Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1753/23
Провадження № 1-в/542/70/24
У Х В А Л А

Іменем України

28 жовтня 2024 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Нові Санжари подання Полтавського районного сектору № 6 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області про приведення вироку Новосанжарського районного суду Полтавської області від 06 листопада 2023 року стосовно засудженого ОСОБА_5 у відповідність до вимог закону,

В С Т А Н О В И В :

Провідний інспектор Полтавського районного сектору № 6 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області 17 жовтня 2024 року звернувся до суду на підставі частини 1, частини 3 статті 5, частини 2 статті 74 Кримінального кодексу України, пункту 13 частини 1 статті 537, пункту 2 частини 2 статті 539 Кримінального процесуального кодексу України з поданням про приведення вироку Новосанжарського районного суду Полтавської області від 06 листопада 2023 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року та звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у частині призначеного покарання за частиною 4 статті 185 КК України.

Подання обґрунтоване тим, що відповідно до вироку Новосанжарського районного суду Полтавської області у справі № 542/1753/23 від 06.11.2023, дії ОСОБА_5 кваліфіковані за частиною 1 статті 357 КК України, як викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів, та за частиною 4 статті 185 КК України як крадіжка, вчинена в умовах воєнного стану, на загальну суму 2010 грн.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Положеннями частини 1 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 статті 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, зазначеним Законом крадіжки на суму, що не перевищують на момент вчинення правопорушення у 2023 році - 2684 грн, віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність.

З огляду на викладене, враховуючи приписи Кримінального кодексу України, внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону України № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024, має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Отже, це є підставою для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у частині призначеного покарання за частиною 4 статті 185 КК України за пунктом 13 частини 1 статті 537 КПК України.

Представник органу пробації в судовому засіданні подання підтримала, просила суд його задовольнити.

В судовому засіданні прокурор щодо задоволення подання не заперечував.

Засуджений у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду подання повідомлявся належним чином. Його неявка відповідно до частини 5 статті 539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Від засудженого до суду 28 жовтня 2024 року надійшла заява про проведення судового засідання без його участі, в якій ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання.

Суд, заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 13 частини 1 статті 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 набув чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни до статті 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна), відповідно до яких особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на викладене, законодавцем декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення складала менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з частиною 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2023 на рівні 2684 грн.

Отже, розмір соціальної пільги, встановленої законом на 01.01.2023, становить 1342 грн.

Таким чином, викрадення чужого майна у 2023 році вартістю до 2684 грн включно є адміністративним правопорушенням.

Відповідно до вироку суду від 06 листопада 2023 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 357 КК України, і призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

Також, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до частини 1 статті 70 КК України остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_5 визначено за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнено обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно із зазначеним вироком ОСОБА_5 09.09.2023 викрав кошти на загальну суму 2010 грн, що станом на день крадіжки складає суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 2684грн).

Відповідно до частини 1 статті 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Враховуючи положення статті 58 Конституції України, статті 5 КК України на засудженого ОСОБА_5 розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_5 засуджений за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов висновку про необхідність звільнення останнього від покарання, призначеного вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 06.11.2023 у справі № 542/1753/23 за частиною 4 статті 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років.

З огляду на викладене, суд вважає за доцільне у вироку Новосанжарського районного суду Полтавської області від 06.11.2023 у справі № 542/1753/23 виключити посилання на застосування частини 1 статті 70 КК України та вважати ОСОБА_5 засудженим до покарання за частиною 1 статті 357 КК України, у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки. На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

На підставі викладеного, керуючись статтею 5, частиною 2 статті 74 КК України, статтями 369, 376, 537, 539 КПК України,

У Х В А Л И В :

Подання Полтавського районного сектору № 6 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області про приведення вироку Новосанжарського районного суду Полтавської області від 06 листопада 2023 року стосовно засудженого ОСОБА_5 у відповідність до вимог закону- задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 06.11.2023 у справі № 542/1753/23 за частиною 4 статті 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Виключити з вироку Новосанжарського районного суду Полтавської області від 06.11.2023 у справі № 542/1753/23 посилання на застосування частини 1 статті 70 КК України.

Вважати ОСОБА_5 засудженим до покарання за частиною 1 статті 357 КК України у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки і на підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 КК України (періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_6