ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2768/24 Справа № 194/347/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження № 0000574 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 19 червня 2024 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Гречишкине Луганської області, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, та закрити кримінальне провадження, у зв`язку з недоведеністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що суд першої інстанції всупереч ст.94 КПК України не надав оцінки доказам.

Зазначає, що під час судового розгляду не було встановлено в діях ОСОБА_8 складу злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Стверджує, що свідки не підтвердили, що обвинувачений добровільно брав участь або добровільно надавав допомогу незаконним збройним чи воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території.

Вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 19 червня 2024 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади і державного управління, органах місцевого самоврядування, та посади пов?язані з виконанням організаційно-розпорядчих та/або адміністративно-господарських функцій в органах, що надають публічні послуги на строк 15 років, з конфіскацією всього належного йому майна.

За обставин, викладених у вироку, 24.02.2022 року Російською Федерацією здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку із чим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

В результаті ведення агресивної війни з боку Російської Федерації проти України, яку розпочато 24.02.2022 року, Новоайдарська територіальна громада Щастинського району Луганській області захоплена збройними силами Російської Федерації та підконтрольними їм незаконними збройними формуваннями т.зв. «ЛНР».

На окупованій території Щастинського району Луганської області незаконними збройними формуваннями т.зв. «ЛНР», підконтрольними державі-агресору Російській Федерації, у березні 2022 року організовано та розпочато діяльність незаконних органів влади, зокрема т.зв. /мовою оригіналу/ «Администрации Новоайдарского района ЛНР».

У березні-травні 2022 року (більш точного часу встановити з об?єктивних причин не виявилось можливим) громадянин України ОСОБА_8 , перебуваючи на тимчасово окупованій території Луганської області в Щастинському районі Луганської області, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалася приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 року повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, достовірно знаючи про незаконність дій співучасників збройних формувань т.зв. «ЛНР» та окупаційної адміністрації Російської Федерації на тимчасово окупованій території Луганської області, діючи з єдиним злочинним умислом з мотивів заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, з метою зміни меж території України та поширення на неї впливу Російської Федерації, перешкоджання євроінтеграційному курсу розвитку України, встановлення контролю Російської Федерації над політичними та економічними процесами в Україні, маючи умисел на зайняття посади, пов?язаної з виконанням адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території Щастинського району Луганської області, надав свою добровільну згоду на призначення його на посаду т.зв. /мовою оригіналу/ «руководителя отдела по обеспечению жизнедеятельности с. Муратово, с. Капитаново, с. Путилино, с. Гречишкино, с. Дубовое, с. Окнино Новоайдарского района ЛНР».

Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_8 , з березня по травень 2022 року (більш точного часу встановити з об?єктивних причин не виявилось можливим), будучи громадянином України, перебуваючи на території Щастинського району Луганської області, діючи зі своїх особистих мотивів та бажання, погоджуючись на пропозицію представників окупаційної влади держави-агресора - Російської Федерації та представників незаконних збройних формувань т.зв. «ЛНР», приступив до виконання обов?язків /мовою оригіналу/ «руководителя отдела по обеспечению жизнедеятельности с. Муратово, с. Капитаново, с. Путилино, с. Гречишкино, с. Дубовое, с. Окнино Новоайдарского района ЛНР», тобто зайняв посаду, пов?язану з виконанням адміністративно-господарських функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора - в т.зв. /мовою оригіналу/ «отделе по обеспечению жизнедеятельности с. Муратово, с. Капитаново, с. Путилино, с. Гречишкино, с. Дубовое, с. Окнино Новоайдарского района ЛНР», що діє на території Щастинського району Луганської області.

Дане кримінальне провадження, як на етапі досудового розслідування, так і під час судового розгляду, здійснювалося за відсутності обвинуваченого («in absentia») в порядку спеціального досудового та судового провадження.

