печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора: ОСОБА_3 , захисника-адвоката: ОСОБА_4 , підозрюваного: ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про відсторонення від займаної посади підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В :

30.07.2024 прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про відсторонення від займаної посади підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 28.08.2021 № 349, ОСОБА_5 призначено начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) від 06.09.2021 № 159, ОСОБА_5 того ж дня приступив до виконання обов`язків за вказаною посадою.

З метою досягнення дієвості цього провадження виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження - відсторонення від посади начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 .

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити, наголошуючи на існуванні ризиків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, та вважає, що саме відсторонення від посади надасть змогу забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного в ході досудового розслідування, яке на даний час триває.

Захисник - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просив у задоволенні клопотанні відмовити, зазначивши, що злочинна діяльність ОСОБА_5 є недоведеною, а таке твердження сторони обвинуваченню є порушенням конституційних прав ОСОБА_5 Презумпція невинуватості визначена ст. 62 Конституції України: особа вважається невинуватою у вчиненні злочину й не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочин.

На даний час, в кримінальному провадженні немає однозначних доказів вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень.

Сторона обвинувачення зазначає, що в період з серпня 2023 року по січень 2024 року (за виключенням вересня 2023 року) мають місце щомісячні зриви мобілізаційних розпоряджень, обсяг виконання коливався в межах 40-50 %. При цьому, не надано доказів прямої вини ОСОБА_5 .

Більше того, посилання на виконання мобілізаціного плану максимум на 50% - також не відображають реальну картину призваних на службу громадян. Оскільки стороною обвинувачення, при визначені % виконання мобілізаціного плану не бралася до уваги кількість громадян, які призвані на війскову службу за контрактом. Тобто, вказані громадяни, що пішли служити за контрактом, взагалі не були враховані при розрахунку % виконання загального мобілізаційного плану, хоча мали бути включені до статистичної вибірки загального призову.

Полковник ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , проводив та продовжує проводити всі необхідні та максимально можливі заходи для забезепечення мобілізаціного плану.

Відповідно даних журналу агітаційної роботи, починаючи з січня 2022 року систематично проводиться рекламно - агітаційна робота, що стосується проходження війської служби, в тому числі за контрактом.

Розміщуються пости, публікації, статті в соціальних мережах, публікуються вакансії на інтертент - майданчиках, що сприяють пошуку персоналу таких, як інтернет - ресурс ІНФОРМАЦІЯ_5 , здійснюється друк інформаційних листівок, буклетів для інформування населення та роздачі їх населенню.

Те саме стосується безпосередньої роботи з населенням, що відображено в журналі обліку співбесід з громадянами.

Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_6 співпрацює з Управлінням освіти, молоді та спорту Смілянської міської ради та відділами національної поліції, що підтверджується відповідними договорами.

Що стосується обвинувачення за ч. 5 ст. 426-1 КК України, сторона обвинувачення зазначає, що ОСОБА_5 допустив порушення ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з питань обліку та. відмобілізування військовозобов`язаних.

На підтвердження цього факту надано фото повістки військовозобов`язаного ОСОБА_6 , якого зобов`язано з`явитися 23.11.2023 року о 09:00 за адресою: АДРЕСА_1 .

Дане фото повістки була направлено 23.11.2023 року о 12:50 ОСОБА_7 (начальник ІНФОРМАЦІЯ_7 ») ОСОБА_8 .. Фото супроводжувалося повідомленням «треба його забути нач. мрео просить». ОСОБА_9 відповів: «+», ОСОБА_7 : «Дякую».

Відповідно висновку обвинувачення, фото повістки та смс - повідомлення, що його супроводжує направлене ОСОБА_5 ,- вербалізує прохання з`ясування інформації, щодо вказаної особи у контексті перебігу мобілізаційних заходів.

При цьому, обвинувачення вказує, що повідомлення направлене ОСОБА_7 : «+» - вербалізує спонукання до сприяння непризову на військову службу.

Тому, проаналізувавши повідомлення «+», за висновком обвинувачення,- ОСОБА_5 виразив твердження про вчинення діяльності або згоди на вчинення діяльності з використанням службового становища у контексті перебігу мобілізаційних процесів, спрямованої на сприяння непризову військовозобов`язаних на службу в армію на прохання , виконання вказівок інших осіб (до анулювання повісток, відтермінування від призову на військову службу під час мобілізації).

