Справа № 128/3530/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань: ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, відомості по якому 10.08.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000174 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пултівці Жмеринського району Вінницької області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

в с т а н о в и в:

Солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , відповідно до Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого зобов`язаний свято та непорушно дотримуватися Конституції України та Законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно та чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та дотримуватся вимог Статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завджи пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому, точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки та поставлені йому завдання, дотримуватися військової дисципліни, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків.

Однак, в порушення нормативно-правових актів, солдат ОСОБА_3 вирішив вчинити кримінальний проступок за наступних обставин.

У невстановлений в ході дізнання день червня місяця 2024 року, перебуваючи в с. Ріжок Вінницького району Вінницької області, розуміючи та знаючи вимоги чинного законодавства, всупереч вимог «Положення про порядок видчі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортним засобом», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340, а саме: уникаючи проходження медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, підготовки, відповідно до планів і програм, складання теоретичного, на знання діючих ПДР, і практичного, на перевірку навичок керування трансопртним засобом, іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС ТСЦ МВС, замовив та придбав у невстановленої особи підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 28.06.2024, видане ТСЦ 8045, з зазначенням анкетних даних та зображення останнього, яке надавало б йому право керування транспортними засобами, для подальшого використання у власних цілях.

В подальшому, 20.08.2024 біля 21 год. 30 хв. солдат ОСОБА_3 , рухаючись на автомобілі марки «Daewoo Nexia», д.н.з. НОМЕР_3 , по автодорозі, неподалік вул. Коцюбинського в с. Микулинці Вінницького району Вінницької області, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію України», згідно з контролем за дотриманням водіями встановлених швидкісних режимів, був зупинений екіпажем « ІНФОРМАЦІЯ_2 », до складу якого входили інспектор СРПП ВП №3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 та поліцейський СРПП ВП №3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 , які згідно розстановки сил та засобів, перебували в зоні обслуговування.

На вимогу працівників поліції надати документ, який посвідчує право керування транспортним засобом, солдат ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою використання завідомо підробленого документа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використав завідомо підробелний документ посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 28.06.2024, видане ТСЦ 8045, у якому містилося його фотозображення, виготовлене не за технологією та не в умовах поліграфічного підприємства, тобто не відповідає зразкам, що перебувають в офіційному обігу на території України, шляхом його пред`явлення для перевірки працівнику поліції ОСОБА_6 , як такого, що ніби то підтверджує право ОСОБА_3 на керування транспортними засобами відповідної категорії, що підтверджується висновком судової технічної експертизи №СЕ-19/102-24/16631-ДД від 26.08.2024.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Від прокурора надійшло клопотання, в якому він просить розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні, враховуючи те, що ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден із розглядом обвинувального акта за його відсутності, відповідно до ч. 1 ст. 302, ст.ст. 381-382 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 , який був представлений захисником ОСОБА_7 , надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені в повному обсязі. Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, в заяві ОСОБА_3 вказав, що його згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі є добровільною.

Враховуючи викладене, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

У відповідності до ч. 2 ст. 382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Як вже судом зазначено вище, із заяви ОСОБА_3 випливає, що останній не заперечує фактичних обставин і визнає винуватість у вчиненні інкримінованого йому діяння.

Крім того, стороною обвинувачення до обвинувального акта подано матеріали кримінального провадження, у яких на підтвердження винуватості ОСОБА_3 наявні й інші докази, які досліджені судом, а саме:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000174 від 21.08.2024 за правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 358 КК України, відповідно до якого 20.08.2024 до ЧЧ ВП №3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення по спецлінії « НОМЕР_4 » про те, що 20.08.2024 під час несення служби в складі екіпажу «Жарт-51» працівниками СРПП ВП АДРЕСА_2 , було зупинено автомобіль ««Daewoo Nexia», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав для перевірки посвідчення водія з ознаками підробки;

