Провадження № 1-кп/161/1646/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 19 листопада 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №000069, що надійшов з Офісу Генерального прокурора 12.11.2024 з угодою про визнання винуватості відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, гр.України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, працевлаштованого, не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.200 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 03 квітня 2024 року в денний період приблизно з 12.34 год. до 13.17 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення та отримання незаконних доходів, не маючи ліцензії (дозволу) Національного банку України, надав послуги з обміну (вводу, виводу) заборонених електронних грошей шляхом використання забороненої платіжної системи «WebMoney Transfer», порушивши положення наступних законів України:

Закону України «Про платіжні послуги» та «Положення про випуск електронних грошей та здійснення платіжних операцій з ними», що затверджено Постановою Правління Національного банку України № 210 від 29 вересня 2022 року, якими визначено правові вимоги щодо випуску та використання електронних грошей в Україні.

Так, Законом України «Про платіжні послуги», визначено, зокрема:

ст. 1:

-п. 14 Електронні гроші - це одиниці вартості, що зберігаються в електронному вигляді, випущені емітентом електронних грошей для виконання платіжних операцій (у тому числі з використанням наперед оплачених платіжних карток багатоцільового використання), які приймаються як засіб платежу іншими особами, ніж їх емітент, та є грошовим зобов`язанням такого емітента електронних грошей;

-п. 27 комерційний агент - юридична особа або фізична особа-підприємець, яка діє від імені, в інтересах, під контролем і за рахунок особи, яку вона представляє під час надання платіжних послуг на підставі відповідного договору;

-п. 28 користувач платіжних послуг (далі - користувач) - фізична особа або юридична особа, яка отримує чи має намір отримати платіжну послугу як платник або отримувач (або обидва одночасно) та/або є власником електронних грошей (цифрових грошей Національного банку України), а в разі надання послуг банком - клієнт банку;

ст. 10:

-п. 1 до надавачів платіжних послуг належать:

-1) банки, філії іноземних банків (далі - банки);

-2) платіжні установи (у тому числі малі платіжні установи);

-3) філії іноземних платіжних установ;

-4) установи електронних грошей;

-5) фінансові установи, що мають право на надання платіжних послуг;

-6) оператори поштового зв`язку;

-7) надавачі нефінансових платіжних послуг;

-8) Національний банк України;

-9) органи державної влади, органи місцевого самоврядування;

-п. 2 надавати платіжні послуги мають право лише особи, зазначені у частині першій цієї статті;

-п. 3 . Особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають право на провадження діяльності з надання фінансових платіжних послуг лише після отримання ними ліцензії відповідно до цього Закону (крім банків) та за умови включення до Реєстру, якщо інше не передбачено цим Законом;

-п. 13 особи, які здійснюють діяльність без ліцензії та/або включення до Реєстру, якщо така авторизація діяльності вимагається відповідно до цього Закону;

Відповідно до «Положення про випуск електронних грошей та здійснення платіжних операцій з ними»:

-п. 22 особи, які надають фінансову платіжну послугу з випуску електронних грошей та виконання платіжних операцій з ними, у тому числі відкриття та ведення електронних гаманців, без ліцензії та/або включення до Реєстру.

Відповідно до постанови Національного банку України № 18 від 24 лютого 2022 року «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», згідно:

п. 151 заборонено:

-п.п. 1 зарахування коштів на рахунки клієнтів фізичних осіб за переказами, ініційованими з використанням електронних платіжних засобів, емітованих учасниками (учасниками, що здійснюють свою діяльність на території Російської Федерації та Республіки Білорусь) міжнародних карткових платіжних систем (платіжних систем, які зареєстровані Національним банком України та відомості щодо яких унесені до Реєстру платіжних систем, систем розрахунків, учасників цих систем та операторів послуг платіжної інфраструктури);

-п.п. 2 приймати в Україні електронні платіжні засоби (уключаючи перекази, здійснення розрахунків та видачу готівки), емітовані учасниками (учасниками, що здійснюють свою діяльність на території Російської Федерації та Республіки Білорусь) міжнародних карткових платіжних систем (платіжних систем, які зареєстровані Національним банком України та відомості щодо яких унесені до Реєстру платіжних систем, систем розрахунків, учасників цих систем та операторів послуг платіжної інфраструктури).

Рішеннями Ради національної безпеки і оборони України (далі - РНБО України) «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» від 14 травня 2021 року, введених в дію Указом Президента України від 21 травня 2021 № 203/2021, та «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введених в дію Указом Президента України від 22 травня 2024 № 340/2024, застосовано ряд обмежувальних заходів відносно УАБ «ІНФОРМАЦІЯ_2» (« ІНФОРМАЦІЯ_2 »), Литовська Республіка, АДРЕСА_3 , яке є власником та адміністратором платіжної системи «WebMoney Transfer», що виразилися у повному припиненні та забороні її діяльності на території України.

