ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1816/24 Справа № 182/845/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2024 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 08 лютого 2024 року про закриття кримінального провадження №0001309, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2024 року, скаргу ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 08 лютого 2024 року про закриття кримінального провадження №0001309, залишено без задоволення.

В обґрунтування постановленої ухвали слідчий суддя зазначив, що постанова слідчого у повній мірі відповідає вимогам процесуального законодавства. Слідчий суддя зазначив, що досліджені матеріали кримінального провадження свідчать про те, що слідчий вжив всіх можливих заходів для проведення всебічного , повного та неупередженого розслідування і перевірки обставин, внесених до ЄРДР.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення поданої скарги та скасування постанови слідчого.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій порушує питання про скасування ухвали слідчого судді у зв`язку з незаконністю та невідповідністю вимогам КПК.

Посилаючись на положення КПК та практику ЄСПЛ зазначає, що слідчий суддя приймаючи рішення про відмову у задоволенні скарги позбавив її права на доступ до правосуддя, порушив загальні принципи кримінального судочинства, а також права гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

В обгрунтування заявниця зазначила, що слідчий суддя помилково дійшов висновку про підстави закриття кримінального провадження на основі того, що про підозру нікому не повідомлялось.

Вважає, що досудове розслідування було проведено неповно, без дослідження всіх обставин. Вважає, що слідчий не довів, а слідчий суддя не не дослідив та не перевірив штучно створеної версії ОСОБА_8 Подій 08.11.2022 року якої насправді не було.

ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, на адресу суду надала заяву про розгляд апеляційної скарги без її участі, доводи апеляційної скарги підтримала у повному обсязі.

За таких обставин та з огляду на вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності скаржника.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши надані до суду матеріали, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 2 КПК основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

За змістом ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням положень глави 26 КПК України.

За результатами розгляду скарги слідчий суддя, як це встановлено ч. 2 ст. 307 КПК України, вправі прийняти одне з передбачених цією нормою рішень, в томі числі винести ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, дане кримінальне провадження було розпочато на підставі ухвали слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2022 року, якою було зобов`язано Нікопольське РУП ГУНП в Дніпропетровській області внести до ЄРДР повідомлення ОСОБА_6 від 10.11.2022 та розпочати досудове розслідування.

На виконання зазначеної ухвали, 13 грудня 2022 року було внесено відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001309 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 383 КК України.

8 лютого 2024 року досудове розслідування було закінчено внаслідок прийняття ст. слідчою СВ Нікопольського РУП ОСОБА_7 рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України.

Оскаржувана постанова містить зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення кримінального процесуального кодексу України.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10.11.2022 ОСОБА_6 вказала, що 08.11.2022 ОСОБА_9 викликала стосовно неї поліцію за завідомо неправдивою інформацією про злочин (а.п. 23).

Під час досудового розслідування кримінального провадження було допитано в якості заявниці, а в подальшому в якості потерпілої ОСОБА_6 .

В якості свідка в ході досудового розслідування було допитано ОСОБА_9 , яка показала, що 08.11.2022 близько 16:00 год. вона повернулася додому з роботи та, заходячи на подвір`ї свого будинку побачила свою сусідку ОСОБА_6 , яка перебувала на території її подвір`я без її дозволу, в руках у неї знаходилась лопата. Після зауваження, ОСОБА_6 замахувалась лопатою, а потім викинула її та пішла з території домоволодіння. Вона ж відразу викликала працівників поліції та зафіксувала вказаний факт. Вирішила подати повідомлення (заяву) до правоохоронного органу про проведення заходів превентивного характеру з її сусідкою ОСОБА_6 , хотіла щоб з нею працівники поліції провели роз`яснювальну бесіду.

Було допитано в якості свідків: слідчого СВ Нікопольського РУП ОСОБА_10 ; дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції Нікопольського РУП ОСОБА_11 ; інспектора СЮП ВП Нікопольського РУП ОСОБА_12 ; ст. слідчу СВ Нікопольського РУП ОСОБА_13 .

В ході досудового розслідування проаналізовано покази свідків, до матеріалів кримінального провадження долучено відеозапис наданий потерпілою ОСОБА_6 (а.п. 96), якому надано оцінку у постанові про закриття кримінального провадження.

