Справа № 646/9230/24
Провадження № 1-кп/646/1089/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.09.2024 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000486 від 19.04.2024 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тернова Чугуївського району Харківської області, громадянина України, неодруженого, з середньою-спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого, раніше судимого: 24.05.2018 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 28.11.2019, у зв`язку з відбуттям строку покарання; 05.07.2024 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 100 НМДГ (1700 гривень),

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18.04.2024 у період часу з 09.00 по 14.00, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, перестрибнув через огорожу та потрапив на територію домоволодіння за вказаною адресою, належного ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи на території домоволодіння, шляхом вибиття вхідних дверей, проник всередину приміщення будинку, звідки таємно викрав піч мікрохвильову з грилем MICROWAVE WITH GRILL Tarrington house MWD8820G світлого кольору, вартістю 1997 грн 00 коп, праску «Moulinex» principio 30, вартістю 225 грн 00 коп ювелірні вироби, а саме: золота каблучка 585 проби, масою 3 грами, вартістю 5221 грн 29 коп, обручка золота з трьома камінцями, масою 2 грами, вартістю 4000 грн 00 коп, срібний хрестик 925 проби, масою 1,68 грам, вартістю 52 грн 94 коп, золоті сережки 585 проби, масою 2 грами, вартістю 4000 грн 00 коп., що належать ОСОБА_5 .

Після чого, ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 15496,23 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_4 , вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнав в повному обсязі та пояснив, що він дійсно 18.04.2024 у період часу з 09:00 по 14:00, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , проник всередину приміщення будинку, звідки таємно викрав піч мікрохвильову з грилем MICROWAVE WITH GRILL Tarrington house MWD8820G світлого кольору, праску «Moulinex» principio 30, ювелірні вироби, а саме: золоту каблучку 585 проби, масою 3 грами, обручку золоту з трьома камінцями, масою 2 грами, срібний хрестик 925 проби, масою 1,68 грам, золоті сережки 585 проби, масою 2 грами. Після чого, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_4 суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Потерпіла ОСОБА_5 надала суду заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності та згоду на розгляд справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав свою вину у повному обсязі, не оспорював обставини вчинення ним кримінального правопорушення, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюрей проти Сполученого Королівства).

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану, пов`язане із проникненням до житла.

Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_4 вчинив тяжке кримінальне правопорушення (злочин), раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога, у лікаря психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття ОСОБА_4 .

Обставиною, що обтяжує покарання по справі є рецидив кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово засуджувався за вчинення аналогічних злочинів, офіційно не працевлаштований, стабільного заробітку не має, вчинив тяжкий злочин.

На підставі вищевикладеного, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше був засуджений, однак це не призвело до позитивних змін в особистості обвинуваченого та не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві, що свідчить про те, що належних висновків обвинувачений для себе не зробив та на шлях виправлення не став, офіційно не працює, стійких соціальних зв`язків також не має, беручи до уваги наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд доходить висновку про неможливість призначення покарання без ізоляції від суспільства, оскільки це не може бути достатнім для попередження вчинення ОСОБА_4 нових злочинів, тому суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі, що буде справедливим та відповідатиме цілям призначення покарання.

При призначенні остаточного покарання ОСОБА_4 суд на підставі ст. 71 КК України враховує, що вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.07.2024, останній засуджений за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 100 НМДГ (1700 гривень).

Вирішуючи цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 спричиненої шкоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. ст. 127-129 КПК України, суд, постановляючи обвинувальний вирок залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє позов повністю, частково, відмовляє в його задоволенні чи залишає без розгляду, роз`яснюючи цивільному позивачеві право звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

На підставі статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з вимогами ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Під час вирішення цивільного позову суд зобов`язаний об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати учасників та характер правовідносин, що склалися між ними, встановити розмір шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, а також визначити порядок її відшкодування.

Потерпіла ОСОБА_5 обґрунтовує цивільний позов тим, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого їй завдано матеріальної та моральної шкоди. Завдана матеріальна шкода складається з вартості викраденого майна. Окрім цього, їй завдано і немайнових втрат, спричинених душевними стражданнями, психічними переживаннями, які вона отримала внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_4 .

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до висновку Європейського суду від 28.05.1985 (справа Abdulaziz, Cabalesand Balkandali v. UnitedKingdom,) де зазначено, що деякі форми моральної шкоди, зокрема емоційні страждання, за своєю природою не завжди можуть бути доведені чимось конкретним.

