Справа № 473/5495/24
Номер провадження 1-в/473/359/2024
У Х В А Л А

іменем України

"15" листопада 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вознесенську, без фіксування технічними засобами, на підставі ч.4 ст.107 КПК України, подання начальника Вознесенського РВ філії Державної установи «Центр пробації» Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонських областях ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

- про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння відповідно до вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.04.2024 за епізодом від 03.02.2023,

в с т а н о в и в:

02.10.2024 начальник Вознесенського РВ філії Державної установи «Центр пробації» Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонських областях ОСОБА_5 звернулась до суду з поданням відносно ОСОБА_4 , який перебуває на обліку з 24.05.2024, про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння відповідно до вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.04.2024 за епізодом від 03.02.2023 за шахрайство у сумі 1037,50 грн.

Посилаючись на вимоги п.13 ч.1 ст.537, п.2 ч.2 ст.539 КПК України, ст.ст. 4, 5 КК України, ст.58 Конституції України, Закон України «Про внесення змін до Кодексу про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, просить подання задовольнити.

Прокурор та представник органу пробації в судове засідання не з`явились. Надали суду заяви про розгляд подання за їх відсутності; подання підтримують.

Засуджений в судове засідання не з`явився; про час та місце розгляду подання повідомлений.

Дослідивши матеріали подання, вирок, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Частинами 2 і 3 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , згідно вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.04.2024, засуджений за ч.1 ст.190 КК України до 1 року обмеження волі, за ч.2 ст.190 КК України до 2 років обмеження волі, ч.1 ст.70 КК України до 2 років обмеження волі; на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, покладено обов`язки на підставі ст.76 КК України.

На час, до якого відносяться інкриміноване обвинуваченому діяння, положення ч.1 ст.51 КУпАП діяли в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна» №1449-VI від 04.06.2009 (далі - Закон України №1449-VI від 04.06.2009), згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч.3 ст.51 КУпАП в редакції Закону України № 1449-VI від 04.06.2009).

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Положеннями ст.190 КК України встановлено кримінальну відповідальність за шахрайство. У нормах КК України не встановлено розміру вартості майна, що є предметом шахрайства.

З 09.08.2024 набув чинності Закон України № 3886-IX від 18.07.2024, яким статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції. Зокрема, встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч.2 ст.51 КУпАП в редакції Закону України № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, два неоподаткованих мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи. Станом на 01.01.2023 2684 грн.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи наведене вище, оскільки згідно вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.04.2024 за епізодом від 03.02.2023 за шахрайство у сумі 1037, 50 грн. ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 190 КК України, що не перевищує поріг настання кримінальної відповідальності на час вчинення відповідного злочину, відтак наявні підстави для задоволення подання.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Подання задовольнити.

На підставі ч.2 ст.74 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.04.2024 за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України у виді 2-х років обмеження волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, - у зв`язку з усуненням караності діяння за епізодом від 03.02.2023.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.04.2024 за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді 1-го року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, на підставі ст.76 КК України покладено обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання і роботи.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1