Справа № 203/4781/24
Провадження № 1-кп/0203/933/2024
УХВАЛА

іменем України

11 листопада 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002523 від 22.07.2024 року, відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 за ч.3 ст.307 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з можливістю внесення застави, визначеної ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 23.07.2024 року.

Послався на те, що на теперішній час існують ризики, зазначені у п. п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Так, ОСОБА_5 раніше судимий, вчинив інкримінований злочин в період іспитового строку, не працює, стійких соціальних зв`язків не має, тому прокурор вважає, що обвинувачений у випадку обрання іншого запобіжного заходу може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник, обвинувачений заперечували проти задоволення клопотання прокурора, вважали, що ризики, заявлені прокурором, не доведені, вказала на наявність у обвинуваченого родини: матері, бабусі, цивільної дружини, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки, просили обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши наявні матеріали, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам, у тому числі: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого переховуватись від суду існує, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні в період іспитового строку злочину, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна, тому у суду є достатні підстави вважати, що обвинувачений, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винуватим у інкримінованому злочині, може переховуватися від суду.

Також судом враховано, що обвинувачений не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не працює, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, які б утримували його за місцем проживання, що значно підвищує ризик переховування від суду.

Доводи сторони захисту про те, що обвинувачений має мати, бабусю, цивільну дружину, що є підставою для зміни запобіжного заходу, не приймаються до уваги, оскільки формальна наявність родини не може свідчити про особливу залежність обвинуваченого від членів родини та навпаки, їх взаємні відносини та колективне існування. Доказів протилежного суду не надано. Також суд зауважує, що такі обставини існували й на момент вчинення інкримінованого злочину, однак вони жодним чином не виступили стримуючим фактором в його поведінці.

При вирішенні питання про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177КПК України, враховано позицію Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» у якій зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Щодо ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає його доведеним, оскільки ОСОБА_5 не працює, тому з метою отримання додаткового прибутку може знову вчинити новий злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів або інший злочин корисливої спрямованості.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Зважаючи на суспільний інтерес, який превалює над принципом поваги до свободи обвинуваченого, суд вважає, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення встановлених судом ризиків і застосування саме такого запобіжного заходу буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу, а отже не суперечитиме вимогам ст. 5 Конвенції та практиці ЄСПЛ, тому необхідно продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з можливістю внесення застави, визначеної ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 23.07.2024 року, в сумі 90840 гривень.

Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 199, 315, 369-372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 09 січня 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 90840 гривень, в разі внесення якої звільнити ОСОБА_5 з-під варти.

З моменту звільнення з-під варти в зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, що до нього застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Обвинувачений або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця проживання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення, а обвинуваченим - з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1