Справа № 157/1131/24
Провадження №1-кп/157/135/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 травня 2024 року за № 0000344, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Каменя-Каширського, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, не працевлаштований, не одружений, не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 05 травня 2024 року о 19 годині 07 хвилини, перебуваючи у приміщені житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливого мотиву, з метою особистого збагачення за рахунок грошових коштів потерпілої ОСОБА_5 , які зберігались на банківському рахунку останньої AT КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 , шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме мобільного телефону марки «Iphone» із сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» номер НОМЕР_2 , належного потерпілій ОСОБА_5 , на якому був встановлений додаток віддаленого доступу до автоматизованої інформаційно-комунікаційної системи «Приват24», шляхом введення паролю доступу здійснив вхід в обліковий запис потерпілої ОСОБА_5 в автоматизованій системі віддаленого доступу «Приват24» AT КБ «ПриватБанк», з прив`язкою до її банківської картки № НОМЕР_3 , яка згідно із Законом України «Про платіжні послуги» є програмно-технічним комплексом та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, чим здійснив несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем та інформації, яка зберігається та обробляється в автоматизованій системі «Приват24» AT КБ «ПриватБанк».

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 361 КК України, тобто несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем.

Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 05 травня 2024 року о 19 годині 07 хвилин, діючи умисно, в умовах воєнного етану, який введений на території України відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, а також продовженого Указом Президента України № 49/2024 від 05 лютого 2024 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», перебуваючи у приміщені житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, керуючись корисливим мотивом та прямим умислом, спрямованим на заволодіння чужим майном, використовуючи мобільний телефон потерпілої марки «Iphone» із сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» номер НОМЕР_2 , маючи доступ до облікового запису потерпілої в автоматизованій системі віддаленого доступу «Приват24» AT КБ «ПриватБанк» з прив`язкою до її банківської картки № НОМЕР_3 , знаючи пароль доступу, без дозволу та відома потерпілої, виконав підробку документів на переказ, який існує в електронній формі, а саме заявки на переказ грошових коштів від імені ОСОБА_5 , шляхом перерахунку коштів потерпілої з належної їй банківської картки № НОМЕР_3 (рахунок НОМЕР_1 ) на банківську картку, емітовану AT «A-Банк» № НОМЕР_4 , таємно викрав із вищевказаного рахунку грошові кошти на загальну суму 5000 грн., таким чином спричинив потерпілій майнову шкоду на суму 5175 грн 75 коп.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень визнав повністю і дав суду показання про те, що дійсно 05 травня 2024 року о 19 годині 07 хвилини, знаходячись у будинку потерпілої ОСОБА_5 , яка є його тіткою, за адресою: АДРЕСА_2 , взяв мобільний телефон останньої, змінив пароль входу до «Приват 24», а саме шляхом відмітки у відповідній системі відомостей про те, що забув пароль, та подальшим підтвердженням вхідного дзвінка від банку, після чого за допомогою цією системи перерахував з картки потерпілої кошти на свою картку, яку попередньо оформив в іншому банку, і у подальшому зазначеними коштами розпорядився на власний розсуд. На теперішній час він повністю відшкодував шкоду потерпілій, просив у неї вибачення, щиро розкаюється у скоєному.

З урахуванням повного визнання вини обвинуваченим, суд, з`ясувавши у судовому засіданні, чи правильно розуміє обвинувачений зміст зазначених ним обставин, чи немає сумнівів у добровільності позиції останнього та роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а також заслухавши думку прокурора та потерпілої, які не заперечили у судовому засіданні щодо такого порядку розгляду кримінального провадження, на підставі ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Отже, суд дійшов висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану та несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, наведених у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснень, суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, одне з яких є умисним корисливим злочином та відноситься до категорії тяжких злочинів, а інше кримінальним проступком.

Суд також враховує дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання, займається суспільно корисною працею.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття, останній вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, висловив жаль з приводу скоєного, просив вибачення у потерпілої, відшкодувавши їй заподіяну кримінальтними правопорушеннями шкоду.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

З урахуванням тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, вартості викраденого майна, вищезазначених даних про особу обвинуваченого, його поведінки після вчинення кримінальних правопорушень, зокрема відшкодування ним шкоди, та пом`якшуючої покарання обставини, а також думки потерпілої, яка просила обвинуваченого не карати суворо, не позбавляти волі, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 належить призначити покарання за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України, у виді обмеження волі на строк 1 рік, за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік, та поклавши обов`язки, що передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Сукупність вищенаведених обставин свідчить про те, що у цьому конкретному випадку, з урахуванням принципу індивідуалізації покарання, обвинувачений заслуговує на довіру суду та можливим є його виправлення без відбування покарання, тобто із звільненням його від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку.

Під час судового розгляду кримінального провадження потерпіла ОСОБА_5 висловила однозначну позицію про відсутність у неї будь-яких претензій до обвинуваченого та повідомила про повне відшкодування їй шкоди останнім.

На думку суду, призначене обвинуваченому покарання буде справедливим, відповідатиме принципам законності, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а покладення на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, дозволить здійснювати контроль з боку уповноваженого органу з питань пробації за поведінкою винного.

З урахуванням ст. 100 КПК України речові докази: мобільні телефони марки «Redmi 7А» чорного кольору (сейф-пакет ICR НОМЕР_5 ) та марки «Nokia» білого кольору (сейф-пакет PSP 1254470), що згідно з квитанцією № 657 від 6 червня 2024 року зберігаються у камері схову речових доказів Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, належить повернути власнику ОСОБА_4 .

Арешт, що накладений ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 12 червня 2024 року на вищезазначене майно необхідно скасувати.

Підстав для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження немає.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 361 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки, що передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази: мобільні телефони марки «Redmi 7А» чорного кольору, та «Nokia» білого кольору, - повернути ОСОБА_4 .

Арешт, що накладений ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 12 червня 2024 року на мобільні телефони марки «Redmi 7А» чорного кольору та марки «Nokia» білого кольору, - скасувати.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Головуючий: ОСОБА_1