З матеріалів провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 був належним чином повідомлений про дату та час розгляду апеляційної скарги його захисника в суді апеляційної інстанції, шляхом публікації в газеті «Урядовий кур`єр» та на сайті суду.

Однак, від обвинуваченого ОСОБА_8 клопотання щодо його участі у розгляді провадження не надходило, у зв`язку з чим відповідно до ч.4 ст.405 КПК України розгляд апеляційної скарги проведено у відсутність обвинуваченого, проти чого не заперечували захисник та прокурор.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, яка заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Розглянувши в порядку спеціального судового розгляду, за відсутності обвинуваченого (in absentia), кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 , суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, за обставин, викладених у вироку, яке відповідає фактичним обставинам провадження, підтверджується дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами.

Так, вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, підтверджується:

- показами свідка ОСОБА_9 , який в суді першої інстанції показав, що знає обвинуваченого ОСОБА_8 особисто. Останній залишився на окупованій території та з кінця березня 2022 року почав працювати на посаді керівника /мовою оригіналу/ «отдела по обеспечению жизнедеятельности АДРЕСА_2 , яку він зайняв добровільно та на якій він виконує адміністративно-господарські функції. Мешканці йому також розповідали, що ОСОБА_8 співпрацював з окупантами. На відео в інтернеті він впізнав обвинуваченого, та підтверджує, що на відео був саме він. Щодо примусу зайняття посади ОСОБА_8 йому нічого не відомо;

- показами свідка ОСОБА_10 , який в суді першої інстанції показав, що знає особисто обвинуваченого ОСОБА_8 , який на початку 2022 року працював в лісництві майстром. Коли 26.02.2022 року було окуповано с. Гречишкине, керівництво попередило про можливість евакуації на підконтрольну територію України. З окупованої території він виїхав у вересні 2022 року. З кінця березня 2022 року ОСОБА_8 почав працювати керівником /мовою оригіналу/ «отдела по обеспечению жизнедеятельности АДРЕСА_2 ». 01.04.2022 року він дізнався про те, що обвинувачений ОСОБА_8 зайняв вказану посаду, яка пов`язана з виконанням адміністративно-господарських функцій. Зазначає, що ОСОБА_8 зайняв посаду добровільно, щодо примусу зайняття посади - йому нічого не відомо. Щодо роботи обвинуваченого він чув від мешканців та бачив особисто. Так, ОСОБА_8 проводив збори з мешканцями с. Гречишкине, розпоряджався майном, яке було йому ввірене, та мав у своєму підпорядкуванні секретаря та діловода. Також, підтверджує, що на відео в інтернеті він бачив саме обвинуваченого. Крім того зазначає, що дружина обвинуваченого також співпрацює з окупаційною владою.

Також вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується письмовими доказами:

- протоколом огляду від 27.10.2022 року, відповідно до якого оглянуто публікацію на сайті під назвою /мовою оригіналу/ "Официальный сайт ІНФОРМАЦІЯ_2 " за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 де розміщено інформацію щодо структури керівництва вказаного незаконного органу влади. В тексті вказаної сторінки розміщено інформацію щодо керівного складу т.зв. "Новоайдарского района ЛНР» з зазначенням ПІБ, посади та контактних номерів телефонів. Зокрема, серед інших, на вказаному сайті розміщено інформацію стосовно - ОСОБА_8 , що призначений псевдоадміністрацією т.зв. "Новоайдарского района ЛНР» на посаду /мовою оригіналу/ «руководителя отдела по обеспечению жизнедеятельности АДРЕСА_2 , с.Путилино, с.Гречишкино, с.Дубовое, с.Окнино». Також, вказано контактний телефон ОСОБА_8 НОМЕР_1 , що належить одному з мобільних операторів т.зв. «ЛНР» чи РФ (т. 2 а.п. 28-30);

