ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000473 від 03.10.2024 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у м. Дніпропетровськ, із базовою середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, раніше судимого, останній раз 08.10.2024 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська до 5 років 4 місяців позбавлення волі за ч. 4 ст. 185, ст. 71 КК України, не маючий місця реєстрації, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, знову вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.03.2023 (справа № 202/4020/23) за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, ОСОБА_3 призначено покарання у виді громадських робіт строком на 100 годин.

20.06.2023 вищевказаний вирок суду надійшов та був прийнятий до виконання Індустріальним районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області.

21.03.2024 ОСОБА_3 прибув до Індустріального РВ філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області та відповідно до вимог ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, обов`язками, які покладені законом на засуджених до громадських робіт та попереджено останнього під підпис про кримінальну відповідальність за ч.2 ст.389 КК України у разі ухилення відвідбування призначеного йому покарання у виді 100 годин громадських робіт.

Також, в цей же день, тобто 21.03.2024, ОСОБА_3 видано направлення до комунального підприємства «Парк культури та відпочинку Придніпровський» Дніпровської міської ради, яким ОСОБА_3 зобов`язано приступити до відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт строком на 100 годин з 22.03.2024, з яких ОСОБА_3 у проміжок часу з 22.03.2024 по 26.03.2024 відпрацював 8 годин.

У подальшому, у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, будучи ознайомленим із порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування вказаного покарання, діючи умисно, починаючи з 27.04.2024 на відпрацювання призначеного покарання не прибув та став ухилятися від відбування вищевказаного покарання, про причини неявки до місця відбування покарання уповноважених осіб комунального підприємства «Парк культури та відпочинку Придніпровський» Дніпровської міської ради або Індустріального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області не повідомив.

Проведеним досудовим розслідуванням не встановлено будь-яких об`єктивних фактів, які б свідчили, що період з 27.03.2024 по теперішній час за станом здоров`я або інших поважних причин ОСОБА_3 не мав змоги виконати вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.03.2023 (справа № 202/4020/23), яким його засуджено до покарання у виді громадських робіт строком на 100 годин.

Враховуючи викладене, а також той факт, що ОСОБА_3 належним чином ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, обов`язками, які покладені на засуджених до громадських робіт, йому 21.03.2024 видано направлення для відпрацювання призначеного покарання, а також, що засудженого письмово попереджено про наслідки за порушення порядку та умов відбування призначеного покарання, але знов допускає порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт без поважних на те причин, призначене судом покарання у виді громадських робіт на цей час не відпрацьовує, за викликами до органу пробації не з`являється, засуджений свідомо ухиляється відвідбування призначеного судом покарання.

Згідно відповіді на запит Індустріального районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області, засуджений ОСОБА_3 відпрацював 8 годин із 100 годин громадських робіт призначених вироком суду.

Отже, ОСОБА_3 будучи відповідно до ст. 37 КВК України зобов`язаним додержуватися встановлених відповідно до закону порядку і умов відбуття покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на призначених для нього об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, діючи умисно, з метою ухилення від призначеного судом покарання у виді громадських робіт з 27.03.2024 по теперішній час, без поважних причин, не з`являється до комунального підприємства «Парк культури та відпочинку Придніпровський» Дніпровської міської ради для виконання громадських робіт, що згідно ст. 40 КВК України є ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 виразилися в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, тобто в скоєні кримінального проступку, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України.

Судом встановлено, що відповідно до положень ч.2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_4 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_4 , добровільно надав письмову заяву, в якій беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомився з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною 2 ст. 302 КПК України та погодився з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Враховуючи наведене, відповідно до положень ст. 382 КПК України, на підставі документів, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_3 своєї винуватості, розгляд даного обвинувального акту здійснюється у спрощеному провадженні, за відсутності учасників судового провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановленні органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками кримінального провадження, повністю знайшли своє підтвердження наданими до суду письмовими доказами по матеріалам досудового розслідування: вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2023 року відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 126 КК України відповідно до якого останньому було призначено покарання у виді 100 годин громадських робіт; підпискою ОСОБА_3 , згідно якого він був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання; направленням ОСОБА_3 для відбування призначеного покарання; графіком виходу на роботу засудженого ОСОБА_5 до громадських робіт; повідомленнями комунального підприємства «Парк культури та відпочинку Придніпровський» ДМР, згідно яких ОСОБА_3 не вийшов на відпрацювання громадських робіт; обліковою карткою засудженого до покарання у виді громадських робіт №15/2023 згідно якої ОСОБА_3 відпрацював 8 годин за вироком Індустрвального районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2023року.

Таким чином, суд вважає, що надані докази отримані в передбаченому кримінально - процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи, а тому суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, провина обвинуваченого знайшла своє підтвердження й доведена повністю поза розумним сумнівом.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, а також особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2024 року засуджений за ч. 4 ст. 185, 71 КК України, яким врахований вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2023 року, та до винесення даного вироку, скоїв інший злочин, але, оскільки обвинувальний вирок суду від 08.10.2024 року не набрав законної сили, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, а тому відповідні державні органи повинні поводитися з нею, як з невинуватою особою, зокрема, це означає, що суди не мають право призначати покарання, як за сукупністю злочинів (ч. 4 ст. 70 КК України), так і за сукупністю вироків (ч. 1 ст. 71 КК України), поки попередній вирок суду не набере законної сили.Таким чином суд не застосовує ч. 4 ст.70 КК України. Такий висновок узгоджується з позицією, висловленою в постанові Верховного Суду від 15 листопада 2022 року у справі № 330/2907/20.

Керуючись ст.ст. 370-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча: ОСОБА_1