Справа № 203/5261/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Дніпрі кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, українки, громадянки України, маючої середню освіту, офіційно не працевлаштованої, незаміжньої, має на утриманні двох дітей, 2010 та 2018 року народження, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої 19.02.2024 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.75, 76 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим строком 1 рік;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

встановив:

В період дії воєнного стану, 17.01.2024 року, приблизно о 16 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в громадському транспорті, а саме в тролейбусі №1 який знаходився за адресою: проспект Олександра Поля, біля буд. 110 в Центральному район м. Дніпро , побачила раніше не знайому ОСОБА_6 яка мала в кишені пальто яке було одягнуте на ній, майно, яке належить потерпілій ОСОБА_7 , а саме, мобільний телефон «Iphone 11 pro max 256 GB» зеленого кольору, вартістю 13875 гривень 00 копійок. Після чого ОСОБА_5 визначила об`єктом свого злочинного посягання, та у неї виник злочинний умисел, спрямований на таємне повторне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану.

Далі, ОСОБА_5 перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, вчиняючи злочин в умовах воєнного стану, повторно, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, підійшла зі спини до ОСОБА_6 та ОСОБА_5 шляхом вільного доступу дістала рукою з кишені пальто ОСОБА_6 «Iphone 11 pro max 256 GB» зеленого кольору, чим спричинила, потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 13875 гривень 00 копійок.

Після чого, ОСОБА_5 утримуючи при собі викрадене майно, покинула місце вчинення злочину, з викраденим майном розпорядившись на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 , вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, чим скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого їй правопорушення визнала повністю, фактичних обставин справи не оспорювала та пояснила, що 17.01.2024 року, перебуваючи в тролейбусі №1 побачила дівчинку у якої в кишені пальто побачила мобільний телефон, який зазначено в обвинувальному акті, після чого вона дістала з кишені пальто останньої вказаний телефон та поїхала на ринок де продала його. У скоєному щиро кається. Цивільний позов визнала частково, а саме в частині матеріальної шкоди.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних вище обставин підтвердилась в судовому засіданні такими доказами.

Витягом з ЄРДР №0000233 від 18.01.2024 відповідно до якого до ЧЧ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області 18.01.2024 о 14:08:33 надійшла заява від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що 17.01.2024 у період часу з 16:20 по 16:40 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у салоні тролейбусу №1, який прямував по просп. О. Поля у м. Дніпро , таємно шляхом вільного доступу викрала мобільний телефон марки «Iphone 11 pro», у період військового стану.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 18.01.2024 з якої встановлено, що ОСОБА_7 звернулась із заявою в якій зазначила, що 17.01.2024 у період часу з 16 год. 20 хв. по 16 год. 40 хв. перебуваючи у тролейбусі №1, який прямував по просп. О. Поля у м. Дніпро , таємно шляхом вільного доступу викрала з кишені мобільний телефон марки «Iphone 11 pro max 256 GB» зеленого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 з сім картою № НОМЕР_2 і який перебував у її неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3

Заявою ОСОБА_7 від 18.01.2024 про залучення до провадження як потерпілої відповідно до якої вона просить визнати її потерпілою за фактом викрадення 17.01.2024 мобільного телефону марки «Iphone 11 pro».

Протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 14.03.2024 з додатком, відповідно до якого свідок ОСОБА_6 в присутності законного представника ОСОБА_7 та педагога ОСОБА_8 зазначила, що впізнає особу - жінку на фотознімку №3, яку бачила 17.01.2024 у тролейбусі №1 в путі руху по просп. О. Поля у м. Дніпрі, яка поводила себе підозріло у момент коли зник належний їй мобільний телефон марки «Iphone 11 pro max 256 GB» зеленого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 . Ознаки, за якими особа впізнала особу: за сукупністю зовнішніх ознак, а саме: великі очі темного кольору, тонкі вуста, продовгуватий ніс. Відповідно до додатку до протоколу на фото №3 зображено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 21.03.2024 з додатком, відповідно до якого свідок ОСОБА_9 в присутності двох понятих зазначив, що впізнає особу, під №1, як жінку, яка в другій половині січня 2024 року на вул. Пастера у м. Дніпро пропонувала купити в неї зелений Iphone 11 pro та назвалась як ОСОБА_10 , проте не змогла ввести пароль від айклауду та він вказаний телефон не придбав. Відповідно до додатку до протоколу на фото №1 зображена ОСОБА_5 .

Висновком судової товарознавчої експертизи №2791 від 05.08.2024, відповідно до якого ринкова вартість, з урахуванням зносу, станом на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме 17.01.2024, мобільного телефону марки «Iphone 11 pro max 256 GB», зеленого кольору, імеі НОМЕР_1 , у робочому стані, без пошкоджень, становить 13875,00 грн. (тринадцять тисяч вісімсот сімдесят п`ять гривень 00 копійок).

Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 24.09.2024 з додатком до нього у вигляді копії опису, відповідно до якого було здійснено тимчасовий доступ до речей і документів ПрАТ «ВФ Україна» та слідчий ознайомився з інформацією в межах кримінального провадження, яку вилучено в електронному вигляді, що записана на електронний носій DVD-R диск.