- протоколом огляду від 02.11.2022 року та додатку до нього, відповідно до якого оглянуто публікацію на сайті /мовою оригіналу/ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », яка розміщена за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_5 яка розміщена 30.04.2022 року 19.07 год. В ході огляду зазначеного матеріалу встановлено, що в тексті йдеться про діяльність представників т.зв. /мовою оригіналу/ «правительства ЛНР» спільно з /мовою оригіналу/ «руководителем отдела по обеспечению жизнедеятельности АДРЕСА_2 , с.Путилино, с. речишкино, с.Дубовое, с. Окнино Новоайдарского района ЛНР Павлом Гречишкиным». Зокрема, в тексті статті повідомляється про проведений у смт. Гречишкине Щастинського району Луганської області масовий захід за участю місцевого населення, депутата /мовою оригіналу/ «народного сонета ЛНР» та /мовою оригіналу/ «руководителя отдела по обеспечению жизнедеятельности АДРЕСА_2 , с. Путилино, с. Гречишкино, с. Дубовое, с. Окнино Новоайдарского района ЛНР» ОСОБА_8 . Крім цього, у тексті статті присутня інформація щодо займаної посади в окупаційній адміністрації (т. 2 а.п. 31-41);

- протоколами оглядів від 27.10.2022 року, 10.11.2022 року та 16.11.2022 року, проведених за участі свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , відповідно до яких оглянуто публікацію на сайті під назвою /мовою оригіналу/ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6 в тексті якої йдеться про діяльність представників т.зв. /мовою оригіналу/ «правительства ЛНР» спільно з «руководителем отдела по обеспечению жизнедеятельности АДРЕСА_2 ». Під час огляду публікації на фотоматеріалах в статті під назвою /мовою оригіналу/ «Депутат народного совета ЛНР с селянами привели в порядок братскую могилу воинов РККА», свідки зазначили, що впізнають ОСОБА_8 (т. 2 а.п. 48-51, 58-61, 69-72, 80-83);

- протоколом огляду від 22.02.2023 року та додатку до нього, відповідно до якого оглянуто публікацію на інтернет-ресурсі « ІНФОРМАЦІЯ_7 » ( ІНФОРМАЦІЯ_8 де мається відеозапис підписаний як «ГТРК ЛНР. Вести. 21 февраля 2023 г. 19:30», де починаючи з 09 хв. 37 сек. зафіксовано показання особи, позначеної як « ОСОБА_13 - начальник отдела по обеспечению жизнедеятельности АДРЕСА_2 », яка розповідає про плани з реалізації завдань, озвучених у посланні президента Російської Федерації (т. 2 а.п. 152-158);

- особовою карткою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , відповідно до якої ОСОБА_8 документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 03.10.1998 року Новоайдарським РВ УМВС України в Луганській області, та паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , виданий 02.07.2020 року Новоайдарським відділом Управління ДМС України в Луганській області. Вказані обставини також підтверджуються особовою карткою на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (т. 3 а.п. 16, 16а);

- іншими доказами, зазначеними у вироку, та взятими судом до уваги.

Підстав для того, щоб вважати зазначені докази недопустимими у кримінальному провадженні, на підставі яких суд дійшов висновку про винність ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, суд не знаходить, адже суд першої інстанції, згідно із положеннями ст. 94 КПК України, під час ухвалення вироку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінював кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Посилання захисника на те, що суд першої інстанції всупереч ст.94 КПК України не надав оцінки доказам, а також, що під час судового розгляду не було встановлено в діях ОСОБА_8 складу злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, - є безпідставними, оскільки суд першої інстанції на підставі досліджених в судовому засіданні доказів дійшов обгрунтованого висновку, що вони узгоджуються між собою, та в повній мірі поза розумним сумнівом доводять факт вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, так як на оглянутих публікаціях на інтернет-ресурсах /мовою оригіналу/ Луганский информационный центр, Официальный сайт ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОД МИР ЛУГАНШИНЕ, ВКОНТАКТЕ ОСОБА_8 вказаний як /мовою оригіналу/ «руководителем отдела по обеспечению жизнедеятельности АДРЕСА_2 », при цьому на одній з публікацій зазначений його контактний телефон НОМЕР_1 , який належить одному з мобільних операторів т.зв. «ЛНР» чи РФ.

