ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2076/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2024 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003092, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 липня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого суді з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0003092, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 липня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України, а саме на автомобіль марки PEUGEOT PARTNER днз НОМЕР_1 , який належить на праві власності ТОВ «Каскад-СД», для забезпечення його збереження як речового доказу.

В обґрунтування клопотання прокурор вказує, що досудовим розслідуванням у цьому кримінальному провадженні встановлено, що 09 липня 2024 року близько 23:40 за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 148 водій ОСОБА_4 , керуючи вказаним транспортним засобом, рухаючись по вул. Харківське шосе в напрямку вул. Тростянецька у м. Києві, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який перетинав проїзну частину в районі розмітки нерегульованого пішохідного переходу зліва-направо по напрямку руху ТЗ. Внаслідок ДТП пішоход отримав травми.

Як зазначає прокурор під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди встановлено, що на вказаному автомобілі наявні сліди цієї дорожньо-транспортної пригоди.

10 липня 2024 року автомобіль PEUGEOT PARTNER днз НОМЕР_1 слідчий визнав речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення збереження речового доказу задля проведення судових експертиз, у яких необхідно надати експертам транспортний засіб, посилаючись на положення статей 98, 170-173 КПК України, прокурор просить накласти арешт на автомобіль PEUGEOT PARTNER днз НОМЕР_1 , який належить на праві власності ТОВ «Каскад-СД».

У судове засідання прибув прокурор, який підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому, та з урахуванням пояснень, наданих у судовому засіданні.

Представник власника майна у судове засідання не прибув.

Суд, дослідивши клопотання та надані в його обґрунтування матеріали, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши надані докази, дійшов висновку про задоволення клопотання, з огляду на таке.

У провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0003092, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 липня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України.

Як визначено ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частиною 3 статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання, на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Так, згідно із протоколом огляду місця події від 10 липня 2024 року та актом огляду та направлення транспортного засобу на майданчик тимчасового утримання транспортного засобу від 10 липня 2024 року, на вказаному автомобілі, зокрема наявні пошкодження у передній лівій боковій частині, лівого бокового дзеркала заднього виду, подряпини на лівій передній боковій двері.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом першим частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Частиною 5 статті 171 КПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано з додержанням вимог ст. 171 КПК України та у строк, встановлений частиною 5 цієї статті.

Враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що мало місце вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, майно, яке вилучене під час огляду місця події, а саме автомобіль PEUGEOT PARTNER днз НОМЕР_1 , на який прокурор просить накласти арешт, відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки містить на собі сліди кримінального правопорушення, враховуючи правову підставу для арешту майна, а також з метою об`єктивного всебічного досудового розслідування та необхідності встановлення обставин скоєння злочину, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурор довів необхідність арешту вказаного майна, оскільки воно має значення речових доказів у даному кримінальному провадженні з метою їх збереження як речових доказів

Як передбачено ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Частиною 11 статті 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Оцінивши доводи прокурора, беручи до уваги обставини, що розслідуються у цьому кримінальному провадженні, врахувавши наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження прав власника майна завданнями кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту на автомобіль підлягає задоволенню шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним транспортним засобом, оскільки без застосування таких обмежень існує вірогідність пошкодження, псування, зникнення, втрати цього майна.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на майно - автомобіль марки «PEUGEOT PARTNER» днз НОМЕР_1 , який належить на праві власності ТОВ «Каскад-СД» (м. Луцьк, вул. Рівненська, 48), шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним транспортним засобом.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1