Справа № 727/3641/22
Провадження № 1-в/727/112/24
УХВАЛА
25 липня 2024 року м. Чернівці
Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці ОСОБА_1 , розглянувши клопотання ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання,-
09 липня 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить звільнити його умовно-достроково від відбування додаткової міри покарання у виді 3 років позбавлення права керування транспортними засобами за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07.09.2022 року.
Свої вимоги мотивує тим, що на даний час він вже звільнений умовно-достроково від відбування основної міри покарання та сплатив відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілим.
25 липня 2024 року від представника заявника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 надійшло клопотання про залишення заяви без розгляду.
Згідно з ч.1 ст. 30 КПК України у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється лише судом згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Разом з тим, порядок представлення до умовно-дострокового звільнення від покарання визначений ст. 154 КВК України і передбачає, що відносно засудженого, до якого відповідно до статті 81 КК України може бути застосоване таке звільнення, орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством.
У поданні мають міститися дані, які характеризують поведінку засудженого, його ставлення до праці та навчання за весь час відбування покарання. Одночасно з поданням до суду направляється особиста справа засудженого.
Така ж позиція викладена і у п. 15 постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04 2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», де визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким застосовуються суддею районного суду за місцем відбування засудженим покарання за спільним поданням органу, що відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх.
Отже, суб`єктом звернення до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання визначено тільки орган або установа виконання покарань, засуджений таким правом не наділений.
Крім того,п.8постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни №2від 26.04.2002визначено,що приумовно-достроковомузвільненні відвідбування основногопокарання засудженого,щодо якогобуло застосованододаткове покарання,суд можевирішити питанняпро йогоповне абочасткове звільненнявід відбуванняі додатковогопокарання не тільки тоді, коли про це порушено питання у поданні органу, який відає виконанням покарання, а й за своєю ініціативою, а п.10 вказаної постанови визначено порядок умовно-дострокового звільнення від відбування додаткового покарання після повного відбуття засудженим основного покарання.
З огляду на вищезазначене, а також враховуючи, що представником заявника подана заява про залишення без розгляду, суд вважає, що слід повернути заяву про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.154 КВК України, -
Клопотання ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання залишити без розгляду та повернути заявнику.
Ухвала може бути оскаржена на протязі 7 днів з моменту її оголошення в Чернівецький апеляційний суд через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Суддя