УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю представника власниці майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001517 від 25.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого клопотання, Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001517 від 25.08.2024 року за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони, Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону та Офісу Генерального прокурора.

Відомості до ЄРДР внесено на підставі інформації Другого оперативного відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві.

В ході досудового розслідування встановлено, що народний депутат України ОСОБА_9 23.08.2024 року незаконно перетнув державний кордон України поза пунктами пропуску в зоні відповідальності ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 . За наявною інформацією, організація незаконного перетину кордону здійснювалась громадянами України спільно із посадовими особами Державної прикордонної служби України.

Так, у невстановлені слідством час та місці у ОСОБА_8 виник умисел на організацію та керівництво діями щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України. Для досягнення своєї злочинної мети ОСОБА_8 не пізніше 23.08.2024 року залучив до вказаної протиправної діяльності ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , вступивши з ними у попередню злочинну змову, спрямовану на незаконне переправлення осіб через державний кордон України всупереч нормативно-правовим актам та законам України.

Установлено, що громадянин України народний депутат України ОСОБА_9 з метою незаконного виїзду за межі України звернувся до ОСОБА_8 із проханням організувати його незаконне переправлення через державний кордон України, на що отримав згоду. Для виконання спільного плану ОСОБА_9 23.08.2024 року близько 12:45 год виїхав з м. Києва в напрямку м. Одеса по автошляху М-05 Київ-Одеса на легковому автомобілі «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням громадянина України ОСОБА_10 та приблизно о 15:40 год прибули на АЗС «Shell» Настасіївка (південна околиця населеного пункту Новогригорівка Березівського району Одеської області), де перебували приблизно до 16:27 год.

В цей час ОСОБА_8 залучив до своєї протиправної діяльності в якості водія ОСОБА_7 , із яким на автомобілі марки «Mitsubishi Pajero Sport» д.н.з. НОМЕР_2 , за раніше обговореною домовленістю розпочали рух в напрямку місця перебування ОСОБА_9 .

Згідно розробленого злочинного плану, у період часу приблизно з 16:32 год по 16:53 год 23.08.2024 року відбулась пересадка ОСОБА_9 з наведеного автомобіля «Toyota Camry» у автомобіль марки «Mitsubishi Pajero Sport», в якому знаходились ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , після чого вони направились в бік с. Ширяєве Березівського району Одеської області та с. Затишшя Роздільнянського району Одеської області.

У подальшому, відповідно до розробленого злочинного плану, ОСОБА_8 23.08.2024 року приблизно о 17:50 год зателефонував ОСОБА_6 з метою отримання інформації та відповідних порад і вказівок, необхідних для подальшої реалізації спільних злочинних намірів щодо переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України. При цьому, ОСОБА_6 в момент вищевказаної розмови перебував у населеному пункті Йосипівка Одеської області в безпосередній близькості до державного кордону України.

Після отриманої від ОСОБА_6 інформації про відсутність ризиків викриття їхньої протиправної діяльності та додаткових перешкод у вигляді мобільних патрулів Державної прикордонної служби України та інших правоохоронних органів на місці, де було заплановане переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України, діючи відповідно до спільного розробленого злочинного плану, ОСОБА_8 із ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на автомобілі «Mitsubishi Pajero Sport», д.н.з. НОМЕР_2 направились до державного кордону України на ділянці відповідальності ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України поза межами офіційних пунктів пропуску, на ділянці місцевості між ПП «Павлівка» та ПП «Йосипівка» ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_5 , розташованих на території Захарівської селищної громади Роздільнянського району Одеської області, де 23.08.2024 року приблизно у період часу з 20:58 год по 21:22 год останні здійснили незаконне переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України в напрямку Республіки Молдова (територія невизнаної Придністровської Молдовської Республіки).

За наявною у слідства інформацією до вчинення кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,який проживає спільно з ОСОБА_3 , яка має у користуванні транспортний засіб Skoda Superb д.н.з. НОМЕР_4 .

Таким чином, в ході досудового розслідування виникла необхідність у встановленні реального місцезнаходження ОСОБА_11 та відшукані і вилучені речей і документів, що належать останньому та які мають значення для досудового розслідування кримінального провадження, у тому числі транспортних засобів, які могли використовуватися останнім для незаконного перетину державного кордону.

