Справа № 279/5102/24
Провадження №1-кп/283/227/2024
У Х В А Л А

12 вересня 2024 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 (в режимі ВКЗ), обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 (в режимі ВКЗ), розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР 14.05.2024 за №0000296, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.152 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Малинського районного суду Житомирської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000296 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.152 КК України. Обвинуваченому ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурором Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_7 подано клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , оскільки існують ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, ухилення обвинуваченого від суду; незаконного впливу на потерпілу та свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення ним нового кримінального правопорушення. Запобігти вказаним ризикам, на думку прокурора, застосуванням більш м`якого запобіжного заходу не можливо.

У судовому засіданні прокурор Малинського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання підтримала, просила задовольнити.

Представник потерпілої підтримав клопотання прокурора та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник заперечили щодо клопотання, вважають, що прокурором не обґрунтована необхідність продовження обвинуваченому строку найбільш суворого запобіжного заходу.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 просив змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою фактичного проживання обвинуваченого у м. Коростень. Захисник зазначив, що ризики, зазначені у клопотанні, частково відпали, а в іншій частині не відповідають дійсності. Так, потерпіла під час досудового розслідування була допитана відповідно до ст. 225 КПК України, тому ризик впливу на неї обвинуваченого виключається. Наявність у обвинуваченого судимості є надуманим, оскільки він дійсно притягувався до кримінальної відповідальності у неповнолітньому віці, однак кримінальне провадження було закрите, а тому він вважається таким, що не має судимості. Під час досудового розслідування обвинувачений надавав показання, тобто сприяв слідству, тому відсутні підстави вважати, що він наразі перешкоджатиме кримінальному провадженню.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив обрати йому запропонований захисником запобіжний захід із визначенням місця його відбуття за місцем реєстрації у м. Києві, оскільки у м. Коростені він не має можливості проживати. Обвинувачений вважає, що перебуваючи під домашнім арештом в м. Києві він зможе забезпечити дотримання своїх процесуальних обов`язків, це також унеможливить його спілкування із потерпілою. Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 повідомив суду, що є повним сиротою, з рідних є лише дядько, однак він на зв`язок не виходить. Квартира, в якій він зареєстрований, належала його матері, наразі там ніхто не проживає. Утримував себе за рахунок соціальної допомоги. Офіційно не працював, мав підробітки. За пропуски занять був відрахований із навчального закладу.

Розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов до наступного висновку.

При обранні запобіжного заходу повинні враховуватись одночасно його мета (ч.1 ст.177 КПК), підстави (ч.2 ст.177 КПК) та інші передбачені законом обставини (ст.178 КПК). Згідно з ч.2 ст.177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Відповідно до статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти статевої недоторканості, санкція статті за який передбачає покарання у виді позбавлення волі від семи до дванадцяти років.

Обвинувачений ОСОБА_5 зареєстрований в м. Києві, у м. Коростень проживав без реєстрації. Зі слів обвинуваченого, наразі він не зможе проживати в м. Коростень. ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, утримував себе за рахунок соціальної допомоги та підробітків.

У обвинуваченого відсутні міцні соціальні зв`язки, немає близьких родичів.

Зазначені обставини у сукупності з тяжкістю інкримінованого злочину та у взаємозв`язку із запровадженням на території України воєнного стану, підтверджують, що продовжує існувати ризик ухилення обвинуваченого від суду.

Судовий розгляд кримінального провадження ще не розпочатий, обвинувачений ОСОБА_5 не допитаний з приводу обвинувачення, як не допитані свідки та потерпіла, що підтверджує наявність ризиків впливу на свідків та потерпілу, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду, незаконний вплив на потерпілу та свідків, які ще не були допитані у даному кримінальному провадженні, оскільки судовий розгляд справи ще не розпочався; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, продовжують існувати.

Через існування вказаних обставин, на думку суду, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Крім того, суд приймає до уваги, що своїм процесуальним рішенням суд має не лише забезпечити права обвинуваченого, а й охорону суспільних інтересів, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципами поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Керуючись п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти статевої недоторканості, суд не вбачає підстав для визначення застави.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 314-316 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000296 строк запобіжного заходу - тримання під вартою на 60 днів, до 10 листопада 2024 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому під розписку.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1