Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/5735/24
Провадження № 1-кп/650/703/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року селище Велика Олександрівка

Великоолександрівський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без виклику учасників кримінального провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000199 від 07.10.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Долгово Великоолександрівського району Херсонської області, українця, громадянина України, непрацюючого, має середню освіту, не одруженого, на утримані неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 05.10.2024 близько 14:00 години, перебуваючи на відкритій території, що прилягає до будівлі кафе «Експрес» та автовокзалу, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклого конфлікту, який виник під час спілкування з ОСОБА_4 , з особистих мотивів, з метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій особі, умисно, наніс один удар правою рукою зігнутою у лікті в область лобної частини голови ОСОБА_4 , в результаті чого заподіяв останньому тілесне ушкодження у вигляді садна обличчя (ліва лобна область), яке згідно з висновком судово-медичної експертизи № 379 від 08.10.2024 відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім того, ОСОБА_3 , 29.10.2024 близько 13:40 години, переслідуючи прямий злочинний умисел направлений на порушення недоторканості житла особи, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, незаконно, без відповідного дозволу та без передбачених на те законом підстав, шляхом відкриття хвіртки проник на територію подвір`я домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де у подальшому шляхом відкриття не зачинених на запираючий пристрій вхідних дверей, проник до приміщення кімнати веранди будинку, який перебуває у користуванні та фактичному володінні потерпілого ОСОБА_4 , та був виявлений останнім, чим порушив передбачене статтею 30 Конституції України конституційне право вказаної особи на недоторканість іншого володіння особи.

Крім того, ОСОБА_3 , 29.10.2024 близько 14:00 години, перебуваючи в приміщенні кімнати веранди будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклого конфлікту з особистих мотивів, з метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій особі, умисно наніс один удар ногою в область лівого передпліччя ОСОБА_4 , внаслідок чого спричинив потерпілому тілесне ушкодження у вигляді садна лівого передпліччя, яке згідно з висновком судово-медичної експертизи № 407 від 30.10.2024 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Обвинувальний акт по даному кримінальному провадженню надійшов до суду із заявою обвинуваченого ОСОБА_3 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку відповідно до положень ч. 1,2 ст.302 КПК України, оскільки ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акту за його відсутності, відповідно до правил, передбачених ст.ст. 381-382 КПК України.

Заяву про розгляд обвинувального акту у суді в спрощеному провадженні надав і потерпілий ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Обвинувачений ОСОБА_3 , який був представлений захисником ОСОБА_5 надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінальних проступків встановлені в повному обсязі та не оспорює їх.

Також, у вказаній заяві зазначив, що його згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі є добровільною, без будь-якого незаконного примусу чи обіцянки, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, приймаючи до уваги заяву останнього, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згодний на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд доходить висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акту та матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що події кримінальних правопорушень мали місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом, та кваліфікує його дії по першому епізоду за ч. 1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, по другому епізоду за ч. 1 ст. 162 - незаконне проникнення до житла особи та по третьому епізоду за ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає вчинення злочину особою повторно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України є кримінальними проступками; наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він має постійне місце проживання, характеризується посередньо, раніше не судимий в порядку ст. 89 КК України.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі №1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.

Водночас, суд звертає увагу на те, що мета покарання, зокрема, виправлення засуджених та запобігання вчиненню ними нових кримінальних правопорушень, може бути досягнута лише тоді, коли кримінальне покарання буде для засудженого важким, але у той же час реальним щодо його виконання.

Враховуючи вищевикладене, керуючись принципом гуманізму та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу у межах санкцій частин та статтей, за якою кваліфіковано його дії, буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази відсутні.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування по кримінальному провадженню запобіжний захід не застосовувався. Підстав для його обрання та застосування суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-376, 381-382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України та ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 162 КК України штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень; за ч. 1 ст. 125 КК України штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

На підставі ч. 1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судових експертизв сумі 903 гривень 36 копійок.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Великоолександрівський районний суд Херсонської області.

У відповідності до ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_6