Справа № 199/6809/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2024 року слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , ознайомившись із матеріалами клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , поданого в порядку ст.206 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2024 року до слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищевказане клопотання, в обґрунтування якого адвокат послався на те, що його клієнт ОСОБА_3 28 серпня 2024 року був незаконно затриманий на роботі представниками ІНФОРМАЦІЯ_1 , потім доставлений до навчального центру, а наразі незаконно проти своєї волі продовжує утримуватись у приміщенні вказаного РТЦК та СП. За таких обставин адвокат звернуся до слідчого судді із даним клопотання в порядку ст.206 КПК України та просив ухвалити рішення, яким звільнити у терміновому порядку ОСОБА_3 , який незаконно позбавлений волі та утримується працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 у приміщенні за адресою АДРЕСА_1 , а також зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 негайно доставити ОСОБА_3 до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення волі.

Ознайомившись із матеріалами клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, як вказувалось вище, до слідчого судді звернувся адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 із клопотанням в порядку ст.206 КПК України. В той же час, ані текст клопотання, ані його матеріали не містять жодних посилань та доказів наявності розпочатого кримінального провадження, фігурантом якого є ОСОБА_3 або ж розслідуються події, так чи інакше з ним пов`язані.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Пунктом 10 ч.1 ст.3 КПК України визначено, що кримінальне провадження досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Нормами ч.ч.1-3 ст.206 КПК України визначено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, і полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установи тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням вимогам режиму цих установ.

Положеннями ст.3 Закону України «Про попереднє ув`язнення» передбачено, що підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом, рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, а також постанова прокурора, прийнята у випадках та порядку, передбачених ст.615 КПК України.

Статтею 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» визначено, що установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Таким чином, зі змісту наведених вище норм законодавства слідує, що слідчий суддя може зобов`язати орган державної влади чи службову особу додержатися прав певної особи, якщо вона тримається під вартою в слідчому ізоляторі Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, чи ізоляторі тимчасового тримання. При цьому має існувати розпочате відповідне кримінальне провадження, лише в рамках якого слідчий суддя і має право здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у такому кримінальному провадженні.

Як вказувалось вище та слідує зі місту клопотання адвоката ОСОБА_2 , останній звернувся до слідчого судді із даним клопотання в порядку ст.206 КПК України, в якому просив звільнити його клієнта ОСОБА_3 , який незаконно позбавлений волі та утримується працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 у приміщенні за адресою АДРЕСА_1 .

З аналізу ст.206 КПК України можна зробити висновок, що слідчий суддя забезпечує дотримання прав особи, яка тримається під вартою органом державної влади чи службовою особою, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

Глава 18 КПК України, ст.206 КПК України регламентує відносини під час досудового розслідування, а саме запобіжні заходи, затримання особи.

Зі змісту клопотання адвоката ОСОБА_2 не вбачається, що правовідносини виникли на підставі норм КПК України, тобто не встановлено, що ОСОБА_3 затримали уповноважені на те органи в порядку, визначеному КПК України та в рамках розпочатого кримінального провадження. Крім того, заявником не приєднано до клопотання жодних доказів того, що його клієнта ОСОБА_3 незаконно затримано працівниками ТЦК та СП (документи, аудіо, відеозаписи, пояснення очевидців тощо).

Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч.2 ст.102, п.п.1, 17, 20 ч.1 ст.106 Конституції України оголошено про проведення загальної мобілізації в тому числі на території Дніпропетровської області. При цьому, зобов`язано місцеві органи виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб-підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу, прибуття техніки на збірні пункти та у військові частини, а також здійснення призову військовозобов`язаних, резервістів на військову службу, їх доставки до військових частин та установ Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України.

Відповідно до вимог ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані оперативно-рятувальної служби цивільного захисту за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних оперативно-рятувальної служби цивільного захисту відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Виходячи з обставин клопотання та вищевказаних правових норм, слідчий суддя приходить до висновку, що затримання громадянина працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 , утримання його без відповідного судового рішення, не підлягає оскарженню до слідчого судді, оскільки такі правовідносини врегульовані чинним законодавством про мобілізацію та мобілізаційну підготовку, а у разі, якщо такі дії мають ознаки кримінального правопорушення відповідними нормами Закону України «Про Державне бюро розслідувань» та ст.214 КПК України.

Таким чином, у слідчого судді відсутні повноваження, визначені КПК України, для з`ясування підстав позбавлення волі особи у інших випадках, не пов`язаних із сферою дії Кримінального процесуального закону. Якщо особу затримано або її позбавлено волі сторонніми особами, без відповідних правових підстав, то має місце вчинення кримінального правопорушення, тому зацікавлені особи мають право звернутись з цього приводу до відповідних правоохоронних органів.

Підсумовуючи все вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для розгляду поданого клопотання адвоката ОСОБА_2 , що зумовлює необхідність повернення цього клопотання заявнику без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.3, 26, 206, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_2 , подане в інтересах ОСОБА_3 в порядку ст.206 КПК України, повернути без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1