Відповідно до довідки щодо відпрацювання технічної інформації згідно доручення за вих. №43/2-1525д від 26.09.2024, ЄРДР №0000233 від 18.01.2024 року за ст.185 ч.4 КК України, вбачається, що наявну технічну інформацію, яку було надано на оптичних носіях, разом з дорученням, конвертовано в зрозумілий для сприйняття формат та записано на оптичний носій з написом на поверхні: «УОТЗ ГУНП в Дніпропетровській обл. інв. 139 26.09.2024». Виходячи з технічної інформації, яка надана на оптичному носієві разом з дорученням, проведено аналіз та встановлено реєстрації абонента НОМЕР_3 на базових станціях в період часу з 16:10 год. 17.01.2024 по 17:00 год. 17.01.2024. Далі приведено орієнтовну візуалізацію розподілу сигналу БС, яка розташована за адресою: «МІСТО ДНІПРО (ДНІПРОПЕТРОВСЬК), ПР. ОЛЕКСАНДРА ПОЛЯ, 80Е ДПР. КІРОВА, 80Е ), ТРУБА КП "ТЕПЛОЕНЕРЕО". Слід зазначити, що зона дії базової станції позначено умовно, так як територія, яку обслуговує базова станція залежить від багатьох чинників таких як: кількість кінцевого обладнання (споживачів) стільникової зв`язку в певному районі в тому числі і з урахуванням часу доби; від наявності, кількості та висоти будівель, наявності та площі водних перешкод, які знаходяться на шляху розповсюдження сигналу; рельєфу місцевості; висоти встановлення та коефіцієнту посилення антени базової станції; виду, типу та стандарту стільникового зв`язку, тощо - в результаті чого дія поширення сигналу від базової станції може варіюватись від декількох сотень метрів до декількох десятків кілометрів і точна інформація відносно цих даних міститься виключно у операторів телекомунікацій.

Судом також досліджено вимогу щодо судимостей ОСОБА_5 з якої встановлено, що 04.11.2021 вироком Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.75, 76 КК України від відбування покарання звільнена з випробувальним терміном 1 рік, покарання за яким остання відбула повністю.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються: особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом.

Враховуючи, що ОСОБА_5 відбула покарання у вигляді 1 року обмеження волі, зі звільненням на підставі ст.75, 76 КК України від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік., станом на січень 2024 року вона є такою, що не має судимості.

За ч.4 ст. 31 КК України повторність відсутня, якщо за раніше вчинене кримінальне правопорушення особу було звільнено від кримінальної відповідальності на підставах, установлених законом, або якщо судимість за це кримінальне правопорушення було погашено або знято, а також після відбуття покарання за вчинення кримінального проступку.

З урахуванням наведених положень закону обвинувачена є раніше не судимою, внаслідок чого відсутня повторність в її діянні.

Тому таку кваліфікуючу ознаку як повторність із обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_5 , слід виключити.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вина ОСОБА_5 в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення доведена повністю, та вона вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, та її вказані дії суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують його покарання, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, приймає до уваги тяжкість скоєного кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, вищенаведені обставинису вартість майна, що було об`єктом посягання, а також дані про особу ОСОБА_5 , яка в силу ст.89 КК України раніше не судима, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Незаміжня, офіційно не працевлаштована. Має на утриманні двох дітей, 2010 та 2018 року. Суд також враховує її щире каяття.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті,а саме за сукупністю кримінальних правопорушень, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Враховуючи, що вказаний злочин ОСОБА_5 вчинила до винесення вироку Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2024 року, яким вона засуджена до 1 року обмеження волі, відповідно до ч.4 ст.70 КК України суд призначає покарання за сукупністю злочинів та застосовує принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи наведені дані про особу ОСОБА_5 , яка має двох неповнолітніх дітей, щиро покаялась в скоєному, суд приходить до переконання, що її виправлення можливе без відбування покарання і відповідно до ст. 75 КК України її слід звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком, поклавши на неї обов`язки відповідно до п.п 1,2 ч.1 ст. 76 КК України.

Потерпіла ОСОБА_7 заявила цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 63 875 грн., в тому числі у відшкодування матеріальної шкоди 13 875 гривень та моральної шкоди 50 000 грн., посилаючись на те, що в результаті дій ОСОБА_5 їй була завдана матеріальна шкода у розмірі вартості телефону, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи. Зазначила, що визначена матеріальна шкода за результатами проведення судово- товарознавчої експертизи не відповідає фактичним витратам, які були понесені нею при придбанні викраденого, проте відсутні будь-які інші підтвердження реальної вартості викраденого, у зв`язку із чим зазначає про необхідність стягнення матеріальної шкоди у розмірі 13 875 гривень. Зазначила, що протиправними діями ОСОБА_5 їй також заподіяно моральної шкоди, тому що весь період вона намагалась поновити свої порушені права, її життя було перенасичене негативними емоціями, психічними переживаннями. Вона зазнала моральних втрат, переживань, сильного душевного хвилювання, стресу, який приносить їй постійний фізичний та психологічний дискомфорт, обмежує її в можливостях повсякденних занять, активного спілкування. Вона вимушена відвідувати державні установи з метою належного захисту її порушених прав, що в свою чергу вносить істотні вимушені зміни у життєвих стосунках, що в сукупності змінило її нормальний життєвий ритм, та спричинило їй значні моральні збитки.

