У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді матеріали справи за скаргою ОСОБА_3 на постанову начальника сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_4 від 28.09.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000105

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із скаргою на постанову начальника сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_4 від 28.09.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000105, у якій зазначає, що згідно листа-відповіді № 07.53-107-7744ВИХ-24, який надійшов на його електронну адресу 04.10.2024 роу йому стало відомо, що 28.09.2024 року кримінальне провадження № 0000105 було закрито на підставіі п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України. 07.10.024 року він написав клопотання, адресоване начальнику сектору дізнання Ужгородського ВП Михайлу Поляку, у якому вказав, що станом на 07.10.2024 року йому ніхто не відправляв на електронну пошту постанову про закриття кримінального провадження, незважаючи на те, що 26.06.2024 року він писав відповідне клопотання. 08.10.2024 року на його електронну адресу надійшов електронний лист, в якму в якості вкладення містився архів, де серед інших документів містилася постанова про закриття кримінального провадження № 0000105. Також 10.10.2024 року на його електронну адресу надійшла відповідь на його клопотання з Ужгородської окружної прокуратури до якої була долучена постанова про закриття кримінального провадження та актуальний витяг з ЄРДР.

Обгрунтовуючи скаргу зазначає, що вказану постанову вважає незаконною. Вказує, що вищевказана оскаржувана постанова складається із тексту двох попередніх постанов від 22.03.2024 року та 28.06.2024 року, які обидві за змістом повністю ідентичні, і які вже скасовувались Ужгородським міськрайонним судом у справі № 308/5872/24, крім невеликого доповнення про те, що порушення встановленого законом порядку проникнення у приміщення, яке належить на праві власності юридичній особі, не містить складу злочину, передбаченого ст. 162 КК України, яке не має значення для даного випадку, оскільки приміщення у гуртожитку є житлом, у розумінні ст. 162 КК України, на яке поширюється право на недоторканість житла встановлене ст. 30 Конституції України. Вказує, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на підставі талону на поселення в блок 25 гуртожитку № 4 були поселені у кімнату № 25 вказаного гуртожитку, добровільної згоди на своє виселення з гуртожитку № 4 УжНУ не давали, процедура їх виселення через суд не проводилася, а отже їх виселення слід вважати повністю незаконним. Зазначає, що слідчим не проведено належного дослідження доказів у справі, зокрема, слідчі завжди закривають кримінальне провадження засновуючись на опитуванні імовірно підозрюваного коменданта гуртожитку № 4 УжНУ ОСОБА_6 , який скориставшись правом, передбаченим ст. 63 Конституції України, надав завідом неправдиві показання, які в подальшому були спростовані допитами потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , однак слідчим не проведено їх повного, всебічного та об`єктивного вивчення.

Крім того, вказує, що до ЄРДР внесено відомості про які він не просив, і він неодноразово звертався з клопотаннями про внесення у розділ «короткий виклад обставин, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення» інформації, яка б містила ознаки кримінального правопорушення за ст. 162 КК України, його об`єктивну та суб`єктивну сторони сторону, а також згадку про підозрюваних в його вчиненні осіб, тому, що вигаданий старшим дізнавачем ОСОБА_7 від початку і до кінця «короткий виклад обставин» не містить ознак жодного кримінального правопорушення. На думку заявника короткий виклад обставин, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, має виглядати наступним чином. «26.08.2023 року о 13 год. директор студмістечка УжНУ ОСОБА_8 і комендант гуртожитку № 4 УжНУ ОСОБА_9 умисно, без будь-якої правової підстави, проникли до кімнати 25/4 гуртожитку № 4 УжНУ і під приводом поселення сторонніх осіб в кімнату 25/4 порушили недоторканність житла громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . Свої погрози про виселення громадян ОСОБА_3 і ОСОБА_5 з гуртожитку № 4 директор студмістечка УжНУ ОСОБА_8 втілив у життя і вказані особи, починаючи з 01.09.2023 року є такими, що без рішення суду і без своєї добровільної згоди виселені з гуртожитку № 4 УжНУ. Однак, всі ці клопотання процесуальним прокурором незмінно скеровуються в Ужгородський ВП без розгляду і вчинення відповідної процесуальної дії. Зазначає, що в ході досудового розслідування не були проведені процесуальні дії про вчинення яких він просив, а саме він протягом п`яти місяців наполягав додати до кримінального провадження ще одну додаткову кваліфікацію кримінального правопорушення за ч.1 ст. 296 КК України, на підставі протоколів допитів потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , а також наданих їй відеодоказів вчинення ОСОБА_10 хуліганських дій. Також прокурором проігноровано його клопотання з вимогою перекваліфікувати подію кримінального правопорушення з ч.1 ст. 162 КК України на ч.2 ст. 162 КК України, оскільки директор студмістечка УжНУ є службовою особою.

