Справа № 344/9764/21
Провадження № 11-кп/4808/29/24
Категорія ч. 4 ст. 190 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

29 липня 2024 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_7 про відвід судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000677 щодо обвинуваченої ОСОБА_8 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_9 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Захисник ОСОБА_7 подав заяви про відвід судді ОСОБА_5 . Мотивує таку заяву тим, що ним 25 липня 2024 року ним в інтересах ОСОБА_10 подано дисциплінарну скаргу щодо судді ОСОБА_5 до Вищої Ради Правосуддя, а тому суддя ОСОБА_5 при ухваленні рішення у справі щодо ОСОБА_8 не може бути безстороннім і об`єктивним, що породжує сумніви в його неупередженості.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що заява не підлягає до задоволення, оскільки не ґрунтується на вимогах ст. 75, 76 КПК України.

Так, п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

В той час, заява захисника ОСОБА_7 про відвід судді ОСОБА_5 фактично ґрунтується на його незгоді з судовою практику судді ОСОБА_5 в іншому провадженні.

Згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності, у зв`язку з чим у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду («Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom). При цьому, стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного («Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland).

Разом з тим, несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості («Кастільо Альгар проти Іспанії» (Castillo Algar v. Spain).

Відповідно до доктрини усталеної судової практики низка раніше прийнятих та узгоджених судових рішень розглядається як переконливий доказ правильного тлумачення правової норми.

Усталеність судової практики передбачає однакове застосування закону при вирішенні ідентичних правових питань, у зв`язку з чим наявність послідовної правової позиції окремого судді щодо застосування правових норм не свідчить про його упередженість і не може бути підставою для його відводу.

Суд апеляційної інстанції вважає, що наведені у заяві захисника ОСОБА_7 обставини, в тому числі подача дисциплінарної скарги щодо судді ОСОБА_5 до Вищої Ради Правосуддя, не є такими, що викликають сумнів у неупередженості судді ОСОБА_5 та можуть бути правовою підставою для його відводу.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи, викладені у заяві захисника ОСОБА_7 про відвід судді ОСОБА_5 , є необґрунтованими та у задоволенні цієї заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 75,76,376 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву адвоката ОСОБА_7 про відвід судді судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5