Справа № 545/3723/24
Провадження № 1-в/545/519/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.10.2024

Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві подання державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України щодо засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, проживаючої АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з професійно-технічною освітою.

Раніше судимої:

1).26.06.2015 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України штраф 850 гривень.

2).23.03.2016 року Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки. 17.01.2017 року ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області іспитовий строк скасувати і направити в місця позбавлення волі.

3).05.12.2017 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.3 185, ч.2 190, ч.3 357, ч.1 70, 72, ч.4 70, 71 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 72 ч.5 КК України зарахувати термін перебування під вартою з 17.03.2017 року по 20.06.2017 року. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.05.2018 року вирок від 05.12.2017 року змінити в частині призначеного покарання, вважати засудженою за ч.3 ст. 185, 190 ч.2, 357 ч.3, 70 ч.1, 70 ч.4, 71 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі. 06.02.2019 року ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати термін перебування під вартою з 21.06.2017 року по 16.05.2018 року. Звільнена 17.05.2019 року за відбуттям строку покарання.

4).04.09.2020 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.

Засудженої вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.06.2022 року за ч.2 ст.185, КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04.09.2020 року у вигляді 1 місяця позбавлення волі і остаточно визначити до відбуття 3 роки 2 місяці позбавлення волі, зарахувати термін тримання під вартою з 23.03.2021 року по 29.04.2021 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

21.06.2023 року ухвалою Дніпровського апеляційного суду поновлено строк на апеляційне оскарження вироку Дніпровського районного суду м. Дніпро-дзержинська Дніпропетровської області від 06.06.2022 року, відкрито апеляційне провадження та обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком з 21.06.2023 року до закінчення апеляційного перегляду вироку Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.06.2022 року.

28.06.2023 року ухвалою Дніпровського апеляційного суду вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.06.2022 року залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, зарахувати термін попереднього ув`язнення з 21.06.2023 року по 28.06.2023 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И В

Адміністрація державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» звернулася до суду з поданням про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України на засуджену ОСОБА_4 . У зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_4 від призначеного судом покарання у зв`язку з декриміналізацією діяння.

У судове засідання засуджена ОСОБА_4 та представник адміністрації не з`явилися, попередньо надавши заяви про розгляд подання без їхньої участі, подання підтримали та просили задовольнити.

Прокурор не заперечував проти задоволення подання.

Дослідивши матеріали подання та особової справи, суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадання чужого майна та регулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024, ст.51 КУпАП викладено в новій редакції та встановлено, що максимальний розмір викраденого майна для кваліфікації дій особи як дрібне викрадання чужого майна за ч.2 ст.51 КУпАП не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Встановлено, що вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04.09.2020 року, ОСОБА_4 засуджена за ч.2 ст. 185, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.

Як вбачається зі змісту вироку ОСОБА_4 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, 16.07.2020 року на суму 1493 грн. 33 коп.; сума викраденого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на 2020 р. (2102 грн.).

Вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.06.2022 року ОСОБА_4 засуджена за ч.2 ст.185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04.09.2020 року у виді 1 місяця позбавлення волі і остаточно визначено до відбуття 3 роки 2 місяці позбавлення волі.

Як вбачається зі змісту вироку, ОСОБА_4 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, 09.02.2021 року, на суму 1504 грн. 00 коп., сума викраденого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на 2021 р. (2270 грн.).

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі №0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи, що ОСОБА_4 по епізодах злочинної діяльності, які були кваліфіковані як крадіжка, завдала потерпілим матеріальну шкоду на суму, яка менша, ніж два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна, тобто вчинене нею діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караним на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність приведення вироків суду у відповідність до вимог вказаного Закону, звільнивши засуджену на підставі ч.2 ст.74 КК України від призначеного судом покарання за вчинення кримінально-караних на момент ухвалення вироку крадіжки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ,

У Х В А Л И В:

Подання адміністрації державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України - задовольнити.

На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити негайно засуджену ОСОБА_4 від покарання, призначеного за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.06.2022 року за ч.2 ст.185 до 5 років 6 місяців позбавлення волі у зв`язку із усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1