З огляду на невідкладність, з метою врятування від знищення причетними до вчинення злочину особами майна, яке може мати значення речових доказів та містити на собі сліди злочину або мають значення для досудового розслідування 27.08.2024 року слідчим за участі оперативних працівників, у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, до постановлення ухвали слідчого судді, у зв`язку із невідкладним випадком, пов`язаним із врятуванням майна та з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, було проведено обшук у автомобілі Skoda Superb д.н.з. НОМЕР_4 , що належить на праві власності ОСОБА_3 .

За результатами проведеного обшуку слідчим виявлено та вилучено майно, що має значення для досудового розслідування, а саме:

1.мобільний телефон Iphone Pro Max IMEI: НОМЕР_5 IMEI 2: НОМЕР_6 ;

2.мобільний телефон Iphone невстановленої моделі;

3.свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Skoda Superb д.н.з. НОМЕР_4 серії НОМЕР_7 , який поміщено та упаковано в сейф-пакет 800356615;

4.автомобіль Skoda Superb д.н.з. НОМЕР_4 , який поміщено на майданчик тримання автотранспорту за адресою: АДРЕСА_1 ;

В подальшому, вилучене майно було визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження, про що винесено відповідну постанову.

Слідчими суддями Київського районного суду м. Одеси двічі розглядалося клопотання прокурора про накладення арешту на майно, зазначене в даному клопотанні, проте за результатом розгляду таких клопотань ухвалами слідчих суддів клопотання поверталося прокурору для усунення недоліків із зазначенням строків для їх усунення протягом 72 годин.

У зв`язку із викладеним, з метою забезпечення збереження вилученого майна, прокурор, усунувши недоліки клопотання, повторно звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, оскільки у органу досудового розслідування є достатні підстави, що вилучене під час обшуку майно може зберігати у собі сліди вчинення кримінального правопорушення та може бути засобом для вчинення злочину.

У судовому засіданні представник власниці майна ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на свої письмові заперечення. Зазначив, що власниця майна не має жодного статусу в рамках кримінального провадження і немає ніяких зв`язків із підозрюваними, а є третьою особою, майно якої було вилучено. Оскільки клопотання на його думку є необґрунтованим, просив у його задоволенні відмовити.

Власниця майна ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, хоча повідомлялася про дату, час та місце розгляду клопотання належним чином.

Прокурор Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_12 у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій зазначив, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути за його відсутності.

Заслухавши думку представника власниці майна, приймаючи до уваги заву прокурора, письмове заперечення представника власниці майна, дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0001517 від 25.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України за фактом організації незаконного перетину державного кордону народним депутатом ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у напрямку Молдови в районі пункту пропуску «Велика Комарівка».

В рамках проведення досудового розслідування оперативним підрозділам було надано доручення, в порядку ст. 40 КПК України, з метою проведення слідчих (розшукових) дій в рамках кримінального провадження та встановлення осіб, причетних до його вчинення.

Під час виконання доручення оперативним підрозділом було встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,який проживає спільно з ОСОБА_3 , яка має у користуванні транспортний засіб Skoda Superb д.н.з. НОМЕР_4 .

Таким чином, в ході досудового розслідування виникла необхідність у встановленні реального місцезнаходження ОСОБА_11 та відшукані і вилучені речей і документів, що належать останньому та які мають значення для досудового розслідування кримінального провадження, у тому числі транспортних засобів, які могли використовуватися останнім для незаконного перетину державного кордону.

З огляду на невідкладність, з метою врятування від знищення причетними до вчинення злочину особами майна, яке може мати значення речових доказів та містити на собі сліди злочину або мають значення для досудового розслідування 27.08.2024 року слідчим за участі оперативних працівників, у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, до постановлення ухвали слідчого судді, у зв`язку із невідкладним випадком, пов`язаним із врятуванням майна та з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, було проведено обшук у автомобілі Skoda Superb д.н.з. НОМЕР_4 , що належить на праві власності ОСОБА_3 .

За результатами проведеного обшуку слідчим виявлено та вилучено майно, що має значення для досудового розслідування, а саме:

-мобільний телефон Iphone Pro Max IMEI: НОМЕР_5 IMEI 2: НОМЕР_6 ;

-мобільний телефон Iphone невстановленої моделі;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Skoda Superb д.н.з. НОМЕР_4 серії НОМЕР_7 , який поміщено та упаковано в сейф-пакет 800356615;

-автомобіль Skoda Superb д.н.з. НОМЕР_4 , який поміщено на майданчик тримання автотранспорту за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було надано дозвіл на проведення невідкладного обшуку в автомобілі Skoda Superb д.н.з. НОМЕР_4 , що належить на праві власності ОСОБА_3 .