- рапорт інспектора СРПП ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 , відповідно до якого під час чергування в складі екіпажу «Жарт-51» в ході патрулювання між селами Микулинці та Некрасове Вінницького району Вінницької області, за порушення ПДР України, було зупинено автомобіль «Daewoo Nexia», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , який надав для перевірки посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 28.06.2024, видане ТСЦ 8045, з ознаками підробки;

- протокол огляду місця події від 20.08.2024, відповідно до якого було оглянуто узбіччя автомобільної дороги між селами Микулинці та Некрасове Вінницького району Вінницької області, зафіксовано розташування транспортного засобу автомобіля «Daewoo Nexia», д.н.з. НОМЕР_3 , водія даного транспортного засобу ОСОБА_3 , який на вимогу працівника патрульної поліції пред`явив посвідчення водія серії НОМЕР_2 . Зазначене посвідчення водія було вилучено;

- протоколи допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 24.08.2024, відповідно до яких свідки повідомили, що 20.08.2024 вони були залучені в якості понятих під час проведення огляду місця події, в ході якогої у ОСОБА_3 було виявлено та вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на його ім`я, з ознаками підробки;

- протоколи допиту свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 28.08.2024, відповідно до яких свідки повідомили, що 20.08.2024 ними, під час патрулювання в складі екіпажу «Жарт-51», 20.08.2024 біля 21-20 год. в ході патрулювання неподалік АДРЕСА_2 , було зупинено автомобіль марки «Daewoo Nexia», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який надав для перевірки посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 28.06.2024, видане ТСЦ 8045 на його ім`я, з ознаками підробки;

- постанова від 21.08.2024, відповідно до якої посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 28.06.2024, видане ТСЦ 8045 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000174 та після проведення відповідних експертиз долучено до матеріалів кримінального провадження;

- висновок судової технічної експертизи документів №СЕ-19/102-24/16631-ДД від 26.08.2024, згідно якого бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 , заповнене на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що видане ТСЦ 8045 28.06.2024, не відповідає встановленим зразкам аналогічних бланків посвідчень водія, що перебувають в офіційному обігу на території України. У бланку посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 , заповненого на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що видане ТСЦ 8045 28.06.2024, штрихи фонових зображень (захисної сітки, мікротексту), бланкового тексту, штрихи серії, номеру бланку та вихідних даних підприємства-виробника нанесено за допомогою термосублімаційного друку. В бланку посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 , заповнене на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що видане ТСЦ 8045 28.06.2024, ознак внесення змін (підчистки, додруковування, змивання тощо) не виявлено;

- ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22.08.2024, якою накладено арешт на майно, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_2 , яке видане ТСЦ 8045 28.06.2024 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- лист ІНФОРМАЦІЯ_3 від 22.08.2024 за №31/31/0541-6657-2024, відповідно до якого згідно відомостей Єдиного державного реєстру МВС, 16.08.2024 громадянка ОСОБА_13 отримала посідчення водія серії НОМЕР_2 в ІНФОРМАЦІЯ_4 ; інформація щодо видачі посвідчення водія громадянину ОСОБА_3 відсутня;

- повідомлення про підозру від 30.08.2024, відповідно до якого ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документа;

