Справа № 932/6995/24
Провадження № 1-кс/932/2266/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, маючого на утриманні дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло вищевказане клопотання, яке вмотивоване тим, що у провадженні СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001071 від 17.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.08.2024 приблизно о 16 год. 00 хв., ОСОБА_4 , знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_2 , побачив ОСОБА_7 у якого з зовнішньої кишені сорочки виглядали грошові кошти в сумі 12500 гривень та мобільний телефон «Motorolla» imei: НОМЕР_1 , imei: НОМЕР_2 , та у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння вказаним чужим майном.

Реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , знаходячись у вказаному місці у вказаний час, діючи умисно, з корисливих мотивів, розуміючи, що його дії є очевидними для потерпілого, вчиняючи злочин повторно та в умовах воєнного стану, підійшов спереду до ОСОБА_7 та своєю рукою шляхом ривка вихопив з зовнішньої кишені сорочки ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 12500 гривень та мобільний телефон «Motorolla» imei: НОМЕР_1 , imei: НОМЕР_2 вартістю 5500 грн., після чого утримуючи при собі викрадене чуже майно побіг з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 18000 грн.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно та в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ч. 4 ст. 186 КК України.

17.08.2024 о 15 год 20 хв в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний протокол.

18.08.2024 слідчим СВ ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 порядку ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не одруженого, малолітніх дітей на утриманні не маючого, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 11.07.2024 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним строком 2 роки.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у ході проведення досудового розслідування доказами. На теперішній час сторона обвинувачення вважає, що до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підозра є обґрунтованою, інші запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризиками та дотримання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний не визнав підозру та пояснив, що він ніякого майна у потерпілого не забирав, до скоєння злочину не причетний. Просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання. Просив застосувати більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши пояснення сторони обвинувачення та сторони захисту, перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до таких висновків.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. «с» ст. 5 Конвенції законними є арешт або затримання, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

У той же час, Європейський суд зазначає, що національний суд, який вирішує питання про взяття особи під варту, повинен визначити, чи виправдовують інші підстави, наведені органом досудового розслідування, позбавлення особи свободи.

Суд у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами. Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З наданих матеріалів встановлено, що у провадженні СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001071 від 17.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Причетним до скоєння злочину є гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 16.08.2024 приблизно о 16 год. 00 хв., знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_2 , побачив раніше незнайомого ОСОБА_7 , і реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, вчиняючи злочин повторно та в умовах воєнного стану, підійшов спереду до ОСОБА_7 та своєю рукою шляхом ривка вихопив з зовнішньої кишені сорочки ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 12500 гривень та мобільний телефон «Motorolla» imei: НОМЕР_1 , imei: НОМЕР_2 вартістю 5500 грн., після чого утримуючи при собі викрадене чуже майно побіг з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 18000 грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 186 КК України.

17.08.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

18.08.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом огляду місця події; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом пред?явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом перегляду відеозапису; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом пред?явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; протоколом особистого огляду; повідомленням про підозру ОСОБА_4 та іншими доказами.

Твердження підозрюваного про те, що він не причетний до скоєння злочину, відхиляються, оскільки потерпілий та свідки прямо вказують на причетність ОСОБА_4 до грабежу, впізнали його як особу, яка вихопила з кишені сорочки грошові кошти та мобільний телефон потерпілого.

Таким чином, приходжу до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Аналізуючи ризики, на які посилається прокурор, слід відмітити, що на існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України вказує те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, і розуміючи тяжкість покарання, може переховуватись від слідства й суду, тому цей ризик вважаю доведеним.

Щодо ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, то ОСОБА_4 знає особу потерпілого та свідків, тому може вливати на них з метою зміни ними своїх показань. Тому цей ризик також доведений.

Щодо ризику, встановленого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід відмітити, що підозрюваний має судимість, тобто схильний до вчинення нових злочинів, зокрема, корисливих, не має офіційного джерела доходу. Отже, цей ризик також знайшов своє підтвердження.

При вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу враховую особу підозрюваного, тяжкість і характер вчиненого ним злочину, відсутність офіційного місця роботи, наявність судимості і перебування на іспитовому терміні. Тому з урахуванням доведеності всіх ризиків прокурором, обґрунтованості підозри та тяжкості можливого покарання за ч. 4 ст. 186 КК України, вважаю за необхідне застосувати до підозрюваного винятковий запобіжний захід, а саме тримання під вартою.

Альтернативним запобіжним заходом слід визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Таким чином, клопотання слідчого слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 183, 193, 194, 196, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб.

Визначити підозрюваному заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, 00 коп.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

1) з`являтись (прибувати) за кожним викликом до слідчого, прокурора та суду;

2) не відлучатися із фактичного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

У разі внесення застави підозрюваного звільнити з під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі порушення покладених на нього обов`язків, сума внесеної застави може бути звернута у дохід Держави.

Строк дії ухвали встановити до 14.10.2024 року включно.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_12