СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/5922/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року м. Київ

Слідча суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , подане у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2023 за № 0000018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307; ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311; ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317; ч. 1 ст. 307; ч. 3 ст. 307; ч. 4 ст. 189 КК України, про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИЛА:

У провадження слідчої судді 03.09.2024 надійшло клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , подане у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2023 за № 0000018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307; ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311; ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317; ч. 1 ст. 307; ч. 3 ст. 307; ч. 4 ст. 189 КК України, про накладення арешту на майно.

Дане клопотання обґрунтовується тим, що ГСУ НП України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2023 за № 0000018, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_21 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_22 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а також за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що що на території Київської та Черкаської областей, діяла злочинна організація, учасники якої діючи умисно та з корисливих мотивів, займаються незаконним придбанням зберіганням, пересиланням з метою збуту, а також незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин в особливо великих розмірах по всій території України.

У невстановлений в ході досудового розслідування час, у ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання з метою збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін з метою отримання незаконного прибутку.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_22 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, маючи прямий умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропної речовини обіг якої обмежено - амфетамін, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, за невстановлених обставин, незаконно придбав з метою збуду вказану психотропну речовину.

Після цього, ОСОБА_22 , продовжуючи вчиняти дії спрямовані на доведення свого злочинного умислу до кінця, невстановленим способом перемістив вищевказану речовину, яка знаходилась в прозорому пакеті із застібкою, до салону автомобіля марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_23 , та перебуває у користуванні останнього, де таким чином почав незаконного зберігати з метою подальшого збуту вказану психотропну речовину.

У подальшому, в період часу з 07.27 год до 08.40 год. 16.01.2024 року в ході проведення санкціонованого обшуку вказаного автомобіля, в присутності ОСОБА_22 , серед іншого виявлено та вилучено: полімерний пакет із застібкою в якому знаходилась речовина світлого кольору, а також транспортний засіб, ключі до нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Вказану речовину скеровано в подальшому на експертизу.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-24/2781-НЗПРАП від 16.01.2024 року надана на дослідження волога порошкоподібна речовина, що вилучена в ході обшуку транспортного засобу «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , містить психотропну речовину обіг якої обмежено - амфетамін, масою 1,475 г.

16.01.2024 ОСОБА_22 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України та обрано запобіжний захід.

18.01.2024 року слідчим винесено постанову про визнання транспортного засобу «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_23 , та перебуває у користуванні підозрюваного ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , речовим доказом, як предмет вчинення кримінального правопорушення, оскільки останній здійснював на вказаному автомобілі незаконні перевезення психотропних речовин.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення збереження речових доказів та забезпечення конфіскації майна як можливого виду покарання, виникла необхідність у накладенні арешту на автомобіль «Volkswagen Passat» державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 із забороною користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

Прокурор просив розглядати дане клопотання без виклику підозрюваного ОСОБА_22 , його захисника, власника майна ОСОБА_23 та її представників.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 172 КПК України, відповідно до яких клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна, слідча суддя дійшла до висновку про розгляд вищевказаного клопотання без повідомлення про його розгляд підозрюваного ОСОБА_22 , його захисника, власника майна ОСОБА_23 та її представників.

У судовому засіданні слідчий просив задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту на майно, із зазначених у ньому підстав.

Дослідивши клопотання, долучені до нього матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання про арешт майна, зокрема, копію протоколу обшуку від 16.01.2024 (а. 30-36); копії висновків експертів № СЕ-19/111-24/2781-НЗПРАП від 16.01.2024, № СЕ-19-23/72019-НЗПРАП від 18.12.2023, № СЕ-19-23/72020-НЗПРАП від 19.12.2023, № СЕ-19-23/72010-НЗПРАП від 13.12.2023 (а. 37-39, 72-75, 79-81, 86-88); копії протоколів допиту свідків від 16.01.2024 (а. 40-43, 44-47); копію постанови про визнання речей речовими доказами та передачу на зберігання від 18.01.2024 (а. 48); копію протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_22 від 16.01.2024 (а. 49-51); копію протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_22 від 16.01.2024 (а. 52-54); копію реєстраційної картки ТЗ (а. 61); копію протоколу НСРД від 26.01.2024 (а. 64-67); копії протоколів огляду від 26.11.2024 (а. 68-71, 76-78, 82-85), а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а. 5-16), суддя дійшла до таких висновків.

Під час судового розгляду встановлено, що ГСУ НП України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2023 за № 0000018, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_21 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_22 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а також за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України (а. 5-16).

Відповідно до наказу № 1108 від 28.11.2023 та п. 5 постанови заступника начальника ГСУ НП України полковника поліції ОСОБА_24 про внесення змін до складу слідчих слідчої групи, які здійснюватимуть досудове розслідування у кримінальному провадженні, від 12.03.2024, місце проведення досудового розслідування визначено за управлінням розслідування особливо тяжких злочинів ГСУ НП України, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а. 17-18, 29). Відтак, клопотання подано за правилами підсудності.

Згідно з копії реєстраційної картки транспортного засобу автомобіль «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , на праві приватної власності належить ОСОБА_23 , яка є дружиною підозрюваного ОСОБА_22 (а. 61, 62-63).

Згідно зі ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Положеннями ст. 100 КПК України передбачено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. 170-174 КПК України, та згідно з ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

Положеннями ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що її незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Зі змісту клопотання про арешт майна та доданих до нього матеріалів кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.03.2023 за № 0000097, вбачається, що ОСОБА_22 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачеогох ч. 1 ст. 307 КК України, санкції якої не передбачає покарання у вигляді конфіскації майна.

У судовому засіданні встановлено, що майно, на яке прокурор у клопотанні просить накласти арешт, на праві приватної власності належить ОСОБА_23 , та перебуває у користуванні підозрюваного ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, дослідивши викладені у клопотанні доводи, надані матеріали, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України правову підставу для арешту майна, можливість використання даного майна як доказу у кримінальному провадженні (збереження речових доказів); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, слідча суддя дійшла до переконання про обґрунтованість заявленого клопотання, яке відповідає переслідуваним завданням кримінального провадження. За тих обставин, клопотання підлягає задоволенню.

Крім того, існують реальні ризики передачі та відчуження вказаного майна, передбачені абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Також слідча суддя не знаходить у висновках прокурора при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно необґрунтованого та безпідставного.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчої судді не виникає.

При цьому, слідча суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідча суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. 131-132, 170-173, 175, 309, 369-372, 392 КПК України, слідча суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , подане у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2023 за № 0000018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307; ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311; ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317; ч. 1 ст. 307; ч. 3 ст. 307; ч. 4 ст. 189 КК України, про накладення арешту на майно, - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , шляхом заборони розпоряджатися та користуватися ним.

Підозрюваний, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1