Відповідно до введених в дію санкцій відносно «WebMoney» Національним банком України скасовано реєстрацію внутрішньодержавної системи розрахунків, відкликано (анульовано) ліцензії на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків, скасовано реєстрацію учасника платіжних систем, скасовано реєстрацію оператора послуг платіжної інфраструктури.

Так він, 03 квітня 2024 року в денний період приблизно з 12.34 год. до 13.17 год., знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, усвідомлюючи незаконність своїх дій, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, отримання незаконних доходів, не маючи ліцензії (дозволу) Національного банку України, надав послуги з обміну (вводу, виводу) заборонених електронних грошей шляхом використання забороненої платіжної системи «WebMoney Transfer».

ОСОБА_4 , з метою отримання незаконного доходу за надання послуг обміну (вводу, виводу) заборонених електронних грошей, діючи без ліцензії (дозволу) Національного банку України на обмін та переказ коштів у національній валюті, без відкриття рахунків та не будучи комерційним агентом з розрахунків у сфері використання електронних грошей, використовуючи можливості веб-ресурсу « ІНФОРМАЦІЯ_3 », на якому за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 було розміщено заявку на придбання електронних коштів - « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (різновид заборонених електронних грошей) у сумі від 100 до 800 за гривню, а саме надається послуга з обміну, вводу, виводу електронних коштів через заборонену платіжну систему «WebMoney Transfer» 03 квітня 2024 року здійснив обмін (ввід, вивід) 7000 грн у WMZ, а саме о 12.36 год. отримав вказані кошти на банківську карту № НОМЕР_1 , яка належить його брату ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 , від ОСОБА_7 з банківської картки № НОМЕР_2 . Після чого, ОСОБА_4 з електронного гаманця забороненої платіжної системи «Webmoney Transfer» № НОМЕР_3 здійснив переказ заборонених електронних грошей в розмірі 200, 92 (двісті, дев`яносто два) одиниць в номіналі «WMZ» на електронний гаманець ОСОБА_7 № НОМЕР_8.

Отже, ОСОБА_4 усвідомлюючи протиправність своїх дій, використав заборонену платіжну систему «Webmoney Transfer» та здійснив обмін (ввід, вивід) заборонених електронних грошей «WMZ».

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у неправомірному використанні електронних грошей, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 200 КК України.

Під час досудового провадження між прокурором та підозрюваним /в присутності захисника/, зокрема, 06.11.2024 укладено угоду про визнання винуватості. Згідно з угодою погоджена кваліфікація кримінального правопорушення за ч.1 ст.200 КК України. Сторони погоджуються на об`єм визнання вини обвинуваченим, який повністю визнав свою винуватість, не оспорював фактичних обставин справи, а також наявність пом`якшуючих обставин, якими є щире каяття, активне сприяння у розкритті злочинів, при цьому, є не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався. В зв`язку з наведеним, сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч. 1 ст. 200 КК України - у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) грн.

Зазначеною угодою передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинувачем про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Встановлено, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, згідно ст. 12 КК України, віднесене до категорії нетяжкого злочину.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.4 ст. 474 КПК України, усвідомлює свої права, наслідки укладення та затвердження угоди, укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Угода укладена в присутності захисника.

Разом з тим встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст.ст. 53, 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Суд, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, зважаючи, що узгоджене сторонами покарання, відповідає загальним правилам призначення покарань та вимог ст.69 КК України, дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 .

Одночасно, при призначенні покарання у виді штрафу, суд враховує наявність у ОСОБА_4 обставин, які пом`якшують покарання, зокрема, те, що він вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю вчиненого, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується виключно позитивно, останній зобов`язався в подальшому дотримуватись бездоганної поведінки.

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, повернути за належністю законному володільцеві.

Арешт, накладений на майно (ухвали слідчого судді від 26.09.2024), відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, - скасувати.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 472-476 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості від 06.11.2024 у кримінальному провадженні №000069, укладену між прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.200 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) грн.

Речові докази:

-мобільний телефон білого кольору Iphone X S/N: НОМЕР_4 , IMEI: НОМЕР_5 , з сім картою оператора Водафон та номером НОМЕР_6 , ноутбук сірого кольору Apple, серійний номер: НОМЕР_7 , мобільний телефон iPhone Pro Max 13, серійний номер НОМЕР_9 чорного кольору - повернути законному володільцеві - ОСОБА_4 .

Арешт, накладений на майно, згідно ухвал слідчого судді від 26.09.2024 - скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку, передбаченому цим Кодексом, з підстав, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1