Провадження №: 1-в/752/366/24
У Х В А Л А

Іменем України

18 листопада 2024 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання провідного інспектора сектору ювенальної пробації м. Києва Голосіївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 09.04.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на один рік,

встановив:

До суду надійшло подання про приведення судового рішення у відповідність до Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» стосовно ОСОБА_4 .

У поданні просять суд розглянути питання про приведення вироку у відповідність до вимог закону на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку з набуттям 09.08.2024 чинності ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до ст. 51 КУпАП, відповідно до яких викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість не момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що станом на 2023 рік становило 2684 грн., а ОСОБА_4 засуджено за вчинення крадіжки у розмірі 2559,20 грн.

Представник органу пробації, прокурор та засуджений у судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду. Їх неявка згідно з ч. 5 ст. 539 КПК України, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Законний представник засудженого та засуджений подали заяву, у якій просили розглянути подання за їхньої відсутності.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 року набув чинності Закон України 18.07.2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Судом встановлено, що вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 09.04.2024 ОСОБА_4 засуджено за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого в умовах воєнного стану 26.09.2023 о 19-08 год. із магазину «Єва» № НОМЕР_1 , що розташований за адресою: м. Київ, пл. Бессарабська, 1, завдавши матеріальної шкоди на суму 2559,20 грн., тобто за ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік.

Станом на 01.01.2023 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність становив 2684 грн.

Ураховуючи те, що вартість викраденого ОСОБА_4 майна на час вчинення правопорушення становила 2559,20 грн., тобто ця сума була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, то суд доходить висновку про наявність законних підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 74 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд

постановив:

Подання - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 09.04.2024 покарання у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 7 днів з дня проголошення до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва.

Суддя ОСОБА_1