У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.10.2024 м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області

у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Бар Вінницької області заяву захисників обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 про відвід судді Барського районного суду Вінницької області ОСОБА_7 від розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0000229 від 09.11.2022, про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 249 КК України,

УСТАНОВИВ:

14.10.2024 захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 подали письмове клопотання про відвід судді ОСОБА_7 від розгляду вказаного кримінального провадження.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу вказана заява передана на розгляд судді Барського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 .

В обґрунтування заявленого відводу зазначили, що в матеріалах кримінального провадження наявний лист за № 7599/214/2022 від 11.11.2022 начальника сектору дізнання ВП № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_9 , адресований судді Барського районного суду Вінницької області ОСОБА_10 . За змістом вказаного листа працівник поліції зазначає «Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області було складено відносно ОСОБА_8 протокол про адміністративне правопорушення за ч.4 ст. 85 КупАП та направлено до Барського районного суду до розгляду. Відповідно ст. 61 Конституції України - ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення».

Оскільки начальник сектору дізнання ВП №1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_11 не є учасником адміністративної справи №125/1681/22 факт направлення вище вказаного листа, що був скерований на ім`я судді Барського районного суду ОСОБА_7 , захист ОСОБА_8 розцінює як втручання в діяльність судових органів з метою створення штучних умов для незаконного притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності. З приводу даних обставин з метою перевірки вказаних фактів та надання їм відповідної правової оцінки захист вважає за необхідне скерувати відповідне звернення до четвертого слідчого відділу територіального управління ДБР.

Суддею Барського районного суду, ОСОБА_12 15.11.2022 винесено постанову у справі за № 125/1681/22, якою суд постановив «Матеріали справи відносно ОСОБА_8 передати до Барського Відділу Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області для вирішення питання про внесення відомостей до ЄРДР», а у тексті самої постанови зазначає, що «в діях ОСОБА_8 вбачаються ознаки злочину передбаченого ч.1 ст. 249 КК України» тобто надав юридичну оцінку діям обвинуваченого в рамках розгляду адміністративної справи за № 125/1681/22, a отже при винесенні рішення у кримінальному провадженні за № 00000229 від 08.11.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 249 КК відносно ОСОБА_13 є особою упередженою, яка має наперед встановлену, ще до початку судового розгляду думкою. Вважають, що наявність вище зазначеного листа є підставою, яка дозволяє сумніватися у незалежності та неупередженості суду оскільки суд по суті справи не встановив чи наявний у діях ОСОБА_8 склад адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заяву про відвід підтримав з викладених у ній підстав. Підтвердив, що згадана заява дізнавача ОСОБА_14 і судді ОСОБА_7 була наявна у матеріалах досудового розслідування. Надав для долучення до матеріалів справи копію заяви адвоката ОСОБА_5 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті хмельницькому про вчинення злочину, передбаченого частиною 2 статті 276 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні проти заявленого відводу заперечив, вважаючи його безпідставним, будь-яка неупередженість судді відсутня. Зазначив, що згадані лист дізнавача і постанова судді були наявні у матеріалах досудового розслідування, з якими сторона захисту була ознайомлена, захисник ОСОБА_5 був присутній у судових засіданнях у справі і під час підготовчого засідання, і під час судового розгляду, стороні захисту роз`яснювалося право відводу, однак відводів головуючому заявлено не було. Прокурор стверджував, що заявлений відвід спрямований на затягування розгляду справи.

Обвинувачений у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду заяви про відвід повідомлений належним чином через захисника.

Захисник ОСОБА_5 і потерпіла юридична особа про час і місце розгляду заяви про відвід повідомлені належним чином.

Суддя, якому заявлено відвід, у судове засідання не з`явився, письмових заперечень не надав, про розгляд заяви повідомлений належним чином. Надав для огляду матеріали судової справи №125/1468/23.

Заслухавши учасників розгляду, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, які є підставами для відводу, викладені у статті 75 КПК України. Так, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно з частиною 5 статті 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відводу, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97 (надалі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із усталеною прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, розумні строки розгляду і безсторонність суду є окремими аспектами права на справедливий суд.

Зокрема, наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного («Білуха проти України», N 33949/02, § 49, 50, рішення від 9 листопада 2006 року).

