Провадження №: 1-в/336/172/2024
УХВАЛА

іменем України

23 серпня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженої ОСОБА_4 ,

представника органу пробації ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області по вирішення питання про застування покарання при наявності декількох вироків відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшло вказане подання.

Подання мотивовано тим, що на обліку Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області з 31.01.2022 року перебуває гр.-ка ОСОБА_4 , засуджена 21.12.2021 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч.1 ст.309 КК України до 3 років обмеження волі, ст.75 КК України 1 рік 6 місяців.

15.05.2024 року на виконання до уповноваженого органу з питань пробації надійшов вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.03.2024 року, згідно якого ОСОБА_4 засуджена за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнена від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.

Вказаним вироком при призначені остаточного покарання в порядку ст. 71 КК України вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21.12.2021 не врахований.

Тому орган пробації порушує перед судом питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

В судовому засіданні представник органу пробації підтримала подання. Пояснила, що на обліку пробації перебуває ОСОБА_4 , що засуджена 21.12.2021 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області. За отриманою органом пробації інформацією, відносно ОСОБА_4 наявні декілька кримінальних провджень різних областях України. Щодо кримінального провадження в Закарпатській області, Шевченківскьий РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області повідомляв як слідчого на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області на стадії судового провадження про наявність невідбутого ОСОБА_4 покарання за вироком Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області від 21.12.2021. Однак вказана інформація не була взята до уваги, та вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.03.2024 року ОСОБА_4 засуджено за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки, тобто без врахування попереднього вироку. Також представник надала на огляд суду матеріали особових справ щодо засудженої.

Прокурор підтримав клопотання.

Засуджена просила об`єднати покарання за двома вироками.

Суд, вирішуючи подання, доходить таких висновків.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Дане питання, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, належить до компетенції місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 засуджена вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 грудня 2021 року у справі № 937/2775/20 за ч. 1 ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді 3 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України з ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців.

Заражувано ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк її попереднього ув`язнення з 29 лютого 2020 року по 07 жовтня 2020 року, із розрахунку 1 (один) день позбавлення волі за 2 (два) дні обмеження волі.

Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 березня 2024 року у справі № 308/4565/24 ОСОБА_4 засуджено за вчинення низки злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, скоєних у період з 17 лютого 2023 року по 09 березня 2023 року. Вказаним вироком призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування цього покарання з іспитовим строком два роки.

Вироки суду набрали законної сили та надійшли на виконання до органу пробації.

Отже, ОСОБА_4 вчинила злочини, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, під час іспитового строку за попереднім вироком.

Вчинення нового злочину під час іспитового строку розцінюється як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і засудженій мало бути призначено покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України, і повторне звільнення від покарання є неможливим.

При цьому, як вбачається із пояснень представника органу пробації в судовому засіданні та матеріалів особової справи № 26/2022 відносно ОСОБА_4 , Ужгородському міськрайонному суду Закарпатської області було відомо про наявність попереднього вироку, за яким покарання засудженою не відбуто.

Згідно з роз`ясненнями п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 за наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками відповідно до ст. 71 КК та статей 411, 413 КПК (в редакції 1960 року).

Аналогічні за змістом роз`яснення містяться у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» № 11 від 21.12.1990.

Утім за п. 12 цієї ж Постанови не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст.411 КПК України (1960 року), питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання. Зокрема, не можна у такому порядку призначити покарання за сукупністю вироків, коли при винесенні останнього за часом вироку суду було відомо про наявність інших невиконаних вироків, але питання про призначення покарання згідно зі ст.43 КК України 1960 року (тобто за сукупністю вироків) не було вирішено.

За наведеного, суд не може вирішити подання органу пробації шляхом призначення засудженій покарання за сукупністю вироків, а тому вироки підлягають окремому виконанню.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 грудня 2021 та вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 березня 2024 року відносно засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконувати самостійно.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її постановлення, для засудженої, яка тримається під вартою, в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1