- протокол допиту підозрюваного від 30.08.2024, відповідно до якого ОСОБА_3 розповів про обставини вчинення ним кримінального правопорушення. Зокрема, що в червні 2024 року у нього виникла необхідність у придбанні посвідчення водія для подальшого його використання у власних інтересах. В подальшому він почав переглядати у всесвітній мережі Інтернет оголошення з метою знайти осіб, які б могли за винагороду виготовити йому посвідчення водія. Цього ж місяця він шляхом перегляду оголошень в мережі Інтернет на сайті «Facebook», знайшов оголошення, в якому пропонувалося придбати посвідчення водія за 8000 грн. Після цього він зателефонував, за вказаним в оголошенні номером телефону та домовився з невідомою особою про умови купівлі-продажу посвідчення водія. За цими умовами він зобов`язався надати невідомій особі копію свого паспорта, РНОКПП, фотозображення та в подальшому при отриманні на пошті даного посвідчення водія розрахуватися за нього, а невідома особа зобов`язалася виготовити посвідчення водія на його ім`я на протязі кількох тижнів. 28.06.2024 йому на мобільний телефон надійшло повідомлення про те, що у відділенні «Нова пошта» в АДРЕСА_3 на нього чекає пошта. Прийшовши до відділення «Нової пошти», він отримав посвідчення водія на своє ім`я та заплатив кошти в сумі 8000,00 грн. 20.08.2024 біля 21-30 год. він рухався на автомобілі марки «Daewoo Nexia», д.н.з. НОМЕР_3 , по автомобільній дорозі неподалік вул. Коцюбинського в с. Микулинці Вінницького району Вінницької області та був зупинений працівниками поліції. На пропозицію працівників поліції надати для огляду посвідчення водія він надав для перевірки посвідчення водія серії НОМЕР_2 . Під час перевірки документу працівники поліції виявивши ознаки підроблення вказаного посвідчення водія, викликали СОГ ВП №3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області, яка вилучила даний документ. Вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає в повному обсязі.

Таким чином, суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали досудового розслідування, вважає, доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого ОСОБА_3 , судом встановлено наступне.

Обвинувачений ОСОБА_3 на час вчинення кримінального правопорушення був повнолітнім; раніше не судимий; на обліку у лікаря нарколога не перебуває; неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні та стацобстеженні у КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. акад. Ю.І.Пирогова Вінницької обласної ради», востаннє на стацобстеженні в психіатричному відділенні №17 з 26.03.2024 по 18.04.2024 з діагнозом «Постравматичний стресовий розлад помірного ступеня, прогредієнтний перебіг, тривожно-депресивний варіант з інсомніями»; за місцем реєстрації та проживання скарг відносно ОСОБА_3 не надходило, характеризується позитивно; є військовослужбовцем за призовом по мобілізації військової частини НОМЕР_1 ; за місцем проходження військової служби характеризується позитивно, загальний стан здоров`я за місцем проходження військової служби задовільний; одружений; не є інвалідом першої/другої груп.

При призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке, згідно ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, характер вчиненого кримінального проступку, та особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, поведінку обвинуваченого до та після вчинення кримінального правопорушення.

Суд зазначає, що згідно положень частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Частинами 1 та 2 статті 65 Кримінального кодексу України, зокрема встановлено, що суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який в своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Таким чином, суд використовує повноваження, надані йому державою, обирати між альтернативами при призначенні покарання, кожна з яких є законною, застосовує принцип індивідуалізації покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта, та вважає, що обране покарання є достатнім для того, щоб засуджений довів своє виправлення.

З урахуванням наведеного, суд, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого, вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у виді штрафу, в межах санкції інкримінуємої частини статті КК України.

Визначене покарання, на думку суду, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, виходячи із принципу індивідуалізації покарання та дискреційних повноважень суду.

На підставі ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати в сумі 3786,40 грн. за проведення експертизи №СЕ-19/102-24/16631-ДД від 26.08.2024.

Речовий доказ посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке долучено до матеріалів кримінального провадження, згідно вимог ст. 100 КПК України, слід залишити при матеріалах кримінального провадження.

Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22.08.2024 - скасувати.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Відповідно до ст. 65 КК України, керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 370, 371, 373, 374, 381, 381 КПК України, суд

у х в а л и в:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження застосовані ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22.08.2024 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане ТСЦ 8045 28.06.2024 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Речовий доказ - посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане ТСЦ 8045 28.06.2024 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке долучено до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави Україна витрати за проведення судової технічної експертизи документів №СЕ-19/102-24/16631-ДД від 26.08.2024 в сумі 3786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) гривень 40 копійок.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання суду апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1