УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року м. Київ

Слідча суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання слідчої СВ Шевченківського УП УГНП в м. Києві ОСОБА_2 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, який здобув вищу освіту, зареєстрований фізичною особою-підприємцем, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

Підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004428 від 05.11.2024,

за участю:

секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИЛА:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчої СВ Шевченківського УП УГНП в м. Києві ОСОБА_2 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004428 від 05.11.2024 року.

Дане клопотання обґрунтовується тим, що СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудового розслідування у кримінальному провадженні №0004428 від 05.11.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи заборону вільного носіння холодної зброї, не маючи відповідного дозволу, 05.11.2024 року о 14 год. 55 хв. перебуваючи у приміщенні відділенні № 24 «Нової пошти», за адресою: м. Київ, вул. Довнар-Запольського, 16-А, придбав телескопічну дубинку, яка відноситься до контактної неклинкової холодної зброї ударно-дробильної дії, після чого, утримуючи її при собі в сумці, покинув вищеописане приміщення та почав незаконно носити при собі холодну зброю.

В подальшому, 05.11.2024 о 15 год. 05 хв. поблизу будинку АДРЕСА_3 у ході особистого обшуку під час затримання в порядку ст. 208 КПК України у ОСОБА_4 із сумки вилучено телескопічну дубинку, яка відноситься до контактної неклинкової холодної зброї ударно-дробильної дії, яку останній носив при собі без передбаченого законом дозволу.

Так, 05.11.2024 у порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_4 .

06.11.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, а також наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підтримав та просив задовольнити із зазначених у ньому підстав.

Захисник ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення клопотання слідчої, вказуючи на необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри. Так, в матеріалах провадження наявний висновок експерта, однак сторона захисту не погоджується, що наданий на дослідження об`єкт є саме холодною зброєю. Крім того, захисник звернув увагу, що ОСОБА_4 офіційно працевлаштований викладачем, має проблеми зі здоров`ям, які потребують операційного втручання. Враховуючи наведене, просив відмовити у задоволенні клопотання слідчої та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника та пояснив, що придбав дубинку за оголошенням, в якому було вказано, що вона не є холодною зброєю. При цьому, не мав умислу на вчинення кримінального правопорушення, а купив її лише для самозахисту, з цікавості.

Вислухавши думку учасників провадження, ретельно дослідивши клопотання та долучені до них матеріали кримінального провадження №0004428 від 05.11.2024, слідча суддя прийшла до таких висновків.

Так, положення ч. 1 ст. 184 КПК України уповноважують слідчу Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_2 звернутися до слідчої судді Шевченківського районного суду міста Києва із клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Як встановлено у ході судового розгляду клопотання слідчої про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудового розслідування у кримінальному провадженні №0004428 від 05.11.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

В рамках даного провадження 05.11.2024 ОСОБА_4 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України. Враховуючи, що у ході затримання у сумці останнього було виявлено телескопічну палицю.

Так, 06.11.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 , причетність підозрюваного до вчиненого, свідчать вищезазначені долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому, слідча суддя нагадує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Враховуючи наведене, слідча суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочин, правильність кваліфікації його дій, належність та допустимість доказів на підтвердження вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже, про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України. При цьому висновок органу досудового розслідування з приводу причетності ОСОБА_4 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення не є очевидно необґрунтованим.

Слідча ОСОБА_2 у своєму клопотанні та прокурор ОСОБА_3 безпосередньо у судовому засіданні просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вважаючи, що існують обґрунтовані ризики, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства і суду. На обґрунтування заявленого ризику сторона обвинувачення вказує, що останній усвідомлюючи можливість настання реального покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення з метою уникнення відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Також підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків, неодружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей або інших осіб, зареєстрований в АДРЕСА_4 лише винаймає житло, є самозайнятою особою, зареєстрованою в місті Одеса, що в свою чергу вказує на відсутність стримуючих факторів щодо не настання зазначеного ризику.

Разом з тим, оцінка ризику переховувати від органів досудового розслідування та суду має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна, і необхідність в утриманні під вартою відсутня. («Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia), § 106, «Летельє проти Франції», п. 43). Таким чином, сама по собі тяжкість покарання, що може бути застосоване до особи за умови визнання її винуватості, не є самостійною і достатньою підставою для встановлення ризику втечі. Така обставина має значення лише у сукупності з іншими релевантними факторами.

При аналізі питання наявності зазначеного слідчою та прокурором ризику, слідча суддя, враховуючи практику ЄСПЛ, зокрема сформовану у справі «В. проти Швейцарії», що небезпека переховування від правосуддя не може вимірюватися виключно суворістю можливого покарання, що загрожує особі, приходить до висновку щодо обґрунтованості пред`явленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, а також наявність ризику переховуватися від органу досудового розслідування та суду, який обґрунтовується відсутністю у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, реєстрацією в м. Одеса, що свідчить про відсутність стримуючого фактору, який би сприяв запобіганню втечі останнього, а також беручи до уваги тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 діяння.

У той же час, як вбачається зі змісту клопотання та встановлено у судовому засіданні, стороною обвинувачення на обґрунтування необхідності застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не надано слідчій судді інших переконливих аргументів, які б виправдовували втручання держави у гарантоване Конституцією України та Конвенцією про захист прав і основоположних свобод право ОСОБА_4 на свободу пересування, що випливає зі змісту пропонованого стороною обвинувачення запобіжного заходу.

Так, слідча суддя погоджується із твердженням захисника ОСОБА_6 про недоведеність слідчою ОСОБА_2 у своєму клопотанні та прокурором ОСОБА_3 у судовому засіданні неможливості застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, аніж домашній арешт, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 має постійне місце проживання в м. Києві, раніше не судимий, офіційно працевлаштований, здійснює свою діяльність як фізична особа-підприємець.

Таким чином, слідча суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, не зможе забезпечити виконання покладених на нього обов`язків та перешкоджатиме органу досудового розслідування виконанню завдань кримінального провадженні і здійсненню ефективного досудового розслідування.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи правову кваліфікацію інкримінованого підозрюваному ОСОБА_4 діяння, характеризуючі його особу дані, вік, майновий стан останнього, офіційне працевлаштування, постійне місце проживання у м. Києві, характер інкримінованого кримінального правопорушення, а також наявність ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, слідча суддя приходить до висновку, що такий запобіжний захід, як особисте зобов`язання, забезпечить ненастання ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, потерпілого та інших учасників провадження, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.

При цьому, запобіжний захід у вигляді особистої поруки не може бути застосований, оскільки жодна особа, яка б заслуговувала довіри, не виявила бажання взяти підозрюваного ОСОБА_4 під особисту поруку.

Так, згідно з ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, слідча суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України визначити строк покладення на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків в межах строку досудового розслідування, тобто до 05 січня 2025 року.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 176-179, 181, 193, 194, 196, 369-372, 376 КПК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА:

У задоволенні клопотання слідчої - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, місця роботи;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України.

Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання зазначених обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначити строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді обов`язків - у межах строку досудового розслідування до 05 січня 2025 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду.

На ухвалу слідчого судді прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали оголосити 11 листопада 2024 року о 11 год. 10 хв.

Слідча суддя ОСОБА_1