Постанова старшого слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 08 лютого 2024 року про закриття кримінального провадження №0001309, містить виклад ключових етапів досудового розслідування, детальний опис усіх елементів складу кримінального правопорушення, які підлягають доказуванню. Висновки викладені у постанові відповідають фактичним обставинам справи, встановленим за наявними в провадженні матеріалами, зокрема в ньому детально викладено зміст матеріалів, які стали підставою для внесення відомостей до ЄРДР, описано проведені слідчі дії та встановлені слідчим обставини кримінального провадження, здійснено ґрунтовний аналіз отриманої інформації, а також наведено відповідні й достатні мотиви прийняття такої постанови та їх обґрунтування, за яких слідча встановила відсутність в діянні складу кримінального правопорушення і дійшла правильного висновку, що об`єктивно встановлені під час досудового розслідування обставини виключають провадження у справі й обумовлюють його закриття.

Системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що не будь-які заяви чи повідомлення які подані до правоохоронних органів є заявами про вчинення кримінального правопорушення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення, тобто діяння передбачені особливою частиною Кримінального Кодексу України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, а саме електронного рапорту про подію, 08.11.2022 надійшло повідомлення до Нікопольського РУП зі служби 102 про те, що 08.11.2022 о 16:07 за адресою: АДРЕСА_1 заявниця повідомляє, що сусідка кидається на заявницю з лопатою, сусідка з 12 будинку. Швидка медична допомога не потрібна. Просить терміново поліцію. Сусідка стукотить по паркану заявниці. Заявниця ОСОБА_9 (а.п. 38); з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 08.11.2022 ОСОБА_9 вказує, що 08.11.2022 о 16:00 год. вона приїхала за своїм місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 та виявила на території домоволодіння свою сусідку ОСОБА_6 . Просить прийняти до ОСОБА_6 превентивні заходи (а.п. 39). З електронного рапорту і протоколу прийняття заяви, не вбачається обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, тобто діяння передбаченого особливою частиною Кримінального Кодексу України. Вищезазначене звернення ОСОБА_14 не є повідомленням про вчинення кримінального правопорушення в розумінні ст. 383 КК України.

Частина 1 ст. 383 КК України передбачає відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду, прокурору, слідчому, дізнавачу або органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 383 КК України, полягає у завідомо неправдивому, тобто такому, що не відповідає дійсності, повідомленні про вчинення злочину, яке направлене суду, прокурору, слідчому або органу дізнання.

Оскільки ОСОБА_9 подала повідомлення (заяву) до правоохоронного органу про проведення заходів превентивного характеру з її сусідкою ОСОБА_6 , так як хотіла щоб з нею працівники поліції провели роз`яснювальну бесіду, слідчою встановлено відсутність в діях ОСОБА_9 прямого умислу на завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, слідча дійшла вірного висновку про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України.

Процесуальний порядок закриття кримінального провадження врегульований положеннями ст. 284, 110 КПК України.

Так, зі змісту ст. 284 КПК України, суб`єктом уповноваженим закривати кримінальне провадження, у якому жодній особі не було повідомлено про підозру, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України є, в тому числі, і слідчий. Таке рішення про закриття кримінального провадження приймається слідчим у формі постанови. При цьому, вимоги до процесуального рішення, прийнятого у формі постанови, передбачені ст. 110 КПК України, відповідно до якої постанова повинна складатися з вступної та мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, а також з резолютивної частини.

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні жодній особі про підозру не повідомлялось, а тому слідча була уповноважена на прийняття рішення про його закриття на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Вказане рішення було оформлено слідчою у формі постанови, перевіривши зміст якої, слідчий суддя встановив, що вона містить усі елементи та відомості, передбачені ст. 110 КПК України для такого процесуального рішення. З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про дотримання слідчою процесуального порядку закриття кримінального провадження.

Відповідно до положень глави 24 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

При цьому, ст. 25 КПК України проголошено засаду публічності, згідно з якою прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

З цією нормою кореспондуються інші приписи КПК України, які зобов`язують орган досудового розслідування застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

З огляду на це, з метою виконання завдань кримінального провадження та дотримання загальних засад його здійснення, прийняттю слідчим, дізнавачем рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, а саме - здійснення всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки доказів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

При цьому, за змістом положень ст. 110 КПК України, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, прокурор, слідчий, дізнавач повинен належним чином обґрунтувати підстави, з яких він дійшов висновку, що у діях тієї чи іншої особи відсутній склад кримінального правопорушення. Постанова має містити посилання на результати конкретних слідчих (розшукових) та процесуальних дії, які були проведені в ході досудового розслідування для повного та всебічного дослідження усіх обставин кримінального провадження із їх оцінкою на предмет підтвердження або спростування наявності конкретних елементів складу кримінального правопорушення, що у сукупності стало підставою для відповідного висновку.

