Справа №:755/2877/22
Провадження №: 1-кп/755/434/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000698 від 15.08.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина Ізраїлю, фізичної особи-підприємця, неодруженого, маючий на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,-

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

перекладача ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

у с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за № 0000698 від 15.08.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_6 заявлено клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Клопотання обгрунтоване тим, що обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України не визнає, проте з часу вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення минуло більше трьох років. Вказано, що впродовж цього строку ОСОБА_3 не ухилявся від органу досудового розслідування або суду, а також не вчинив нового злочину, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор в судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого підтримав.

Представник потерпілого в судовому засіданні заперечувала проти клопотання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження щодо заявленого захисником обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_6 . клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_3 правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч. 1 ст. 285 КПК України).

Частиною 2 ст. 285 КПК України передбачено, що особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

За правилами ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Строк давності це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків та відсутність обставин, що переривають їх перебіг.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Так, згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, яке відбулося 08.08.2020.

Згідно ст. 12 КК України, інкриміноване ОСОБА_3 кримінальне правопорушення за ступенем тяжкості є кримінальним проступком.

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Враховуючи дату вчинення інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення - 08.08.2020, з урахуванням строку встановленого п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, останнім днем строку давності притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності в разі визнання його винним є 08.08.2023.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років (ч. 2 ст. 49 КК України).

Так, згідно матеріалів кримінального провадження, 20.08.2021 старшим дізнавачем ВД Дніпровського УП ГУНП у м. Києві винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення в розшук, якою досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000698 від 15.08.2020 зупинено та оголошено в розшук підозрюваного ОСОБА_3 .

Постановою начальника сектору дізнання Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 16.02.2022, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000698 від 15.08.2020 відновлено у зв`язку із встановленням місця знаходження підозрюваного ОСОБА_3 .

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 2 лютого 2023 року у справі № 735/1121/20 (провадження № 13-26кс22), у разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого ч. 1 ст. 49 КК, подовженого на період ухилення.

За таких обставин суд зауважує, що в цьому випадку диференційований строк, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК (3 роки) має бути продовженим на строк 5 місяців 27 днів (з 20.08.2021 по 16.02.2022), під час якого ОСОБА_3 переховувався від органів досудового розслідування.

Ураховуючи вищенаведене, а також положення, передбачені ч. 2 ст. 49 КК України, суд приходить до висновку, що диференційований трирічний строк на притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, подовжений на період ухилення від органів досудового розслідування, сплив.

З`ясувавши позицію обвинуваченого та впевнившись у її добровільності, та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає, що клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення належить за ступенем тяжкості до категорії кримінальних проступків, строки давності притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України закінчились, обвинувачений не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього, а обставини щодо вчинення обвинуваченим протягом цих строків нового злочину чи ухилення обвинуваченого від слідства або суду не встановлено.

При цьому відмова суду у звільненні обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням його прав, що є недопустимим, оскільки може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

В частині цивільного позову ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням (т. 2 а.с. 61-62 зв.), суд зазначає наступне.

Ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (ч. 1 ст. 129 КПК України).

Так, конструкція вищевказаної норми ч. 1 ст. 129 КПК України вказує на те, що розгляд цивільного позову по суті з ухваленням судом відповідного рішення за результатами його розгляду можливий виключно у разі ухвалення обвинувального чи виправдувального вироку.

В свою чергу, розгляд судом цивільного позову по суті в рамках кримінального провадження, в якому судом ухвалюється рішення про його закриття, зокрема, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, чинним процесуальним законодавством не передбачено.

Вищевказаний висновок суду також знайшов своє відображення в постанові Верховного Суду від 22.05.2024 винесеній у справі № 520/13315/13-к де зазначено, що в аспекті реалізації приписів ст. 129 КПК, за якими вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише в разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, цивільний позов залишається без розгляду у разі закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. У такому випадку позивач вправі заявити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, цивільний позов слід залишити без розгляду.

При цьому, залишення позову без розгляду, не позбавляє цивільного позивача права звернення до суду з тими самими вимогами в порядку цивільного судочинства (ч. 7 ст. 128 КПК України).

На рахунок процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні суд зазначає наступне.

Кримінальним процесуальним законом не передбачено стягнення процесуальних витрат з особи, кримінальне провадження стосовно якої закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням її від кримінальної відповідальності.

Відповідно до правового висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеного в постанові від 12 вересня 2022 року (справа № 203/241/17, провадження № 51 - 4251 кмо 21), якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження стосовно якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Керуючись ст. ст. 44, 49 КК України, ст. ст. 128, 284, 288, 350, 369-372, 376 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000698 від 15.08.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із звільненням ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.

Витрати у розмірі 2 070 грн. 70 коп. за проведення судово-медичної експертизи № 042/1-887-2020 та витрати у розмірі 378 грн. 80 коп. за проведення судово-медичної експертизи № 042-739-2021 віднести на рахунок держави.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням - залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_8 , що відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

С у д д я ОСОБА_1