ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 01 жовтня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини.

Ухвалою слідчого судді у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000042, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_9 та застосовано щодо підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Круподеринці Оржицького району Полтавської області, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування.

Вказано обчислювати строк тримання під вартою з 01 жовтня 2024 року 16 год. 25 хв.

Визначено заставу в розмірі 80 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 242 240 гривень.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, стан його здоров`я, наявність повідомлення про підозру, інші обставини справи, та з урахуванням тяжкості вчиненого, наявності ризиків, визначених п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, які є доведеними прокурором, слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосувати більш м`якого запобіжного заходу.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В поданій апеляційній скарзі прокурор відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Відповідно до ч. 5 ст. 183 КПК України визначити заставу у 524 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 1585480 грн.

Вказує, що слідчим суддею, як альтернативний запобіжних захід визначено заставу у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 242 240 грн., а не 1585480 грн. про що клопотав слідчий, у зв`язку з чим вважає, що висновки, викладені в ухвалі слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення.

Позиції інших учасників судового провадження.

В суді апеляційної інстанції прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити з підстав наведених у ній. Захисник та підозрюваний заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Мотиви суду.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи, що прокурором ухвала слідчого судді оскаржується виключно в частині визначення розміру застави, в іншій частині ухвалу колегія суддів не переглядає.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановлюється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що слідчими першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000042 від 11.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що у невстановлений досудовим розслідуванні час та місці, однак не пізніше квітня 2024 року, у ОСОБА_7 та невстановлених осіб виник злочинний умисел спрямований на організацію незаконного переправлення громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років через державний кордон України під час воєнного стану, за грошову винагороду.

З метою реалізації свого злочинного умислу, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та час, ОСОБА_7 та невстановлені особи розробили злочинний план, згідно якого: ОСОБА_7 повинен був підшукати громадян України, які мають намір перетнути державний кордон України без належних на те підстав і документів та повідомити вартість таких послуг, а невстановлені особи у свою чергу повинні здійснювати оформлення таким громадянам групи інвалідності без наявних на те підстав, з залученням лікарів лікувальних закладів, членів комісій МСЕК.

З цією метою ОСОБА_7 , який проходить службу на посаді заступника начальника Лубенського РУ ГУ ДСНС України в Полтавській області, будучи службовою особою правоохоронного органу, у квітні 2024, діючи за попередньою змовою з невстановленими в ході досудового розслідування особами, підшукав ОСОБА_10 , який мав намір незаконно, у зв`язку з обмеженням виїзду з України громадян України чоловічої статті віком від 18 до 60 років, окрім окремих категорій осіб, яким дозволено перетин державного кордону України у період воєнного стану, виїхати за межі території України до іншої країни.

26.04.2024 р., о 15:20 годині, на парковці за адресою: АДРЕСА_2 , відбулася зустріч на якій ОСОБА_7 довів до ОСОБА_10 план дії, направлений на незаконний перетин через державний кордон України, тобто повідомив, що він допоможе виїхати та безперешкодно переїжджати через державний кордон України на постійній основі. Для цього ОСОБА_10 повинен надати ОСОБА_7 копію паспорту громадянина України, військово-обліковий документ та дві фото 3х4 см., а також кошти в сумі 20 000 доларів США, а ОСОБА_7 в свою чергу у строк 1,5 місяці організує оформлення 2-ї групи інвалідності без участі ОСОБА_10 та внесення в електронний реєстр «Оберіг».

02.05.2024 р., о 18:10 годині, на парковці за адресою: АДРЕСА_2 , відбулася зустріч на якій ОСОБА_7 повторно довів до ОСОБА_10 план дії, направлений на незаконний перетин через державний кордон України, отримав від останнього копію паспорту громадянина України, копію військового, дві фото 3х4 см., а також кошти в сумі 20 000 доларів США (792 740 гривень по курсу НБУ - 39,6370 гривень за 1 долар США). При цьому ОСОБА_7 пообіцяв ОСОБА_10 оформити документи, які будуть надавати йому право виїзду за кордон України.

30.09.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

30.09.2024 старший слідчий в ОВС першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді із клопотанням про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке було задоволено 01.10.2024.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та обґрунтував наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів у цьому ж провадженні з метою ухилення від кримінальної відповідальності, які ніким не оспорюються.

Визначаючи розмір застави ОСОБА_7 , при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя послався на те, що прокурором у судовому засіданні не надано переконливих доказів виключності цієї справи для суспільства, а отже не знайшов підстав для призначення розміру застави поза межами розміру, визначеного ст. 182 КПК України.

Нормами п. 2 ч. 5 с т. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже слідчим суддею визначено ОСОБА_7 заставу у максимальному розмірі.

В той же час, у ч. 5 ст. 182 КПК України передбачено можливість слідчому судді у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, призначити заставу у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Однак, слідчим та прокурором не наведено жодних обгрунтувань на переконання слідчого судді та апеляційного суду про виключність випадку, а також того, що застава у передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України межах не здатна забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків.

Більше того, в судовому засіданні прокурор вказав, що про порушення ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків, стороні обвинувачення невідомо.

Отже враховуючи, що відсутні об`єктивні дані про те, що визначений ОСОБА_7 розмір застави не здатен забезпечити виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти існуючим ризиками, колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді є законним та обгрунтованим, винесеним із врахуванням обставин справи та особи підозрюваного, який раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем проживання.

На підставі наведеного, апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 01 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4