Крім того, 04.10.2024 року заявник в додаток до матеріалів викладених у скарзі на постанову начальника сектору дізнання Ужгородського ВП ОСОБА_11 від 28.09.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000105 також зазначив, що кримінальне провадження № 0000105 двічі незаконно закривалось старшим дізнавачем Ужгородського відділу поліції ОСОБА_7 , який є підлеглим начальника сектору дізнання Ужгородського відділу поліції ОСОБА_11 . Дані рішення старшого дізнавача ОСОБА_12 двічі ставали предметом оскарження в Ужгородському міськрайонному суді в рамках однієї справи 308/5872/24. Зазначає, що у своїй самій першій постанові про закриття кримінального провадження № 0000105, датованій 22 березня 2024 року, старший дізнавач ОСОБА_13 вказав, що кримінальне провадження № 0000105 закрито на тій підставі, що в діях імовірно підозрюваних осіб не міститься ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України "Погроза вбивством". Дану статтю вигадав сам старший дізнавач ОСОБА_13 при внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР 02.02.2024 року. Згадка про ч. 1 ст. 129 КК України відсутня як в заяві про вчинення кримінального правопорушення від 22.01.2024 року, підписаній ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , так і в ухвалі Ужгородського міськрайонного суду по справі 308/1412/24, якою суд 26.01.2024 року зобов`язав слідчого внести викладені в заяві від 22.01.2024 року відомості до ЄРДР. Зокрема, судом в справі 308/1412/24 було встановлено, що потерпілий ОСОБА_3 звернувся до Ужгородського відділу поліції з заявою про вчинення кримінальних правопорушень, кваліфікованих ним як порушення недоторканності житла та хуліганство. На підставі вищевказаної інформації та доданих на її підтвердження доказів, Ужгородський міськрайонний суд своєю ухвалою по справі 308/5872/24, провадження 1-кс/308/1953/24, 12 квітня 2024 року скасував постанову старшого дізнавача ОСОБА_12 про закриття кримінального провадження № 0000105. Також, у другій постанові старшого дізнавача ОСОБА_12 про закриття кримінального провадження № 0000105 від 28.06.2024 року було вказано, що кримінальне провадження № 0000105 закрито на тій підставі, що кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 162 КК України вчиняється лише з прямим умислом, а в діях імовірно підозрюваних осіб ОСОБА_14 та ОСОБА_15 прямий умисел, на думку старшого дізнавача ОСОБА_12 , був відсутній. Відповідно до ухвали слідчого судді Ужгородський міськрайонного суду по справі 308/5872/24, провадження 1-кс/308/4267/24, від 01.08.2024 року постанову старшого дізнавача сектору дізнання Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта ОСОБА_16 від 28.06.2024 року про закриття кримінального провадження №0000105 відомості про яке внесені до ЄРДР від 02 лютого 2024 року було скасовано.

А тому, на підставі вищенаведеного просить слідчого суддю скасувати постанову начальника сектору дізнання Ужгородського ВП ОСОБА_11 від 28.09.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000105.

Заявник та його представник у судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. В матеріалах справи наявні заяви ОСОБА_3 про розгляд скарги за його відсутності. Представник заявника адвокат ОСОБА_17 подав до суду заяву про проведення судового засідання без його участі та без участі скаржника.

Дізнавач та представник Ужгородської окружної прокуратури на розгляд клопотання не з"явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені. У матеріалах справи наявна заява начальника СД Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_11 про розгляд скарги без його участі.

Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги слідчий суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Частиною першою статті 304 КПК України визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

ОСОБА_3 зазначає, що оскаржувану постанову ним отримано 08.10.2024 року. Дані про направлення оскаржуваної постанови ОСОБА_3 у матеріалах кримінального провадження № 0000105 відсутні, тому при обчисленні дотримання заявником строку оскарження постанови слідчий суддя початок строку обчислює з вказаної дати, та констатує, що строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження № 0000105 від 28.09.2024 року ОСОБА_3 не пропущено.

