Справа № 946/6493/24
Провадження № 1-кс/946/1986/24
УХВАЛА

19 серпня 2024 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

14.08.2024 року до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області надійшла скарга представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури та зобов`язання вчинити певні дії, якою він просить: зобов`язати уповноваженого слідчого Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області вжити передбачених законом заходів щодо припинення вчинення триваючого злочину, суб`єктивні та об`єктивні ознаки якого розкрито у заяві ОСОБА_2 ; зобов`язати уповноваженого слідчого Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_2 та відкрити кримінальне провадження за фактом незаконної побудови незаконного понтонного мосту, створеного з частин так званого «порому «Кислицький» з використанням підроблених документів на ім`я ОСОБА_4 на так званий «пором «Кислицький» (він же пором ВИЛ-02224-К); зобов`язати уповноваженого прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області вжити передбачених законом заходів щодо припинення вчинення триваючого злочину, суб`єктивні та об`єктивні ознаки якого розкрито у заяві ОСОБА_2 ; зобов`язати уповноваженого прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_2 та відкрити кримінальне провадження за фактом незаконної побудови незаконного понтонного мосту, створеного з частин так званого «порому «Кислицький» з використанням підроблених документів на ім`я ОСОБА_4 на так званий «пором «Кислицький» (він же пором ВИЛ-02224-К).

14.08.2024 року дана скарга в порядку ст.35 КПК України розподілена і передана до розгляду слідчому судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_5 .

Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_5 від 15.08.2024 року прийнято самовідвід слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_5 та справу №946/6493/24 (провадження № 1-кс/946/1986/24) за скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури та зобов`язання вчинити певні дії, направлено до канцелярії суду з кримінальних справ Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області для визначення іншого слідчого судді відповідно до вимог ст. 35 КПК України.

19.08.2024 року дана скарга в порядку ст. 35 КПК України розподілена і передана до розгляду слідчому судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Так, в скарзі представник ОСОБА_2 просить, зокрема, зобов`язати уповноваженого слідчого Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_2 та відкрити кримінальне провадження за фактом незаконної побудови незаконного понтонного мосту, створеного з частин порому «Кислицький» з використанням підроблених документів на ім`я ОСОБА_4 на пором «Кислицький» (він же пором НОМЕР_1 -К).

В обґрунтування скарги представник ОСОБА_2 зазначив, що 12 серпня 2024 року потерпіла ОСОБА_2 подала до Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області заяву в порядку статті 214 КПК України про вчинення злочинів за участі посадових осіб прокуратури, поліції, прикордонної служби та адвокатів, пов`язаних з побудовою незаконного мосту у селі Кислиця з використанням так званого «порому «Кислицький»» та підроблених документів на нього. Для побудови вказаного незаконного мосту було використано рештки порому ВИЛ-0224-К, захопленого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 у потерпілої у жовтні 2017 року на підставі підроблених документів. Потерпіла стверджувала та наводила відповідні докази, що вказаний незаконний міст у селі Кислиця було збудовано ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 за корупційного сприяння з боку суддів Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ( ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ), посадових осіб Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області та 17 прикордонного загону (м. Ізмаїл), інших посадових осіб поліції та прокуратури ( ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та інші), адвокатів ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 . Відповідно до поданої заяви ОСОБА_2 від 12 серпня 2024 року, вказаний міст було збудовано під час війни у незаконний таємний спосіб з використанням так званого «порому «Кислицький» та іншого, наразі невідомого судна без будь-якого погодження з будь-яким органом державної влади в Україні, включаючи Адміністрацію Державної прикордонної служби України. Під час війни міст систематично використовується для перевезення невідомих вантажів та людей з острову ОСОБА_26 та на острів ОСОБА_26 . При цьому острів ОСОБА_26 перебуває на ділянці Державного кордону України та у прикордонній смузі, що не заважає ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_27 , ОСОБА_9 здійснювати таємні перевезення людей та вантажів за корупційного сприяння суддів Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ( ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ), посадових осіб, Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області та 17 прикордонного загону (м. Ізмаїл), інших посадових осіб поліції та прокуратури ( ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та інші), адвокатів ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 (мовою оригіналу). Вказана заява від 12 серпня 2024 року була надіслана на офіційні електронні адреси Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області неодноразово (докази долучаються до скарги). Вказана заява від 12 серпня 2024 року була отримана в Ізмаїльському РВП ГУНП в Одеській області та Ізмаїльській окружній прокуратурі Одеської області неодноразово.

Відповідно до ч.1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно до ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язанні заявити самовідвід.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006р. №2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Також слідчий суддя звертає увагу на положення ч.5 ст.9 КПК, якими визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. ст. 1, 8, 9 КПК, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» є джерелом права для України, в своєму рішенні у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (заява №33949/02) зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38) (п. 49).

Стосовно об`єктивного критерію в цьому ж рішенні далі Суд зазначив, що навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45) (п. 53).

Таким чином, на думку Європейського суду з прав людини, наявність об`єктивно обґрунтованих сумнівів у безсторонності судді, навіть без наявності ознак, які б вказували на прояв особистої упередженості з боку судді, все одно свідчить про недодержання судом принципу безсторонності за об`єктивним критерієм та призводить до порушення п.1 ст.6 Конвенції.

Як встановлено слідчим суддею, одним із обґрунтувань скарги від 14.08.2024 року зазначається той факт, що, нібито, суддя Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1 корупційно сприяв незаконній побудові ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 мосту у селі Кислиця з використанням так званого «порому «Кислицький»» та підроблених документів на нього.

Тобто, у вимогах скарги частково йдеться мова і про вчинення певних дій в інтересах слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 .

Таким чином, та обставина, що скарга знаходиться на розгляді у слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 та вимоги скарги частково стосуються і слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , що може за об`єктивним критерієм викликати недовіру не тільки у ОСОБА_2 , а й у стороннього спостерігача, а тому зазначена практика Європейського суду з прав людини має бути застосована у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене та з метою недопущення сумніву, щодо об`єктивного та неупередженого розгляду вищевказаної скарги, суддя дійшов висновку про те, що під час розгляду даної скарги слідчим суддею ОСОБА_1 у сторонніх спостерігачів та учасників кримінального провадження є об`єктивно обґрунтовані підстави вважати, що зазначені обставини можуть позначитися на безсторонності слідчого судді ОСОБА_1 , вказане є об`єктивним критерієм недотримання безсторонності суду, що є порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та безумовно підриває довіру, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

Таким чином, є доцільним задовольнити заявлений самовідвід слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.35, 75-82 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву від 19 серпня 2024 року слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 про самовідвід задовольнити.

Прийняти самовідвід слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 .

Справу № 946/6493/24 (провадження № 1-кс/946/1986/24) за скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури та зобов`язання вчинити певні дії, направити до канцелярії суду з кримінальних справ Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області для визначення іншого слідчого судді відповідно до вимог ст. 35 КПК України.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1