Номер провадження: 11-сс/813/1232/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 01.08.2024, якою повернуто скаргу заявника ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб другого СВ (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві щодо не розгляду клопотання про визнання потерпілим в межах к/п №0000122

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було повернуто скаргу заявника ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб другого СВ (з дислокацією у АДРЕСА_1 щодо не розгляду його клопотання від 24.07.2024 про визнання потерпілим та вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого в межах к/п № НОМЕР_1 .

Мотивуючи своє рішення про повернення скарги, слідчий суддя послався на те, що заявником не надано суду достатніх доказів щодо отримання 24.07.2024 уповноваженими особами другого СВ (з дислокацією у АДРЕСА_1 клопотання про визнання потерпілим, внаслідок чого не підтверджено свого процесуального статусу як особи, яка має право оскаржувати бездіяльність щодо не розгляду клопотання відповідно до положень ст. 303 КПК України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_6 не погодився із оскаржуваною ухвалою, посилаючись на те, що слідчий суддя не виконав покладеної на нього функції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів особи у кримінальному провадженні та залишив поза увагою те, що 24.07.2024 він подав слідчому на офіційну електронну адресу другого СВ (з дислокацією у АДРЕСА_1 клопотання про визнання його потерпілим та вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, проте станом на 29.07.2024 не отримав відповіді у встановлений законом строк, що свідчить про те, що відсутність відповідної постанови вказує на протиправну бездіяльність слідчого при розгляді поданого клопотання.

Посилаючись на викладені обставини, заявник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою визнати протиправною бездіяльність посадових осіб другого СВ (з дислокацією у АДРЕСА_1 при розгляді його клопотання від 24.07.2024 про визнання його потерпілим, а також зобов`язати слідчого розглянути його клопотання.

Позиція інших учасників провадження.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу заявника прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 зауважив, що ухвала слідчого судді є законної та підстави для її скасування відсутні, оскільки долучений заявником ОСОБА_6 скрін-шот не є доказом та не підтверджує факт отримання співробітниками другого СВ (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві клопотання про визнання потерпілим, оскільки на фото відсутня дата, час відправлення або повідомлення про отримання такого клопотання, будь-яких інших доказів заявником надано не було.

З урахуванням викладених обставин, прокурор ОСОБА_7 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги заявника ОСОБА_6 .

В судове засідання апеляційного суду учасники провадження не з`явились, не зважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду.

Заявник ОСОБА_6 в поданій апеляційній скарзі просив апеляційний розгляд проводити без його участі, водночас прокурор ОСОБА_7 в поданих запереченнях на апеляційну скаргу заявника просив апеляційний розгляд проводити без участі прокурора у зв`язку із процесуальною зайнятістю в інших судових засіданнях з розгляду обвинувальних актів.

Враховуючи неявку учасників процесу в судове засідання апеляційного суду, колегія суддів, керуючись вимогами ч. 4 ст. 405 та ч. 4 ст. 107 КПК України, вважає за можливе апеляційний розгляд проводити за відсутності учасників провадження та фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювати.

Заслухавши доповідь судді, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частина 3 ст. 26 КПК України передбачає, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

В свою чергу, вимогами ч. 1 ст. 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Із аналізу матеріалів провадження вбачається, що 29.07.2024 заявник ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність посадових осіб другого СВ (з дислокацією у АДРЕСА_1 , яка полягала у не розгляді його клопотання від 24.07.2024 про визнання його потерпілим та вручення йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого у к/п №0000122 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України (а.с. 1-3).

Повертаючи зазначену скаргу заявника ОСОБА_6 , слідчий суддя послався на те, що останній не має права подавати скаргу, оскільки ним не доведено факт звернення до уповноважених посадових осіб другого СВ (з дислокацією у АДРЕСА_1 із відповідним клопотанням про визнання його потерпілим.

Разом із тим, колегія суддів не може погодитись із таким висновком слідчого судді з огляду на наступні обставини.

Вимогами ч. 2 ст. 55 КПК України передбачено, що права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Системний аналіз вимог ч. 5 зазначеної ст. 55 КПК України дає підстави стверджувати про те, що слідчий або прокурор може винести вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка підлягає оскарженню слідчому судді, лише за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 цієї статті.

Із долучених до скарги заявником ОСОБА_6 матеріалів вбачається, що 24.07.2024 ним на офіційну електронну адресу другого СВ (з дислокацією у АДРЕСА_1 було подано клопотання про визнання потерпілим у к/п НОМЕР_1 , а також вручення йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого (а.с. 4 та 6).

Так, зі скрін-шоту вбачається, що клопотання було направлено заявником ОСОБА_6 саме на офіційну електронну адресу другого СВ (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві (а.с. 6).

Разом із тим, станом на момент подання скарги на бездіяльність слідчого, тобто станом на 29.07.2024, заявнику, всупереч вимог ч. 2 ст. 55 КПК України, не було вручено пам`ятки про процесуальні права та обов`язки, а також не було вручено вмотивованої постанови про відмову у визнанні потерпілим.

При цьому, посилання слідчого судді в якості підстави для повернення скарги на те, що ОСОБА_6 не є особою, яка може подавати скаргу на бездіяльність слідчого є вочевидь помилковими.

Так, як вбачається із наявного в матеріалах провадження витягу з ЄРДР у к/п №0000122, ОСОБА_6 в зазначеному кримінальному провадженні є заявником, за його заявою, на підставі ухвали слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 05.06.2024, були внесені відомості до ЄРДР за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України (а.с. 5).

Відтак, ОСОБА_6 , як заявник в зазначеному кримінальному провадженні, на підставі приписів п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, має право на оскарження до слідчого судді бездіяльності слідчого, допущеної на стадії досудового розслідування кримінального провадження.

За таких обставин, колегія суддів констатує, що слідчий суддя, без належного дослідження всіх обставин справи та аналізу матеріалів провадження, дійшов передчасного висновку про необхідність повернення заявнику ОСОБА_6 його скарги на бездіяльність слідчого у зв`язку із тим, що він не має права подавати скаргу, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що, як наслідок, перешкодило йому прийняти законне та обґрунтоване судове рішення, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Пунктами 2 та 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

При цьому, положення п.1 ч. 1 ст. 411 КПК України наголошують на тому, що судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

В свою чергу, ч. 1 ст. 412 КПК України встановлено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

При цьому, апеляційний суд позбавлений можливості задовольнити вимоги заявника в повному обсязі та зобов`язати слідчого розглянути його клопотання про визнання потерпілим, оскільки прийняття такого рішення, за наявності до того підстав та відповідно до положень п.п. 3 та 4 ч. 2 ст. 307 КПК України, відноситься виключно до повноважень слідчого судді місцевого суду за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про існування підстав для часткового задоволення апеляційної скарги заявника, скасування ухвали слідчого судді як постановленої із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, а також призначення судового розгляду скарги заявника ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого в суді 1-ої інстанції іншим слідчим суддею.

Керуючись ст.ст. 24, 55, 303, 304, 309, 370, 404, 407, 409, 411, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 01.08.2024, якою повернуто скаргу заявника ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб другого СВ (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві щодо не розгляду клопотання про визнання потерпілим в межах к/п № НОМЕР_1 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити розгляд скарги заявника ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб другого СВ (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві щодо не розгляду клопотання про визнання потерпілим в межах к/п №0000122 в суді 1-ої інстанції, іншим слідчим суддею.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4