Зазначила, що великих душевних страждань завдав той факт, що стороння особа обрала собі у жертву її дитину, змусивши її почувати себе незахищеною, що, в свою чергу, породило у неї - потерпілої - відчуття постійного страху, що її дитина може стати жертвою злочину. Вчинений обвинуваченою злочин вніс зміни до нормального укладу життя всієї родини і приніс за собою довгі місяці моральних переживань.

На думку потерпілої, факт моральних страждань є очевидним і не потребує доказуванню іншими засобами.

При вирішенні цивільного позову суд керується таким.

Статтею 23 ЦК України установлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї та близьких родичів.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що заявлений цивільний позов підлягає частковому задоволенню. Так, позов про відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню у повному обсязі, слід стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 у відшкодування матеріальної шкоди 13 875 грн. 00 коп. - вартість мобільного телефону, згідно з наведеним висновком судово-товарознавчої експертизи, потерпіла зазнала матеріальних збитків на вказану суму внаслідок неправомірних дій ОСОБА_5 .

Вирішуючи питання, що пов`язані з розміром відшкодування моральної шкоди, яка відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб, суд керується принципами умовної рівності втраченого блага і того, яке може бути надбане за конкретну суму грошей; поміркованості - відповідності вимогам здорового глузду і розважливості; розумності - об`єктивного відображення дійсності, розсудливого, врівноваженого мислення; справедливості - неупередженого ставлення до всіх учасників спору. Принципи розумності і справедливості виявляються в тому, що більш глибоким моральним стражданням відповідає більший розмір відшкодування.

Зокрема, згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст.1167 Цивільного кодексу України і полягають у її відшкодуванні особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім завдання шкоди ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, яка відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала.

Суд виходить з природно-правового уявлення про право людини на відшкодування моральної шкоди. Це виявляється, головним чином, у посиланні на міркування справедливості як головного мотиву присудження відповідної компенсації, а крім того - у самій формі констатації факту заподіяння немайнових втрат та особливостей їх індивідуального вияву, оскільки судове рішення постає як практичне втілення принципу розумності, результат об`єктивної, всебічно зваженої оцінки обставин справи у їх сукупності.

Усвідомлення взаємозв`язку відшкодування моральної шкоди з правом на доступ до ефективного засобу юридичного захисту вочевидь має спиратися на загальне переконання у спроможності юрисдикційного органу сформувати обґрунтоване уявлення щодо наявності та специфіки втілення моральної шкоди, що зазвичай виникає за подібних життєвих обставин.

У цьому контексті суд враховує визнання Європейським судом з прав людини(далі ЄСПЛ) існування спростовної презумпції завдання моральної шкоди у разі порушення окремих прав і свобод людини.

Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 28.05.1985 р. у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі», зазначається, що, «з огляду на її природу, стверджувана моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. Проте, розумно припустити, що особи, які…зіткнулися з проблемами...можуть зазнати страждань і тривоги». Звідси випливає, що фактичною основою для висновку про наявність негативних наслідків у немайновій сфері потерпілої особи у більшості ситуацій може бути як таке розумне припущення про природність їх виникнення за подібних обставин.

Аналізуючи суть самого порушення прав потерпілої, виходячи зі справедливих й розумних критеріїв належного розміру відповідальності у вигляді відшкодування моральної шкоди, суд визначає розмір відшкодування завданої потерпілій моральної шкоди у 5 000 гривень, оскільки вона зазнала моральних страждань внаслідок втрати свого майна та хвилювань за свою доньку.

Вказаний розмір відшкодування моральної шкоди є достатнім для компенсації немайнових втрат, які в інший, не грошовий спосіб, поновити неможливо, та реальним з точки зору виконання судового рішення як складової права на справедливий суд та однієї з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Доказів заподіяння моральної та матеріальної шкоди у більшому розмірі суду не надано.

Відповідно до вимог ст. ст. 118, 124 КПК України слід стягнути з ОСОБА_5 витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 200 грн. на користь держави.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженню не обирався.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.02.2024 року у виді 1 року обмеження волі, більш суворим, призначеним за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання та роботи.

Іспитовий строк рахувати з моменту оголошення даного вироку.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 200 (двісті) гривень 00 копійок на користь держави.

Цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди у розмірі 63875 грн., заявлений потерпілою ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 у відшкодування матеріальної шкоди 13875 грн. 00 коп. та моральної шкоди у розмірі 5 000 грн., а всього стягнути 18875 грн. 00 коп. (вісімнадцять тисяч вісімсот сімдесят п`ять) гривень.

В іншій частині цивільного позову відмовити.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1