Твердження апелянта, що слідчим неповно та однобоко викладено покази свідків у постанові, колегія суддів оцінює критично, оскільки це є суб`єктивне сприйняття ОСОБА_6 .

В матеріалах кримінального провадження № 0001309 наявна до СВ Нікопольського РУП від ОСОБА_15 заява, датована 25.07.2023 про те, що вона не надає дозволу працівникам поліції та її сусідці ОСОБА_6 заходити на територію її домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , з метою проведення слідчої дії слідчого експерименту.

Доводи заявника про не проведення слідчим одночасного допиту ОСОБА_6 та ОСОБА_9 для з`ясування розбіжностей у показах, не проведення слідчого експерименту, не проведення огляду місця злочину, то слідчий судді вважає за необхідне вказати, що ОСОБА_6 подавалася скарга на постанову слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 15.11.2023 про відмову в задоволенні клопотання та зобов`язання вчинити певні слідчі (розшукові) дії у кримінальному провадженні відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.12.2022 за № 0001309. Тобто, вимоги ОСОБА_6 були предметом розгляду і за результатами розгляду слідчим суддею постановлено ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Скасовуючи попередні постанови про закриття кримінального провадження № 0001309, слідчий суддя в ухвалі від 01.08.2023 зауважив, що матеріали кримінального провадження і оскаржувана постанова, не містять оцінки показів, як співробітників поліції так і ОСОБА_8 та в ухвалі від 15.01.2024, що у ході досудового розслідування не було досліджено обставин події, яка мала місце 14.10.2022, та не надано відповідної правової оцінки.

З оскаржуваної постанови від 08.02.2024 встановлено, що на виконання вимог зазначених ухвал слідчих суддів було проведено допит співробітників поліції та повторний допит свідка ОСОБА_9 про відомі їм обставини, які підлягають встановленню у кримінальному провадженні і їх показам надано відповідну правову оцінку. Також 07.02.2024 прокурором Нікопольської окружної прокуратури матеріали кримінального провадження № 0001309 від 13.12.2022 в частині подій, що мали місце 14.10.2022 виділено в окреме провадження та органом досудового розслідування розпочато кримінальне провадження за № 0000051 від 08.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку, що постанова слідчого належним чином вмотивована, містить послідовний та деталізований виклад обставин, які підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а також мотиви, якими керувався слідчий під час її ухвалення, які є логічними, зрозумілими та релевантними встановленим обставинам. За таких обставин відсутні підстави констатувати незаконність та необґрунтованість прийнятого слідчим рішення. З вказаним висновком слідчого судді, погоджується і колегія суддів.

Слідчим із дотриманням вимог, визначених ст. 9 КПК України, всі процесуальні дії зафіксовано в належній процесуальній формі, а слідчі дії - проведено належним чином і в обсязі, необхідному для встановлення всіх обставин кримінального провадження, а саме повністю, всебічно та неупереджено перевірено всі обставини, у тому числі й на які вказувала ОСОБА_6 , детально проаналізовано встановлені під час досудового розслідування обставини кримінального провадження в їх сукупності, перевірено й надано належну правову оцінку всій сукупності зібраних у справі доказів і на підставі належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів прийнято рішення про закриття кримінального провадження, яке відповідає вимогам п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Доводи скарги фактично зводяться до незгоди з процесуальним рішенням слідчого та оцінкою ним зібраних під час досудового розслідування доказів.

Наведені аргументи щодо неповноти досудового розслідування є формальними та не спростовують об`єктивного висновку слідчого в контексті встановлених обставин кримінального провадження, які підтверджені належними та допустимими доказами, тому слідчий суддя вважає, що доводи про неправомірність оскаржуваної постанови є необґрунтованими.

Крім того, колегією суддів не встановлено й істотних порушень вимог КПК України, а у скарзі ОСОБА_6 не наведено достатніх даних, які б безумовно свідчили про неповноту проведеної перевірки та могли бути підставою для скасування судового рішення.

При таких обставинах, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки її доводи підтвердження не знайшли, передбачених законом підстав для скасування ухвали суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2024 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 08 лютого 2024 року про закриття кримінального провадження №0001309, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4