Справа 556/1888/24
Номер провадження 1-в/556/345/2024
У Х В А Л А

Іменем України

25.10.2024 року смт. Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

представника Вараського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Рівненській області ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець подання провідного інспектора Вараського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області про звільнення від призначеного покарання в зв`язку з декриміналізацією стосовно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працює, не судимого.

Засудженого 01.07.2024 року Володимирецьким районним судом за ч.4 ст.185 КК на 5 (п`ять) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, -

Встановив:

Провідний інспектор Вараського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області звернулася до суду з поданням про про звільнення від призначеного покарання в зв`язку з декриміналізацією стосовно ОСОБА_5 , засудженого 01.07.2024 року Володимирецьким районним судом за ч.4 ст.185 КК України.

Представник органу пробації в судовому засіданні подання підтримала та просила його задовольнити.

Прокурор не заперечив щодо задоволення даного подання.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив звільнити його від призначеного покарання у зв`язку із декриміналізацією вчинених ним діянь.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши клопотання, матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

З досліджених матеріалів вбачається, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком Володимирецьким районного суду Рівненської області від 01.07.2024, яким засуджений за ч. 4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування призначеного покарання, з випробуванням, з однорічним іспитовим строком.

Зазначеним вироком встановлено, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення - 11.06.2024 року діючи в умовах воєнного стану, маючи умисел на викрадення чужого майна, умисно, таємно та протиправно, вчинив крадіжку, розмір шкоди становить 1425,00 гривень.

Пунктом 1 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно дочастини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Частинами 2 і 3 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Положеннями частини 1 статті 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, дост. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадянза ч. 1 ст. 51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадянза ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Станом на 01.01.2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» становив 3028 грн. грн, тобто неоподатковуваний мінімум доходів громадян становить 1514 грн. на 2024 рік, а два неоподатковуваних мінімумів, зазначених в ч.2 ст.51 КУпАП становить 3028 грн. грн.

Отже, крадіжка майна вартістю до 3028 грн. грн. виключно становить адміністративне правопорушення.

Таким чином, станом на день розгляду клопотання відповідальність за дії ОСОБА_5 передбачена ст. 51 КУпАП.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 07.10.2024 р. справа № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24), згідно з якими відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. За частиною 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом № 3886-IX у ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до 2 НМ.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного суду робить висновок, що зміна до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта НМ для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 НМ.

Визначення суми, яка дорівнює 2 НМ, здійснюється виходячи з розміру НМ, що діяв на час вчинення відповідного діяння.

Крім того, суд враховує і те, що принцип зворотної дії закону у часі, особливо в контексті звільнення від кримінальної відповідальності, є важливим аспектом правозастосовної практики Європейського суду з прав людини. Зокрема, виходячи з принципу зворотної дії більш м`якого кримінального закону, судам слід застосовувати, з усіх чинних у період між вчиненням злочину і винесенням вироку закон, який був найбільш сприятливим для обвинуваченого. Закон про кримінальну відповідальність, який скасовує злочинність діяння або пом`якшує кримінальну відповідальність, має зворотну дію у часі. Це означає, що такі закони повинні застосовуватися до діянь, вчинених до їх набрання чинності, якщо вони є більш сприятливими для обвинуваченого. У свою чергу, принцип зворотної дії більш м`якого кримінального закону є важливим елементом правової визначеності та справедливості.

Зі змісту вироку вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 вчинив 11 червня 2024 року.

Як встановлено судом, діями ОСОБА_5 було заподіяно матеріальну шкоду на суму 1425,00 грн.

Відповідно до Закону України від 09 листопада 2023 року № 3460-IX «Про Державний бюджет України на 2024 рік» станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3028 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, становив 3028 грн.

Як зазначалося вище, внесені законодавцем зміни з прийняттям Закону № 3886-IX призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

З огляду на вказане, оскільки Законом України № 3886-ІХ збільшилася сума викраденого, з якої настає кримінальна відповідальність за злочини щодо права власності, відповідно дії ОСОБА_5 за ч.4 ст. 185 КК України не підпадають під кримінально-каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Зважаючи на те, що вартість викраденого засудженим майна становила 1425,00 грн., що на момент вчинення правопорушення не перевищувало 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (у 2024 році становило 3028 грн), то ОСОБА_5 є засудженим за діяння, караність якого законом на теперішній час усунена, внаслідок чого він підлягає звільненню від призначеного судом покарання за ч.4 ст. 185 КК України відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України.

За таких обставин, враховуючи часткову декриміналізацію, введену новим Законом, на підставі ст. 5 України, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання за вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 01.07.2024 року.

На пiдставi ст. 58 Конституції України, ст. 5, ч.2 ст.74 КК України, Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Подання провідного інспектора Вараського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області про звільнення від призначеного покарання в зв`язку з декриміналізацією стосовно засудженого ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання за вироком Володимирецьким районним судом за ч.4 ст.185 КК у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1