Справа № 930/584/24
Провадження 1-кп/930/159/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.11.2024 року м. Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

потерпілої: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Немирові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 від 14.01.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ситківці, Гайсинського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України із середньою освітою, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ст. 126-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

13.01.2024 близько 15:00 год., перебуваючи за місцем проживання у с. Ометинці Гайсинського району Вінницької області та перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у ОСОБА_4 , в ході словесного конфлікту, що розпочався між ним та його матір`ю ОСОБА_5 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у результаті своїх дій та бажаючи їх настання, умисно наніс удар кулаком правої руки по обличчю ОСОБА_5 , після якого остання втратила рівновагу та впала на підлогу. Після цього, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого па спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ОСОБА_4 наніс останній декілька ударів в область голови кулаками обох рук та обома ногами, взутими у «берці».

В результаті умисних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці обличчя, та у ВИГЛЯДІ забійних ран в ділянці обличчя, які згідно висновку судово-медичного експерта №10 від 25.01.2024 відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також закритого перелому верхньої щелепи справа, які згідно висновку судово-медичного експерта №10 віл 25.01.2024 відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості по критерію тривалого розладу здоров`я.

Крім того, ОСОБА_4 , проживаючи разом зі своєю матір`ю ОСОБА_5 в період часу з 18.05.2023 по 03.02.2024, умисно, систематично вчиняв психологічне та фізичне насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 , яке полягало у систематичних словесних образах, приниженні, погрозах фізичною розправою та нанесенні ударів, що призвело до психологічних страждань, побоювань за власну безпеку та погіршення якості життя останньої.

Зокрема, 18.05.2023, приблизно о 17 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання що за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 домашнє насильство психологічного характеру. У зв`язку з вчиненням вказаного домашнього насильства, ОСОБА_5 викликала працівників поліції, які склали відносно ОСОБА_4 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП серії ВАВ № 7731 14.

За результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 30.05.2023 ОСОБА_4 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення насильства в сім`ї психологічного характеру та накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень.

Також, 18.06.2023, о 21 год. 55 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання що за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 домашнє насильство психологічного характеру. У зв`язку з вчиненням вказаного домашнього насильства ОСОБА_5 викликала працівників поліції, які склали відносно ОСОБА_4 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП серії ВАВ № 773178.

За результатами розгляду вказаного протоколу постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 19.07.2023 ОСОБА_4 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення психологічного насильства в сім`ї та накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

Крім того, 18.06.2023 відносно кривдника ОСОБА_4 винесено терміновий заборонний припис серії НОМЕР_1 строком на 5 діб з 23 год. 00 хв. 18.05.2023 до 23 год. 00 хв. 23.06.2023.

Згодом, 03.02.2024, близько 11 год. 00 хв., ОСОБА_4 , продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, в порушення вимог ст. 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», вчинив щодо своєї матері ОСОБА_5 психологічне та фізичне насильство, а саме вчинив із нею сварку в ході якої виражався брутального лайкою, кричав, принижував її. ображав, словесно погрожував фізичною розправою, я також наніс декілька ударів кулаками по обличчю і тулубу, в результаті чого ОСОБА_5 згідно висновку судово-медичної експертизи № 16 від 05.02.2024 отримала тілесне ушкодження у вигляді синця в ділянці лівої вушної раковини, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також тілесне ушкодження у вигляді забійної рани в ділянці лівої вушної раковини, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я. В подальшому ОСОБА_5 по вказаному факту звернулася із письмовою заявою до Гайсинського РУП ГУІТП у Вінницькій області.

Внаслідок систематичних протиправних дій ОСОБА_4 щодо матері ОСОБА_5 їй завдано фізичні та психологічні страждання, що виразилися у погіршення якості життя, розладів здоров`я, побоюванні за власну безпеку та в тому числі негативних переживаннях.

В пред`явленому обвинуваченню ОСОБА_4 вину визнав повністю, розкаявся, надав покази в судовому засіданні, які є послідовними та повністю підтверджують обставини вчинення правопорушень, що викладені в обвинувальному акті, а тому просить суд суворо не карати.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 не заперечувала щодо розгляду справи на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України та просила призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.

Суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст. 337 КПК України.

Прокурор, потерпіла та обвинувачений не заперечували фактичні обставини кримінального провадження і не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження, і немає сумнівів у добровільності й істинності їх позиції. Учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. У зв`язку з викладеним, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Згідно роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов»язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Аналізуючи вище зазначені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що події кримінальних правопорушень мали місце, вину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за:

ч. 1 ст. 122 КК України, умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у саттті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я;

ст. 126-1 КК України, домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних відносинах, що призвело до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обставин правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії нетяжких злочинів, наслідків які настали, особу винного, його соціальне становище, вік та стан здоров`я, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, негативну характеристику за місцем проживання, визнання вини, досудову доповідь, а тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази по справі відсутні.

Ухвалою суду від 13.02.2024 року застосовано відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 та ст. 126-1 КК України та призначити покарання:

за ч. 1 ст. 122 КК України - у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

за ст. 126-1 КК України - у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 2 (два) роки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Немирівський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення у порядку ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1