Крім того, вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд керується ст. 127-129 КПК України, ст. ст. 23, 1166-1168 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 року № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» та постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», згідно з якою, зокрема, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача і вини останнього в її спричиненні, а також враховує п. 90 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року (№ 752/17832/14-ц), згідно з яким, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

При цьому суд виходить з установленого законом правила про те, що майнова шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Відповідно до проведених судово-товарознавчих експертиз, потерпілій ОСОБА_5 було завдано матеріальної шкоди на суму 15496,23 гривень, однак у цивільному позові потерпіла ОСОБА_5 зазначила розмір матеріальної шкоди 37764 гривні, проте не надала належних та допустимих доказів на підтвердження заявленої суми матеріальної шкоди. Позов обґрунтувала тим, що розрахунок шкоди здійснювався на основі покупної вартості аналогічного товару, взятої з інтернет-ресурсів на теперішній час.

Оскільки у судовому засіданні знайшла своє підтвердження провина ОСОБА_4 у тому, що він вчинив умиснi дії, які виразилися у таємному викраденні майна, вчиненому в умовах воєнного стану та те, що ОСОБА_4 цивільний позов ОСОБА_5 визнав частково, а саме матеріальну шкоду визнав у сумі 15496,23 гривень, а моральну шкоду визнав у сумі 20000 гривень, суд вважає, що стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 підлягає компенсація матеріальної шкоди у доведеному розмірі 15496 (п`ятнадцять тисяч чотириста дев`яносто шість) гривень 23 копійки та визнана обвинуваченим компенсація моральної шкоди у розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень.

Питання про речові докази суд вважає за необхідне вирішити відповідно до приписів ст. 100 КПК України.

Арешт накладений слідчим суддею Червонозаводського районного суду м. Харкова 09.05.2024, по матеріалам кримінального провадження № 0000486 від 19.04.2024 року, на майно, а саме: кофту на змійці білого кольору та візерунком хреста червоного кольору; кепки сірого кольору з написом «ROMA»2 підлягає скасуванню.

Питання про процесуальні витрати підлягають вирішенню відповідно до вимог ст. 122, 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 122, 124, 127-129, 349, 368, 370, 374 КПК України, ст. 22, 23, 1166 ЦК України суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднати невідбуте покарання за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.07.2024 та остаточно визначити покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі та штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень виконувати самостійно.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судові витрати на проведення судово-товарознавчих експертиз, а саме:

- судово-товарознавча експертиза, що проводилась експертами НДЕКЦ МВС України у розмірі 2271,84 грн;

- судово-дактилоскопічна експертиза, що проводилась експертами НДЕКЦ МВС України у розмірі 3029,12 грн;

- судово-дактилоскопічна експертиза, що проводилась експертами НДЕКЦ МВС України у розмірі 3786,40 грн;

- судово-товарознавча експертиза, що проводилась експертами НДЕКЦ МВС України у розмірі 1135,92 грн;

- судово-товарознавча експертиза, що проводилась експертами НДЕКЦ МВС України у розмірі 1514,56 грн;

- судово-товарознавча експертиза, що проводилась експертами НДЕКЦ МВС України у розмірі 1135,92 грн;

- судово-товарознавча експертиза, що проводилась експертами ННЦ «Інститут судових експертиз ім. проф. М.С. Бокаріуса» у розмірі 1893,20 грн;

- судово-товарознавча експертиза, що проводилась експертами ННЦ «Інститут судових експертиз ім. проф. М.С. Бокаріуса» у розмірі 1893,20 грн.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення - задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь потерпілої ОСОБА_5 компенсацію завданої матеріальної шкоди у розмірі 15496 (п`ятнадцять тисяч чотириста дев`яносто шість) гривень 23 копійки.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь потерпілої ОСОБА_5 компенсацію завданої моральної шкоди у розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень.

Арешт накладений слідчим суддею Червонозаводського районного суду м. Харкова 09.05.2024, по матеріалам кримінального провадження № 0000486 від 19.04.2024 року, на майно, а саме: кофту на змійці білого кольору та візерунком хреста червоного кольору; кепки сірого кольору з написом «ROMA»2 - скасувати.

Речовий доказ по справі, кофту на змійці білого кольору та візерунком хреста червоного кольору; кепки сірого кольору з написом «ROMA»2, місце зберігання якого камера зберігання ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, 76, після набрання вироком законної сили повернути власнику (законному володільцю).

Речовий доказ: змив з поверхні тремпелю, поміщений в паперовий конверт коричневого кольору, опечатаний та засвідчений у встановленому порядку знищити.

Речовий доказ: паперовий конверт з диском з написами: ALERUS DVD-R 4.7GB/120min, в якому міститься відеозапис з відеокамер тролейбуса 2739 за маршрутом № 58 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ: паперовий конверт з диском з написами: ALERUS DVD-R 4.7GB/120min, в якому міститься відеозаписи з відеокамер ПТ «Ломбард «Перший»» ТОВ «Мікрофінанс» - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ: паперовий конверт з диском з написами: ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому міститься відеозапис з камери відеоспостереження за адресою АДРЕСА_3 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ: два відрізки липкої стрічки з відкопійованими на них слідами папілярних візерунків, які поміщено до сейф-пакету PSP 1104720 знищити.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 30 діб після проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1