Провадження № 11-сс/824/1547/2024 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_1
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

03 липня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали судового провадження з апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 12 січня 2022 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

До Київського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 12 січня 2022 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 12 січня 2022 року, визначено склад колегії суддів: ОСОБА_1 (головуючий), судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

У судовому засіданні судді: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заявили самовідвід з наступних підстав.

Суддя ОСОБА_2 заявив самовідвід з тих підстав, що ОСОБА_5 , не погоджуючись з ухваленими під його головуванням рішеннями від 19.01.2021 у справі № 760/27302/20 (апеляційне провадження № 11-сс/824/1108/2021), звернувся до правоохоронного органу з завідомо неправдивим повідомленням, про вчинення, зокрема ним- ОСОБА_2 державної зради, що передбачає відповідальність за ч. 1 ст. 111 КК України,тому ним було повідомлено прокурора міста Києва, про ознаки кримінального правопорушення в діях ОСОБА_5 , передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України, відповідних відомостей до ЄРДР. Відповідно, в подальшому з цих підстав були задоволені самовідводи судді ОСОБА_2 під час головування в судових провадженнях за апеляційними скаргами ОСОБА_5 . Дане повідомлення про кримінальне правопорушення, було направлено прокуратурою м. Києва до ГУ НП У м. Києві, яке у свою чергу було направлено за територіальністю до СВ Солом`янського УП ГУ НП для прийняття рішення відповідно до ст. 214 КПК України. Відповідно до наявної інформацій за даним фактом СВ Солом`янського УП ГУ НП внесені відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України.

Також, суддя ОСОБА_3 заявила самовідвід, оскільки, ОСОБА_5 є автором публікацій та відеозаписів, в яких міститься завідомо наклепницька інформація, що поширена у мережі «Інтернет», яка має на меті створення негативного образу правосуддя в особі Київського апеляційного суду, зокрема, і суддів ОСОБА_3 , що є грубим проявом неповаги до суду, спробою схилити суддів до прийняття рішень на користь ОСОБА_5 .

Крім того в даному провадженні, самовідвід заявлено суддею ОСОБА_1 , з тих підстав, що більшість суддів Київського апеляційного суду заявляють самовідводи від участі у розгляді справ, де апелянтом є ОСОБА_5 та до останнього часу лише суддею ОСОБА_1 не було заявлено самовідводів у таких провадженнях, окрім випадків, де предметом розгляду апеляційного суду була бездіяльність уповноважених осіб щодо невнесення відомостей до ЄРДР стосовно окремих суддів Київського апеляційного суду. Вказана обставина призводить до того, що можливість випадкового розподілу провадження зменшується, що може викликати сумніви в об`єктивного спостерігача щодо неупередженості судді.

Обговоривши доводи заяви про самовідвід, колегія суддів приходить до висновку, що заява про самовідвід суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. При цьому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75 - 79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону, є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя. Вказане положення закріплене в ч. 1 ст. 21 КПК України, яка кореспондується з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

В пункті 104 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) від 27.05.2013 зазначено, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Аналогічно в пункті 66 рішення ЄСПЛ у справі «Бочан проти України» (заява №7577/02) від 03.05.2007 зазначено, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є довіра, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням ХІ з`їзду суддів України від 22.02.2013 року, визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Відповідно до пункту 2.1 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року №2006/23, при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів, а згідно з їх пунктом 2.5 суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Колегія суддів, у контексті викладеного, звертає увагу на те, що заявник ОСОБА_5 , своєю поведінкою у публічному просторі припускається поведінки, яка, сама по собі, не викликає у суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 суб`єктивного ставлення до розгляду вказаного судового провадження, однак, об`єктивно свідчить про наявність обставин, які у стороннього спостерігача можуть викликати сумніви у неупередженості суддів у даному судовому провадженні.

Із урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про самовідвід суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Задовольнити самовідвід суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від участі у розгляді апеляційної скарги ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 12 січня 2022 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Матеріали судового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 12 січня 2022 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, передати до управління забезпечення діяльності судової палати з розгляду кримінальних справ для здійснення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду, відповідно до вимог ст. 35 КПК України.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3