У Х В А Л А

Справа № 285/3201/24

провадження № 1-кп/0285/579/24

08 серпня 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді………………..... ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання........ ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора.……………………..... ОСОБА_3 ,

обвинуваченого............................. ОСОБА_4 ,

його захисника.............................. ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження №0000339, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.03.2024,

за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У своєму клопотанні про продовження обвинуваченому раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, поданим 08.08.2024, прокурором в обґрунтування зазначено про сплив його строку та існування підстав, за яких він був обраний. Також вказував на те, що ризики переховування ОСОБА_4 від суду, можливий з його сторони тиск на потерпілу та ймовірність вчинення ним іншого злочину, не зменшились.

Захисник та обвинувачений просили змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Вислухавши думки сторін, суд приходить наступного висновку.

Ізоляційний запобіжний захід завжди може бути виправданий за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які визначено в законі, з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини та громадянина.

Суд зауважує, що зазначені прокурором у своєму клопотанні ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК, із сплином часу зменшуються, разом із тим вони ще є достатньо суттєвими на даній стадії кримінального провадження, що дає дійти висновку, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, з великою вірогідністю не зможе запобігти існуючим ризикам, що в свою чергу не буде слугувати виконанню завдань кримінального судочинства, передбачених ст.2 КПК.

Продовження запобіжного заходу є можливим при наявності ризиків, які у даній справі продовжують існувати, а більш м`які запобіжні заходи в сукупності з даними про особу обвинуваченого не в змозі гарантувати належну його поведінку.

Переконливих відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування ОСОБА_4 під вартою, стороною захисту доведені не були.

Таким чином, тримання під вартою обвинуваченого в повній мірі відповідає меті, з якою продовжується цей вид запобіжного заходу щодо нього, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і основоположних свобод.

Тривалість перебування обвинуваченого під вартою, сама по собі, не може слугувати безумовною підставою для прийняття рішення про зміну запобіжного заходу і підлягає врахуванню у сукупності з іншими обставинами, передбаченими ст.ст.177, 178 КПК України.

З огляду на викладене, суд вважає наявними підстави для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і неможливим на цей час застосування щодо нього іншого альтернативного запобіжного заходу.

Отже, клопотання прокурора є обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.27,177, 178, 197, 331, 369-372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора від 08.08.2024 задовольнити.

Продовжити дію раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Визначити строк дії даної ухвали по 06.10.2024 включно.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги на неї через Новоград-Волинський міськрайонний суд до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення або з дня отримання її копії.

Головуюча суддя ОСОБА_1