
Дотримання процедури, встановленої законом, є важливою гарантією права кожного на свободу та особисту недоторканність в розумінні ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У справі «Мельник проти України» Європейський суд наголосив, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги скарги адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , виходять за межі повноважень слідчого судді відповідно до вимог КПК України.
Положеннями ч.6 ст. 9 КПК України встановлено, що у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 .
Керуючись ст.ст. 206, 304, 309 КПК України, слідчий суддя -
П О С Т А Н О В И В :
Відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , в порядку ст. 206 КПК України.
Ухвала про відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_1