Згідно ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий (дізнавач) зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених рішень.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини.

У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Згідно ст. ст.2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із засобів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим (дізнавачем) усіх зібраних та перевірених доказів.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження.

Положеннями ч. 1 ст. 92 КПК України встановлено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого (дізнавача), прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - потерпілого.

Слідчим суддею при розгляді скарги з`ясовано, що доводи заявника про недотримання вимог щодо всебічності та повноти проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000105 заслуговують на увагу.

Слідчий суддя, звертає увагу, що постанова начальника сектору дізнання Ужгородського ВП ОСОБА_11 від 28.09.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000105 у своїй значній частині фактично дублює постанову старшого дізнавача сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта ОСОБА_16 від 28.06.2024 року про закриття кримінального провадження №0000105. Однак постанова старшого дізнавача сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта ОСОБА_16 від 28.06.2024 року про закриття кримінального провадження №0000105 відповідно до ухвали слідчого судді Ужгородський міськрайонного суду від 01.08.2024 року у справі 308/5872/24 - була скасована. Натомість неодоліки скасованої постанови від 28.06.2024 року про закриття кримінального провадження №0000105 зазначені в ухвалі слідчого судді Ужгородський міськрайонного суду у справі 308/5872/24, від 01.08.2024 року дізнавачем у повній мірі враховані не були, а відтак продовжують існувати.

Що стосується додаткових підстав зазначених у постанові начальника сектору дізнання Ужгородського ВП ОСОБА_11 від 28.09.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000105, а саме , що потерпілим від даного злочину передбаченого ст.162 КК України може булти тільки фізична особа, а порушення встановленого законом проникнення у приміщення , яке належить на праві власності юридичній особі, не містить складу злочину передбаченого ст.162 КК України, то слідчий суддя уважає такі висновки начальника сектору дізнання передчасними , оскільки такі не узгоджуються із "положенням про гуртожитки студмістечка ДВНЗ УжНУ" уведеного в дію 29.11.2017 року, зокрема у частині його ІІ та ІV розділів та "змін до положення про гуртожитки студмістечка ДВНЗ УжНУ" уведеного в дію 27.06.2022 року.

Відповідно до вимог кримінально-процесуального кодексу України постанова слідчого про закриття кримінального провадження повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою. Зокрема, постанова вважається обґрунтованою, якщо вона відповідає таким вимогам: висновки, сформульовані в постанові, підтверджуються наявними доказами, слідчим враховано та досліджено всі докази, ці докази досліджено в сукупності, на підставі цих доказів можливим є тільки один висновок, висновки, сформульовані в постанові, не суперечать фактичним обставинам, резолютивна частина постанови повністю відповідає описово-мотивувальній частині.

Таким чином, мотивування постанови про закриття кримінального провадження виражається в детальному викладенні тих обставин, які є підставами для закриття розслідування з наведенням доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

Згідно ч.5 ст. 110 КПК України постанова слідчого (дізнавача) повинна містити, зокрема, зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Разом з тим, як убачається з оскаржуваної постанови, дізнавачем не проведено необхідного комплексу слідчих дій щодо встановлення наявності або відсутності дій, які становлять об"єктивну сторону кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 162 КК України.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Слідчий суддя, виходячи з положень ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому, дізнавачу у кримінальному провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, оскільки останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства, дізнання (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України).

При цьому, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Відповідно до ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Враховуючи вищенаведене, зокрема те, що при проведенні досудового розслідування не вчинено необхідних слідчих (розшукових) дій для всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, слідчий суддя доходить висновку, що при закритті кримінального провадження слідчим не були дотримані положення вимог кримінального процесуального закону щодо всебічності, повноти та неупередженості дослідження всіх обставин, а тому постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 9, 56, 284, 303, 306, 307 КПК України, слідчий судя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову начальника сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_4 від 28.09.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000105 задовольнити.

Постанову начальника сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_4 від 28.09.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000105 від 02.02.2024 року скасувати.

Органу досудового розслідування провести всебічне, повне і об`єктивне розслідування по кримінальному провадженню № 0000105 від 02.02.2024 року, з урахуванням зазначеного в мотивувальній частині ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_1