З даного приводу зазначаємо наступне.

Знак «+» має на стільки широке коло значень, що не може бути однозначним доказом вини ОСОБА_5 , тим більше в даній ситуації. Знак «+» може означати «отримав, прочитав, побачив повідомлення, просто механічно може бути відправлено» і т.п.

Що стосується безпоседньо громадянина, про якого йшлося в повідомленні ' ОСОБА_7 , зазначаємо наступне.

Відповідно облікової картки до військового квитка серії НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , 1986 року народження, 04.10.2004 був визнаний непридатним для призову на строкову військову службу, зарахований в запас та визнано обмежено здатним у військовий час. Відповідно даних тієї ж облікової картки адреса проживання ОСОБА_6 : АДРЕСА_2 .

Дійсно, 19.11.2023 вказаному громадянину було направлено повістку на 23.11.2023 на 09:00. За викликом вказаний громадяни не з`явився, підпису про отримання повістки немає.

Смс - повідомлення з фотографією повістки було направлено о 12:50, тобто після часу, що вказано в повістці. Відповідно сам факт фото повістки чи повідмлення на неї не несуть жодної доказової бази.

Також, оскільки ОСОБА_6 і в подальшому не з`явився ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ), 04.04.2024 року Начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 на адресу Червонослобідської сільської ради було направлено розпорядження № 2367 від 04.04.2024 про забезпечення прибуття ОСОБА_6 та ОСОБА_10 17.04.2024 року на 09:00 до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В подальшому ОСОБА_6 було викликано на 23.04.2024.

Відповідно відповіді, що надана сільським головою Червонослобідської сільської ради, останню повістку було вручено матері ОСОБА_6 .

На даний час місце проживання чи перебування вказаного громадянина невідоме. Даний факт підтверджено актом про не проживання особи за місцем проживання.

Всі дії, що були вчинені Начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 відносно призову ОСОБА_6 свідчать про хибність висновків сторони обвинувачення та залученого ними експерта, що полковник ОСОБА_5 фактично своїм повідомленням «+» дав невербальну згоду на сприяння непризову вказаного громадянина, оскільки його фактичні дії свідчать про протилежне.

Що стосується посилань обвинувачення на ті обставини, що ОСОБА_5 перебуваючи на посаді знищить чи підробить речі і документи, що мають суттєве значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливатиме на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином.

Клопотання не містить обгрунтованих підстав дійти до висновку продовження чи повторення протиправної поведінки та спростовуються доказами, що додано до заперечення. Більше того, вважаю, що посилання на вчинення правопорушення не знаходять свого підтвердженнях в письмових матеріалах, що надані стороною обвинувачення, як докази. Припущення слідчого про наявність підстав для відсторонення з посади, якщо вони не ґрунтуються на доказах, визначених у ст. 84 КПК України, не може бути взято судом до уваги.

Також в клопотанні зазначено, що ризики, на які посилається сторона обвинувачення, задовольняються за рахунок покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а не шляхом відсторонення від займаної посади, в розрізі встановлених обставин кримінального провадження. Запобіжний захід до ОСОБА_5 вже застосовано ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.07.2024 року в справі № 757/31839/24-к.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію адвоката.

Заслухавши думку прокурора, заперечення захисника, позицію підозрюваного, вивчивши в нарадчій кімнаті клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку

Під час розгляду клопотання в судовому засіданні встановлено, що слідчою групою Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000965 від 02.11.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 426-1, ч. 4 ст. 425, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України та за підозрою: начальника Управління персоналу штабу оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_7 » Сухопутних військ Збройних Сил України полковника ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 425 та ч. 5 ст. 426-1 КК України; начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 » полковника ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 425 та ч. 5 ст. 426-1 КК України; заступника начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки - начальника сектору комплектування ІНФОРМАЦІЯ_7 » полковника ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 425 та ч. 5 ст. 426-1 КК України; заступника начальника територіального центру комплектування та соціальної НОМЕР_2 - начальника сектору мобілізаційно-оборонної роботи ІНФОРМАЦІЯ_7 » полковника ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 425 та ч. 5 ст. 426-1 КК України; начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 полковника ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 425 та ч. 5 ст. 426-1 КК України; начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 425 та ч. 5 ст. 426-1 КК України; начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 425, ч. 5 ст. 426-1 та ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до нормативно-правових документів держави та посадової інструкції, ОСОБА_5 зобов`язаний виконувати всі дії, направлені на керівництво ІНФОРМАЦІЯ_9 , підпорядкованими йому відділами.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 був наділений достатніми повноваженнями для здійснення організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, а також мав достатній досвід у виконанні обов`язків на зазначеній посаді, останній мав вичерпні можливості для здійснення контролю та організації роботи.

