Овруцький районний суд Житомирської області

Справа № 286/4916/23
Провадження № 1-кп/286/93/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Овруч кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001387 від 01.11.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, в силу ст.89 КК України не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, в порушення вимог ст.ст.11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, п.п.1-4 Розділу І Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, після лікування у КНП „Госпіталь ветеранів війни Житомирської обласної ради з 29.08.2023 року не з`явився вчасно на службу до місця розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , що у АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд по 24.09.2023 року включно. За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 обов`язки військової служби за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини, правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним не з`явлення вчасно на службу та про його причини не повідомив і проводив час на власний розсуд, не пов`язаний із виконанням військових обов`язків.

Разом з цим, судом встановлено та враховано, що в період з 25.09.2023 року по 27.09.2023 року ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП „Лікарня № 1 Житомирської міської ради, що є поважною причиною нез`явлення на військову службу, та 29.09.2023 року самостійно повернувся до місця розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , чим закінчив вчинення злочину.

Допитаний в судовому засіданні, як обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю і пояснив, що проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка у 2023 року тимчасово дислокувалася в с.Піщаниця. У серпні 2023 року перебував на лікуванні у військовому госпіталі, після чого 29.09.2023 року самостійно повернувся в частину для продовження військової служби. В період з 29.08.2023 року по 24.09.2023 року був відсутній за місцем служби, так як здавав аналізи в лікарні в Бердичеві для вирішення питання подальшого безкоштовного лікування. Розкаюється, але надалі проходити військову службу не бажає.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд задовольнив клопотання учасників судового розгляду про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, зокрема, допиту свідків.

Крім повного визнання своєї вини і показів обвинуваченого ОСОБА_4 , його винуватість в інкримінованому йому діянні підтверджується також зібраними під час досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема матеріалами службового розслідування відносно солдата ОСОБА_4 за фактом самовільного залишення військової частини і листами медичних закладів.

Водночас поважність причини нез`явлення обвинуваченого на військову службу у період з 25.09.2023 року по 27.09.2023 року підтверджується випискою № 10058 із медичної карти стаціонарного хворого від 27.09.2023 року, згідно з якою ОСОБА_4 у період з 25.09.2023 року по 27.09.2023 року перебував на стаціонарному лікуванні у КНП „Лікарня № 1 Житомирської міської ради з діагнозом: хронічний вірусний гепатит С, хронічний панкреатит, та виписаний у задовільному стані, внаслідок чого рекомендовано подальше лікування та направлено на ВЛК, та довідкою № 343/10058 про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу, який має військове звання.

Характеризуючі особу обвинуваченого ОСОБА_4 відомості підтверджуються дослідженими в судовому засіданні документальними доказами, які знаходяться в матеріалах справи.

Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні доведена повністю і кваліфікує його дії за ч.5 ст.407 КК України, як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

Обвинувачений за вчинене кримінальне правопорушення підлягає покаранню в межах санкції ч.5 ст.407 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди нікому не завдано. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Арешт на майно обвинуваченого не накладався. Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Обмірковуючи міру покарання для обвинуваченого, суд враховує також ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і особу обвинуваченого, який вчинив кримінальне правопорушення не вперше, але вважається не судимим, по місцю служби характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, хворіє, має незадовільний стан здоров`я. З огляду на викладене в сукупності, а також враховуючи, що потерпілої особи від кримінального правопорушення немає, матеріальної шкоди кримінальним правопорушенням не заподіяно, а прокурор пропонує призначити обвинуваченому покарання з ізоляцією від суспільства, на рівні найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті Кримінального Кодексу України, яка передбачає відповідальність за інкриміноване діяння, суд доходить висновку, що перевиховання та виправлення обвинуваченого за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, вчиненого в умовах воєнного стану, згідно з законом не можливе без реального відбування покарання, та призначає йому покарання в межах санкції, передбаченої ч.5 ст.407 КК України, у виді позбавлення волі на певний строк.

Керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 371, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, та призначити йому покарання за цим законом, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Початок строку відбуття покарання обчислювати з дати фактичного затримання ОСОБА_4 на виконання вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

На вирок суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Копії вироку вручаються обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1