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Така підстава для відводу судді як наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності при розгляді конкретної справи, покликана забезпечити гарантування права особи на незалежний та безсторонній суд у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР.

У той же час, реалізація принципу верховенства права, є неможливою без забезпеченої можливості доступу особи до незалежного, неупередженого суду, провадження в якому відповідає вимогам справедливого судового розгляду. При цьому безсторонність суду як відсутність упередженості необхідно оцінювати у кожному конкретному випадку відповідно до суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Розглядаючи питання про відвід суддя повинен оцінити, чи виявляла особа, якій заявлено відвід, упередженість під час розгляду кримінального провадження. Така упередженість, за змістом статей 75, 76 КПК України, може виникнути у зв`язку з наявністю у судді родинних, сімейних, чи інших особистих зв`язків з учасниками провадження, іншого процесуального статусу, порушенням правил визначення судді, попередньою участю у цьому провадженні тощо. Проте законодавчий перелік обставин, які можуть викликати сумнів в неупередженості судді, не є вичерпним.

Захисники вказують, що суддя ОСОБА_7 надав юридичну оцінку діям обвинуваченого, а тому він є упередженим щодо розгляду кримінального провадження.

Судом встановлено, що відповідно до постанови судді Барського районного суду Вінницької області ОСОБА_7 від 15.11.2022, матеріали справи відносно ОСОБА_8 передано до Барського відділу Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області для вирішення питання про внесення відомостей про злочин до ЄРДР.

Фраза, на яку посилаються захисники у заяві про відвід - «… в діях ОСОБА_8 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України», - виокремлена з контексту мотивації суду, однак її не можна розглядати окремо без врахування змісту судового рішення. У вказаній постанові суд не надавав юридичної оцінки діям обвинуваченого в рамках розгляду адміністративної справи, не вирішував питання про доведеність його вини, а зміст судового рішення, викладений у вказаній постанові від 15.11.2022, полягав у направленні матеріалів стосовно ОСОБА_8 до прокуратури для вирішення питання про наявність чи відсутність ознак злочину в діях ОСОБА_8 .

Крім того, вказане кримінальне провадження перебуває в провадженні судді ОСОБА_7 з 01.08.2023, тобто протягом більше ніж рік, судовий розгляд справи щодо суті обвинувачення уже розпочався, однак ні заява про відвід, ні висловлені захисником у судовому засіданні доводи не містять жодних посилань на конкретні факти прояву суддею поведінки, яка б свідчила про його небезсторонність чи заінтересованість в результаті розгляду кримінального провадження.

Про наявність листа дізнавача і постанови судді в адміністративній справі сторона захисту була обізнана ще під час досудового розслідування, тобто про обставини, вказані захисниками як підстави для відводу, сторона захисту дізналася ще до моменту надходження справи до суду. Однак ні під час підготовчого засідання, ні в судовому засіданні із розгляду справи по суті, в яких був присутній захисник ОСОБА_5 , стороною захисту відвід головуючому не заявлявся

Відповідно до частини 4 статті 80 КПК України заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Тобто заява про відвід подана з порушенням строку, встановленого частиною 4 статті 80 КПК України.

Посилання захисників на подання заяви до ДБР про вчинення дізнавачем злочину взагалі не є релевантним до підстав відводу судді, які визначені процесуальним законом.

Таким чином, розглянувши доводи заяви про відвід, суд дійшов висновку, що захисниками не наведено жодних посилань на визначені процесуальним законом підстави для відводу судді від розгляду цієї справи. Доводи і обставини, на які посилаються захисники, не містять викладу конкретних фактів прояву суддею поведінки, яка б свідчила про його упередженість, чи наперед сформовану позицію у справі, чи заінтересованість в результаті розгляду цієї справи.

З огляду на безпідставність заявленого відводу, порушення строку подання заяви про відвід, зокрема подання заяви після тривалого часу перебування справи на розгляду судді ОСОБА_7 , з огляду на короткі строки давності притягнення особи до відповідальності у такій категорії справ, суд дійшов висновку, що метою подання заяви про відвід є затягування розгляду справи.

Отже, в задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 75- 81, 309 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви захисників обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 про відвід судді Барського районного суду Вінницької області ОСОБА_7 від розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0000229 від 09.11.2022, про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 249 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 16.10.2024.

Суддя ОСОБА_15