Слідчий суддя звертає увагу на те, що прокурором своєчасно було подано клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, проте слідчими суддями двічі постановлялися ухвали про повернення клопотання прокурору для усунення недоліків, визначивши строк для їх усунення в 72 години.

Після чого, прокурор, усунувши недоліки клопотання, своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Відповідно до чого слідчий суддя вважає поважними причини пропуску строку звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Сам по собі факт порушення строку звернення до слідчого судді для вирішення питання про арешт не може бути підставою для відмови в арешті майна, яке відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні. Вказане обумовлюється тим, що порушення строку на звернення з клопотанням про арешт майна, яке має ознаки речового доказу, не позбавляє таке майно доказової сили в кримінальному провадженні, а тому потребує забезпечення його збереження, зокрема, шляхом накладення арешту.

Сплив процесуального строку виконання обов`язку вжити заходи до збереження речових доказів не припиняє необхідності виконати цей обов`язок стороною обвинувачення і не тягне за собою припинення повноважень службової особи на здійснення обов`язкової дії. (Аналогічна правова позиція щодо правових наслідків пропуску строку виконання обов`язку детально висвітлена в Постанові Верховного Суду від 08.04.2020 року у справі № 63/15845/2019).

Слідчий суддя на підставі долучених до клопотання матеріалів прийшов до висновку, що вилучені під час обшуку мобільні телефони можуть містити у собі листування з приводу організації незаконного переправлення осіб через державний кордон, документи, які використовувалися для протиправної діяльності, а тому потребують детального огляду та дослідження з метою вилучення інформації, яка може мати значення для досудового розслідування, оскільки наразі триває досудове розслідування та встановлюються особи, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження, а тому вилучені під час обшуку носії інформації можуть бути речовими доказами в рамках кримінального провадження.

Також, імовірно вилученим під час обшуку автомобілем Skoda Superb д.н.з. НОМЕР_4 користувалася особа, яка може бути причетною до вчинення кримінального правопорушення, а тому вказаний транспортний засіб дійсно може містити у собі інформацію щодо організації незаконного перетину державного кордону, яка може бути використана в якості речових доказів в рамках кримінального провадження, зокрема, оскільки транспортний засіб імовірно використовувався з метою доставляння осіб до державного кордону України задля його незаконного перетину, він може містити у собі сліди (нашарування пото-жирового сліду) осіб, що ним керували та були його пасажирами, а тому необхідний для проведення експертних досліджень і використання в ході проведення слідчих дій та встановлення істини по даному кримінальному провадженню.

Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що вилучене під час обшуку майно було визнано слідчим речовими доказами у кримінальному провадженні відповідно до постанови слідчого.

Виходячи із вищезазначеного, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучення та арешт майна у даному випадку в подальшому унеможливить знищення речових доказів в рамках кримінального провадження.

Отже, як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно може бути речовими доказами в рамках кримінального провадження.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що існує ризик можливого відчуження або знищення майна, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів в рамках кримінального провадження.

Згідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України»: «Зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів , здійснюються на спеціальних майданчиках і стоянках для зберігання тимчасово затриманих засобів».

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що арешт майна у даному випадку необхідний для забезпечення ефективності кримінального провадження, а таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки підлягає оскарженню, відповідно до норм процесуального законодавства щодо оскарження рішень слідчого судді та скасуванню у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 174 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001517 від 25.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на майно, яке було виявлено та вилучено 27.08.2024 року в ході проведення обшуку автомобіля Skoda Superb, д.н.з. НОМЕР_4 , що належить на праві власності ОСОБА_3 , а саме на:

-мобільний телефон Iphone Pro Max IMEI: НОМЕР_5 IMEI 2: НОМЕР_6 ;

-мобільний телефон Iphone невстановленої моделі;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Skoda Superb,

д.н.з. НОМЕР_4 серії НОМЕР_7 ;

-автомобіль Skoda Superb д.н.з. НОМЕР_4 , який поміщено на майданчик тримання автотранспорту за адресою: АДРЕСА_1 .

Виконання ухвали покласти на прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1