Справа № 755/8954/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/4965/2024 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (в режимі відео конференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого на вирок Дніпровського районного судум. Києва від 31 травня 2024 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з базовою середньою освітою, розлученого, який має на утриманні неповнолітню доньку, ІНФОРМАЦІЯ_2 , безробітного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-22.08.2016 року Подільським районним судом м. Києва, за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.186, 70, 71 КК України, до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

-26.12.2018 року Ірпінським міським судом Київської області, за ч.2 ст.309, ч.4 ст.70 КК України, до 5 років 3 місяців позбавлення волі, 03.05.2019 року звільнений із Бориспільської ВК Київської обл. (№119) за відбуття строку покарання;

-10.03.2020 року Святошинським районним судом м. Києва, за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, 70 КК України, до 5 років позбавлення волі;

-22.03.2021 року Ірпінським міським судом Київської області, за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України, до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

-22.11.2021 року Шевченківським районним судом м. Києва, за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України, до 5 років 6 місяців позбавлення волі, 05.01.2024 року звільнений із Коростенська ВК Житомирської обл. (№71) за відбуття строку покарання,

засуджено за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, ОСОБА_8 ,10 березня 2024 року, приблизно о 16 годині 14 хвилин, перебував на території внутрішнього двору нежитлових офісних приміщень по АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням до іншого приміщення в умовах воєнного стану. Із цією метою ОСОБА_8 зайшов через відкриті двері першого поверху нежитлового офісного приміщення, піднявся сходами на другий поверх та увійшов через відкриті двері до нежитлових приміщень, які орендує Товариство з обмеженою відповідальністю «Флоротека» та доступ до приміщень яких є обмеженим для сторонніх осіб. Після цього ОСОБА_8 , скориставшись тим, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, почав незаконно заходити через незамкнені двері до різних службових приміщень. Приблизно о 16 год. 23 хв. ОСОБА_8 зайшов до службового приміщення роздягальні із металевими шафами зберігання особистих речей працівників товариства, доступ до якої обмежений для сторонніх осіб, де на той момент не було інших осіб.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, ОСОБА_8 підійшов до першої шафи зберігання, яка була замкнена на замок, зламав цей замок, відчинив двері та побачив чоловічу сумку чорного кольору, яка належить потерпілому ОСОБА_9 .

Продовжуючи задумане ОСОБА_8 взяв цю чоловічу сумку чорного кольору, в якій знаходились стереонавушники марки BGVB Q2s чорного кольору вартістю 2 113 грн., ключі від квартири, які матеріальної цінності не несуть, банківська картка «Монобанк» № НОМЕР_1 , шкіряний гаманець чорного кольору, у якому знаходились грошові кошти у сумі 200 гривень та 20 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 10.03.2024 становили 762 грн.

Після цього ОСОБА_8 із викраденою сумкою та речами, в ній знаходились, вийшов зі службового приміщення роздягальні, спустився сходами на перший поверх та залишив нежитлові приміщення офісу та його територію.

Продовжуючи свій злочинний умисел, о 16 год. 44 хв. та о 16 год. 46 хв. цього ж дня ОСОБА_8 незаконно розрахувався викраденою карткою потерпілого «Монобанк» № НОМЕР_1 у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » по АДРЕСА_3 на суму 95,99 грн. та 280,20 грн. відповідно.

У результаті своїх злочинних дій ОСОБА_8 завдав матеріального збитку потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 3 451,19 грн.

Крім того, 02 квітня 2024 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 знаходився на сходинковому майданчику другого поверху під`їзду житлового будинку АДРЕСА_4 . У цей момент ОСОБА_8 побачив, як потерпілий ОСОБА_10 вийшов із квартири АДРЕСА_5 вказаного будинку й не зачинив за собою вхідні двері на замок, та у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло та в умовах воєнного стану.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_8 спустився сходами на перший поверх та скориставшись тим, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, а також тим, що вхідні двері до квартири АДРЕСА_5 були не замкнені, протиправно проник до квартири АДРЕСА_5 через незамкнені двері та закрив їх за собою на замок, щоб його дії не були викриті з боку інших осіб.

Продовжуючи задумане ОСОБА_8 зайшов у вітальню кімнату вказаної квартири та побачив мобільний телефон Xiaomi Redmi 9A, IMEI: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , що лежав на дивані, та, реалізуючи свій злочинний умисел, викрав цей мобільний телефон, який належить ОСОБА_10 .

Після цього ОСОБА_8 виліз з приміщення квартири через відчинене вікно разом із викраденим мобільним телефоном та з місця вчинення злочину втік, отримав можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд. У результаті своїх злочинних дій ОСОБА_8 завдав матеріального збитку потерпілому ОСОБА_10 на загальну суму 6 500 грн.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості та призначити ОСОБА_8 покарання за ч.4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання строком на 3 роки.

В обґрунтування апеляційної скарги, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого, зазначає, що судом не в повній мірі враховано наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме визнання вини в повному обсязі, його щире каяття, та відсутність обставин, які обтяжують покарання. Окрім того, зазначає, що судом не взято до уваги характеризуючі дані обвинуваченого, а саме те, що він за місцем проживання характеризується нормально, має стійкі соціальні зв`язки, проживає разом із тіткою, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, а тому вважає, що з урахуванням усіх вищевказаних характеристик та обставин, суд мав можливість та законні підстави призначити ОСОБА_8 менш суворе покарання, в межах санкції статті.

Заслухавши доповідь судді, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч.4 ст.185КК України, сторонами у апеляційному порядку не оскаржується та в силу вимог ч. 2 ст. 394 КПК України не є предметом розгляду суду апеляційної інстанції.

Покарання обвинуваченому судом призначено з дотриманням вимог ст.ст.50,65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, при обранні виду та розміру покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який розлучений, має неповнолітню дитину, не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, обставину, що пом`якшує покарання, у вигляді щирого каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості та особі обвинуваченого ОСОБА_8 через суворість є безпідставними, оскільки зазначені в апеляційній скарзі обставини правильності висновків суду щодо виду та розміру призначеного покарання не спростовують та були враховані судом при призначенні покарання, яке відповідно до санкції статті є мінімальним.

Судом першої інстанції враховано визнання обвинуваченим своєї вини і його щире каяття, що обґрунтовано визнано судом обставиною, що пом`якшує покарання особі.

Судом першої інстанції в повній мірі було враховано дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за кримінальні правопорушення проти власності, вчинив знову посягання на заволодіння чужим майном, обставини вчинення кримінального правопорушення, його характеристику за місцем проживання, відсутність офіційного працевлаштування.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку,що визначене судом покарання в повній мірі відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Підстав для застосування вимог ст.75 КК України колегія суддів не вбачає, з огляду на ті обставини, що ОСОБА_8 має низку непогашених судимостей за вчинення корисливих злочинів, а вчинення останнього кримінального правопорушення мало місце через незначний час після звільнення з місць позбавлення волі.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неможливість виправлення ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин вирок є законним.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 31 травня 2024 року щодо ОСОБА_8 - без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - у той же строк з дня отримання її копії.

Суддя: Суддя: Суддя: