КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 758/7339/24 Слідчий суддя в суді першої інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/4729/2024 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 17 червня 2024 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 17 червня 2024 року частково задоволено клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Застосовано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави.

Визначено відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у межах 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 151 400 (сто п`ятдесят одну тисячу чотириста) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: НОМЕР_1 , отримувач - ТУДСАУ в місті Києві, код ЄДРПОУ - 26268059, банк - Державна казначейська служба України м. Київ, МФО - 820172, призначення платежу: застава, № ухвали суду, прізвище, ім`я, по батькові платника застави.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування зі свідками: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Визначено термін дії обов`язків, покладених на підозрюваного, строком на два місяці.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 17 червня 2024 року та постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково, застосувавши щодо ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або зменшити розмір застави у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн. у національній грошовій одиниці України.

На обґрунтування апеляційної скарги, апелянт зазначає про те, що суд першої інстанції, задовольняючи клопотання слідчого частково та визначаючи розмір застави у межах 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 151 400,00 грн., не врахував ані сімейного, ані майнового стану підозрюваного, не звернув уваги й на те, що визначений розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного.

Захисник вказує, що ОСОБА_7 раніше не судимий, є внутрішньо переміщеною особою, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Також, ОСОБА_7 є батьком малолітньої дитини - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебуває на його утриманні.

Крім цього, скаржник посилається на те, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №384098981 від 24.06.2024 року, вбачається, що ОСОБА_7 не має у своїй власності будь-якого нерухомого майна.

Посилається на те, що згідно витягу з наказу МУЮ ДП «Підприємство Державної Кримінально-Виконавчої Служби України (№4)» №48-к від 14.06.2024 року ОСОБА_7 було звільнено з посади начальника цеху №2 підприємства з займаної посади 14.06.2024 року, про що підозрюваний дізнався 18 червня 2024 року.

Захисник зазначає, що 18 червня 2024 року ОСОБА_7 для можливості виконання ухвали суду першої інстанції змушений був оформити договір позики, за умовами якого ним отримана позика у розмірі 150 000,00 грн. з терміном повернення до 18 серпня 2024 року.

Також посилається на те, що вказані вище докази, а саме свідоцтво про народження дитини ОСОБА_14 ; витяг з наказу МУЮ ДП "Підприємство Державної Кримінально-Виконавчої Служби України (№4)" №48-к від 14.06.2024; Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав, не були подані до суду першої інстанції з підстав того, що Договір про надання правової допомоги був укладений між ОСОБА_7 та захисником 17.06.2024 року, в той день, коли відбувався розгляд клопотання слідчого, а тому підозрюваний та захисник фактично не мали фізичної можливості, з урахуванням обмеженого часу, подати суду вказані докази.

З врахуванням наведеного, захисник вважає, що застава, визначена судом у межах 50 розмірів прожиткових мінімумів для осіб працездатного віку, що становить 151 400,00 грн. у грошовій одиниці України, є такою, що не співвідноситься з даними про особу підозрюваного, його фінансовим становищем, обставинами кримінального правопорушення та виключною необхідністю у її застосуванні саме в такому розмірі.

Крім цього, скаржник посилається на те, що твердження сторони обвинувачення про те, що з метою забезпечення нормальної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання процесуальних рішень у справі необхідно застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави, оскільки саме такий захід зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, та незаконно впливати на свідків або інших підозрюваних у кримінальному провадженні, належним чином не обґрунтоване. Так, сторона обвинувачення використовує формальний підхід та стандартні фрази, які характерні для такого виду клопотань.

Апелянт вказує, що на обґрунтування такого ризику, як «незаконний вплив на свідків або інших підозрюваних у кримінальному провадженні» слідчий зазначає про те, що ОСОБА_7 , обіймаючи посаду заступника директора з організаційних питань державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща», на момент вчинення злочину, встановивши стійкі зв`язки та робочі відносини з посадовими особами ДСП «Північна Пуща», які наразі там працюють, може здійснювати незаконний вплив на таких працівників з метою зміни показань свідками чи відмови від надання свідчень.

Разом з тим, починаючи з 21 липня 2023 року ОСОБА_7 не працює на цій посаді, і вже встиг змінити роботу, отже твердження про «стійкі зв`язки та робочі відносини» не містять під собою правового підґрунтя.

Щодо помилковості доводів клопотання про наявність ризику «переховуватись від органів досудового розслідування та суду», слід зазначити, що ОСОБА_7 є внутрішньо переміщеною особою та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , про що зазначено самим слідчим у повідомленні про підозру. Твердження про те, що ОСОБА_7 зареєстрований та фактично проживає не за місцем проведення досудового розслідування, не може бути підставою для висновків про те, що ОСОБА_7 має намір переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

На думку скаржника, виходячи із наведеного, щодо ОСОБА_7 можливо обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, або ж визначити заставу у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 грн. у національній грошовій одиниці України, яка буде посильною для підозрюваного.