Окрім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 , усвідомлював факт відкритої російської агресії проти України, яка розпочалась 24.02.2022 року повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, що вказує на добровільність зайняття ним посади, враховуючи характер його дій, їх послідовність та тривалість.

Також звернуто увагу на те, що ОСОБА_8 до повномасштабного військового вторгнення Російської Федерації та ЛНР на територію України не мав жодного відношення до діяльності органів влади та життя місцевого населення, та після окупації території Щастинського району Луганської області добровільно пішов на співпрацю з окупаційними структурами Російської Федерації та ЛНР.

Таким чином, колегія суддів вважає, що докази винуватості ОСОБА_8 за пред`явленим обвинуваченням за ч. 5 ст. 111-1 КК України перевірені судом та згідно зі ст. 94 КПК України належним чином оцінені з точки зору їх допустимості, належності, достовірності та достатності.

Доводи захисника про те, що свідки не підтвердили, що обвинувачений добровільно брав участь або добровільно надавав допомогу незаконним збройним чи воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, колегія суддів вважає безпідставними з огляду на таке.

Так, наведеними вище доказами у їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема дослідженими судом фото та відеоматеріалами під назвою «ГТРК ЛНР. Вести. 21 февраля 2023 г. 19:30», здобутими в результаті огляду мережі Інтернет, де починаючи з 09 хв. 37 сек. зафіксовано показання особи, позначеної як « ОСОБА_13 - начальник отдела по обеспечению жизнедеятельности АДРЕСА_2 », яка розповідає про плани з реалізації завдань, озвучених у посланні президента Російської Федерації, підтверджується невимушеність поведінки ОСОБА_8 , відсутність будь-якого примусу щодо нього, а відтак, і цілковитої добровільності його дій.

Окрім того, доводи апеляційної скарги щодо можливого примусу чи загроз відносно обвинуваченого чи його родичів є безпідставними, оскільки захисник не наводить і не наводив у суді першої інстанції жодних конкретних фактів, які могли б свідчити про зумовленість протиправної поведінки ОСОБА_8 тиском, погрозами, насильством, фізичним або психічним примусом і тягнути правові наслідки, передбачені статтею 40 КК України. Відповідно до матеріалів провадження і журналів судових засідань, під час розгляду справи місцевим судом захисник ОСОБА_7 не подавав жодних доказів на підтвердження існування відповідних обставин.

Згідно із ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами обвинувачення і захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Суд відповідно до закріпленої у статті 26 КПК України засади диспозитивності вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами і віднесені до його повноважень згідно із цим Кодексом.

Керуючись зазначеними загальними засадами кримінального провадження, з огляду на процесуальну позицію в судовому засіданні захисника ОСОБА_7 суд не досліджував доказів існування обставин, які могли б ставити під сумнів добровільність вчинення ОСОБА_8 інкримінованих йому дій, і таких обставин не встановив.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ознаками ч.5 ст.111-1 КК України, а саме: добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави агресора, а тому апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину; дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий; обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, - не встановлено, що дає підстави суду вважати обґрунтованим призначення судом першої інстанції покарання ОСОБА_8 у межах санкції ч.5 ст.111-1 КК України у виді позбавлення волі строком на 9 років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади і державного управління, органах місцевого самоврядування, та посади пов?язані з виконанням організаційно-розпорядчих та/або адміністративно-господарських функцій в органах, що надають публічні послуги на строк 15, з конфіскацією всього належного йому майна.

Враховуючи встановлені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що призначене обвинуваченому покарання є не тільки справедливим, але й необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 19 червня 2024 року залишити без задоволення.

Вирок Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 19 червня 2024 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4