До числа основних завдань, покладених на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, є постачання людських мобілізаційних ресурсів до навчальних центрів та військових частин Збройних Сил України. Особливої важливості така діяльність набуває в умовах дії особливого правового режиму воєнного стану.

З цією метою ОК «Північ» щомісячно видає мобілізаційні розпорядження, в яких визначаються кількісні та цільові показники постачань, а також надаються відповідні доручення і вказівки в організації такої діяльності.

В свою чергу, обласні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, у межах відповідальності, щомісячно складають акти про хід виконання мобілізаційних розпоряджень.

Відповідно до актів з постачання людських мобілізаційних ресурсів територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Черкаської області за серпень, жовтень, листопад, грудень 2023 року та січень 2024 року, мають місце щомісячні зриви мобілізаційних розпоряджень, обсяг виконання яких, в кращому випадку, коливався у межах 40-50 відсотків.

Також, на виконання розпорядження тимчасово виконуючого обов`язки начальника штабу - заступника Командувача військ ОК « ІНФОРМАЦІЯ_7 » від 31.08.2023 № 502/2/1/2/1956дск, ІНФОРМАЦІЯ_10 підготовлено аналіз виконання завдань з призову людських мобілізаційних ресурсів до навчальних центрів та військових частин у серпні 2023 року.

Зазначеним аналізом констатовано, що в районних ( ІНФОРМАЦІЯ_11 ) та підпорядкованих їм відділах районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки продовжується безвідповідальне ставлення до виконання завдань з призову людського ресурсу до військових частини НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 .

Також аналізом відзначається систематичне невиконання мобілізаційних завдань у постачанні людського ресурсу до військової частини НОМЕР_3 , що набуло ознак тенденції практичного невиконання.

Таким чином, начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщеннях центру за адресою: АДРЕСА_1 , у період з серпня 2023 року по січень 2024 року недбало ставлячись до служби, не забезпечив належний контроль та не вжив відповідних заходів щодо виконання планів з постачанням людських мобілізаційних ресурсів до навчальних центрів та військових частин Збройних Сил України.

З серпня 2023 року по січень 2024 року у звітних актах до ОК « ІНФОРМАЦІЯ_7 » зазначено систематичне невиконання планів постачання людських мобілізаційних ресурсів до окремих навчальних центрів та військових частин Збройних Сил України.

У викладених умовах ОСОБА_5 допустив порушення Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з питань обліку та відмобілізування військовозобов`язаних.

Так, на повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_12 » ОСОБА_7 у вигляді фотографії повістки, якою військовозобов`язаного ОСОБА_6 зобов`язано прибути о 09 год. 00 хв. 23.11.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , супроводженого уточненнями: « ОСОБА_16 доброго дня Треба його забути нач. мрео просить», «Дякую», ОСОБА_5 о 12 год. 50 хв. 23.11.2023 прийняв рішення про анулювання повітки та не призов на військову службу ОСОБА_6 , про що повідомив ОСОБА_7 : « + ».

Повідомлення, адресоване ОСОБА_5 , супроводжене зображенням повістки, виданої на ім`я конкретної особи, зміст якого вербалізує прохання з`ясування інформації щодо вказаної особи у контексті перебігу мобілізаційних заходів: «Треба його забути нач. мрео просить».

Повідомлення, адресоване ОСОБА_7 » у відповідь на повідомлення, прагматичний зміст якого вербалізує спонукання до сприяння непризову на військову службу у контексті перебігу мобілізаційних заходів на прохання «начальника МРЕО»: « + ».

Підсумовуючи викладене вище, повідомлення ОСОБА_5 виражають твердження про вчинення діяльності або згоди на вчинення діяльності з використанням службового становища у контексті перебігу мобілізаційних процесів, спрямованої на сприяння непризову військовозобов`язаних на службу в армію на прохання, виконання вказівок інших осіб (до анулювання військових повісток, відтермінування від призову на військову службу під час мобілізації).