Крім цього, в апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 звертається до суду із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що у судовому засіданні 17.06.2024 року було оголошено вступну та резолютивну частини ухвали суду. В резолютивній частині ухвали зазначено, що оголошення її повного тексту відбудеться 20.06.2024 року. При цьому, станом на день подання апеляційної скарги, повного тексту ухвали суду захисником отримано не було. Враховуючи, що останнім днем строку для подання апеляційної скарги на ухвалу суду від 17.06.2024 року був вихідний день - 22.06.2024 року (субота), апелянт вважає, що наявні підстави для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

В судове засідання підозрюваний ОСОБА_7 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання його повідомлено у встановленому законом порядку, що підтверджується наявною у справі розпискою (а.с.187). Заперечень щодо розгляду апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_7 від прокурора та захисника ОСОБА_6 не надходили.

За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності підозрюваного ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи захисника ОСОБА_6 , який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити з наведених у ній підстав, пояснення прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як убачається із матеріалів судового провадження, слідчим відділом Подільського УП ГУНП у м. Києві, за процесуального керівництва Подільської окружної прокуратури м. Києва, здійснюється досудове розслідування, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000073 від 07.04.2023 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

У межах вказаного кримінального провадження 13.06.2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, а саме у вчиненні закінченого замаху на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану, та у складанні та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

14.06.2024 року слідчий СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Подільського районного суду м. Києва з клопотанням, в якому просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 242 240 грн., що еквівалентно 80 прожитковим мінімумам для працездатних осіб, із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 17 червня 2024 року частково задоволено клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Застосовано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави.

Визначено відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у межах 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 151 400 (сто п`ятдесят одну тисячу чотириста) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: НОМЕР_1 , отримувач - ТУДСАУ в місті Києві, код ЄДРПОУ - 26268059, банк - Державна казначейська служба України м. Київ, МФО - 820172, призначення платежу: застава, № ухвали суду, прізвище, ім`я, по батькові платника застави.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування зі свідками: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Визначено термін дії обов`язків, покладених на підозрюваного, строком на два місяці.

З такими висновками колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Як вбачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Дійшовши висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді застави, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Також, слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про доведеність у клопотанні слідчого ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , характер та обставини інкримінованих йому злочинів, дані про особу підозрюваного, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим та прокурором у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя на час розгляду клопотання дійшов правильного висновку про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151 400 грн. із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід є пропорційним тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, співрозмірним із тяжкістю інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, його матеріальним станом, та у повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 та запобігти встановленим в ході апеляційного розгляду ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151 400 грн., із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю кримінальних правопорушень та їх наслідками, є обґрунтованим, і підстав для висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання або застави у меншому розмірі - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, про що порушує питання захисник в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що органом досудового розслідування у клопотанні не доведено, а слідчим суддею не встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, ретельно перевірялися колегією суддів, проте не знайшли свого підтвердження.

В контексті Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня ( ОСОБА_15 проти Росії). Ризик втечі має оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Встановлені органом досудового розслідування конкретні обставини інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання у випадку визнання його винуватим у їх вчиненні, дані про особу підозрюваного у їх сукупності, свідчать про обґрунтованість ризику можливої зміни місця проживання ОСОБА_7 , його переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

При цьому, доводи в апеляційній скарзі про те, що підозрюваний не має наміру вчиняти дії, які б свідчили про його намір переховуватись від органів досудового розслідування та суду, не порушуватиме покладені на нього обов`язки, самі по собі не забезпечують впевненості у подальшій належній процесуальній поведінці підозрюваного, у випадку застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу.

Оцінюючи наявність ризику незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні колегія суддів виходить із встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань від свідків у кримінальному провадженні на різних його етапах, та вважає, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті.

Враховуючи конкретні обставини кримінального провадження та інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, не виключена ймовірність того, що останній у разі, якщо не буде обмежений у спілкуванні із свідками, яким відомі обставини кримінальних правопорушень, може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності ризику впливу на свідків, оскільки він існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Посилання апелянта на те, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є внутрішньо переміщеною особою, має постійне місце проживання, є батьком малолітньої дитини ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , приймаються до уваги колегією суддів, проте не спростовують правильності висновку слідчого судді про існування ризиків у кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги про те, що визначена слідчим суддею застава є завідомо непомірною для підозрюваного ОСОБА_7 , є необгрунтованими, оскільки з урахуванням обсягу повідомленої підозри, розміру коштів, замах на заволодіння якими інкриміновано підозрюваному разом із іншими особами, даних про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов вірного висновку, що саме застава у межах 50 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 151 400 гривень, здатна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, з чим погоджується і колегія суддів.

Інші наведені у апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких апелянт просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин у їх сукупності, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

постановила:

Поновити захиснику ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 17 червня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 17 червня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4