Відповідно до облікової картки, військовозобов`язаний ОСОБА_6 , найменування посади військово-облікової спеціальності: «Водій автомобілів», 04.10.2004 комісією визнаний обмежено придатним до військової служби.

12.07.2024 за вказаними обставинами злочинної діяльності, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 425 та ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати особу у вчиненні кримінальних правопорушень повністю підтверджуються зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме:

матеріалами Третього оперативного відділу (з дислокацією у м. Черкасах) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, які стали підставою для початку досудового розслідування; протоколами обшуку приміщень ІНФОРМАЦІЯ_13 ; протоколами тимчасового доступу до речей і документів; протоколами огляду, зокрема смартфонів підозрюваних та інших фігурантів кримінального провадження; матеріалами Третього оперативного відділу (з дислокацією у м. Черкасах) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, які отримані на виконання доручень слідчого у кримінальному провадженні; протоколами негласних слідчих (розшукових) дій; іншими матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/31839/24-к від 17.07.2024 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного процесуальних обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України строком на два місяці, до 12.09.2024.

Відповідно до ст. 154 КПК України відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину - щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу.

Згідно ст. 43 Конституції України, кожен громадянин має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає, а тому будь-які обмеження щодо реалізації цього права, у тому числі і відсторонення особи від посади під час кримінального провадження, повинно здійснюватися виключно з підстав та у порядку, передбаченому КПК України.

Зміст п. 6 ч. 2 ст. 155 КПК України, передбачає, що у клопотанні слідчого повинно також бути зазначено обставини, що дають підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на посаді, незаконними засобами впливатиме на свідків, а також протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може продовжити злочинну діяльність.

В цьому аспекті слід зазначити, що із самої суті такого заходу забезпечення кримінального провадження, як відсторонення від посади, випливає те, що між свідками, підозрюваними та займаною ним посадою повинен бути логічний взаємозв`язок, зокрема, наявний факт підзвітності, підконтрольності чи інших відносин, пов`язаних з підозрюваним і займаною ним посадою. І ці обставини мають бути належно обґрунтованими.

У клопотанні ж прокурора, міститься лише голослівне твердження про те, що подальше перебування підозрюваного ОСОБА_5 на посаді начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 і подальше його перебування на цій посаді може негативно впливати на хід досудового розслідування (судового розгляду), зокрема може використати свої повноваження та зв`язки для незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, знищити документи чи інші докази, слідчий суддя не може прийняти даний аргумент, як такий, що актуальний на даний час і з урахуванням якого втручання у право на працю особи буде його виправдовувати.

Звертаючись до слідчого судді з клопотанням про відсторонення від посади, прокурором не зазначено конкретного переліку обставин, які свідчать про можливість підозрюваного ОСОБА_5 перешкоджати кримінальному провадженню та відсутні конкретні посилання на докази, які підтверджують можливу причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Відповідно до пункту 3 розділу 2.4 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження ВССУ від 07.02.2014 підставами для відмови в задоволенні клопотання про відсторонення підозрюваної особи від займаної посади є, здебільшого недостатність підстав для відсторонення підозрюваної особи від займаної посади, а також недоведеність існування обґрунтованої підозри у вчиненні злочину такого ступеня тяжкості, за умови вчинення якого може бути здійснено відсторонення від посади, а також недоведеність того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні прокурора.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріалами клопотання не підтверджено та прокурором в судовому засіданні не доведено наявність підстав вважати, що ОСОБА_5 може негативно впливати на хід досудового розслідування, незаконним засобом впливати на свідків у кримінальному провадженні, та протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також варто зазначити, що п. 3 ч. 2 ст. 157 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя зобов`язаний врахувати наслідки такого відсторонення для інших осіб.

За встановлених обставин під час судового розгляду клопотання, слідчий суддя приходить до переконання, що органом досудового розслідування не доведено, що без відсторонення підозрюваного від займаної посади неможливо забезпечити швидке, повне та неупереджене досудове розслідування, і такі потреби досудове розслідування виправдовують обмеження гарантованого ст.43 Конституції України права на працю підозрюваного, а тому клопотання підлягає залишенню без задоволення на підставі ч.1 ст.157 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.с.155, 156, .309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про відсторонення від займаної посади підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції

Слідчий суддя ОСОБА_1