Справа №592/4290/24 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/310/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

представника власників майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційним скаргами представника власників майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 березня 2024 року про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 березня 2024 року, клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 задоволено.

Накладено арешт на майно, що фактично належне підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000057 ОСОБА_8 , в тому числі у власності (приватній, спільній власності - спільній частковій, спільній сумісній тощо), шляхом позбавлення права його відчуження та розпорядження цим майном тощо, а саме: - житловий будинок з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 01, об`єкт речових прав: закінчений будівництвом об`єкт, тип об`єкта: житловий будинок, опис об`єкта: загальна площа (кв.м): 135.1, житлова площа (кв.м): 91.5, опис: житловий будинок під літерою "А-І", додаткові відомості: прибудови під літ. "а", "а2", тамбур під літ. "а1", кухня під літ. "Б", гараж під літ. "Ж", навіс під літ."З", навіс під літ."К", огорожа №1-2, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та який на праві приватної власності належить цивільній дружині ОСОБА_8 ОСОБА_7 ; - транспортний засіб: автомобіль марка та модель: «RENAULT KANGOO», код типу тз: «2 вантажний», тип транспортного засобу кузова: «Фургон малотоннажний спеціалізований», рік випуску: «2003», VIN: « НОМЕР_1 », номер кузова: « НОМЕР_1 », номер двигуна: « НОМЕР_2 », номер та серія знака: « НОМЕР_3 », який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 ; - транспортний засіб: автомобіль марка та модель: «RENAULT KANGOO 1.5D», код типу транспортного засобу: «1 легковий», тип транспортного засобу кузова: «пасажирський -», рік випуску: «2007», VIN: « НОМЕР_4 », номер кузова: « НОМЕР_4 », номер двигуна: « НОМЕР_5 », номер та серія знака: « НОМЕР_6 », який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 ; - транспортний засіб: марка та модель: «Одисей 5», код типу транспортного засобу: «4 Причіп», тип транспортного засобу кузова: «ПР-Легковий-B Загальний», код типу кузова: «4024», рік випуску: «2013», VIN: « НОМЕР_7 », № НОМЕР_8 (Рами): « НОМЕР_7 », номер та серія знака: « НОМЕР_9 », який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 ; - транспортний засіб: марка та модель: «Бобер ПА-0042», код типу транспортного засобу: «4 Причіп», тип транспортного засобу кузова: «ПР-Легковий-B - Загальний», код типу кузова: «4024», рік випуску: «2015», VIN: « НОМЕР_10 », № НОМЕР_8 (Рами): « НОМЕР_10 », номер та серія знака: « НОМЕР_11 », який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 ; - корпоративні права ОСОБА_8 - частку у статутному капіталі ТОВ «Рост-2010» () розміром 100% (кінцевий бенефіціарний власник та засновник цього підприємства) та заборонити державним реєстраторам, нотаріусам, акредитованим суб`єктам здійснення будь - яких реєстраційних дій щодо ТОВ «Рост-2010» (), у тому числі державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, зазначених в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (та в установчих документах товариства одночасно), які пов`язані зі зміною розміру статутного капіталу тощо; -земельна ділянка із кадастровим номером: :09:001:0052 (з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 29), опис об`єкта: площа (га): 0.241, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та яка на праві приватної власності належить ОСОБА_8 ; - земельна ділянка із кадастровим номером: :09:001:1052 (з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 29), опис об`єкта: площа (га): 0.0413, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та яка на праві приватної власності належить ОСОБА_8 ; - земельна ділянка із кадастровим номером: :15:001:0474 (з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 229), опис об`єкта: площа (га): 0.09, (дата державної реєстрації земельної ділянки: 26.12.2017, орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки: Відділ у Лебединському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області), цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та яка на праві приватної власності належить ОСОБА_8 ; - земельна ділянка із кадастровим номером: :15:001:0475 (з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 229), опис об`єкта: площа (га): 0.21, (дата державної реєстрації земельної ділянки: 26.12.2017, орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки: Відділ у Лебединському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області), цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та яка на праві приватної власності належить ОСОБА_8 ; - житловий будинок з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 229, тип об`єкта: житловий будинок, житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості: Так, опис об`єкта: загальна площа (кв.м): 38.3, житлова площа (кв.м): 17.9, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 ; - житловий будинок з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 29, тип об`єкта: житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості: Так, опис об`єкта: загальна площа (кв.м): 60.4, житлова площа (кв.м): 23.2, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 ; - будинок з реєстраційним номером майна: 23705383, тип майна: будинок, загальна площа (кв.м): 45,3, житлова площа (кв.м): 20,5, технічний опис майна: номер запису: 1073 в книзі: 4, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 .

Не погодившись зі вказаним рішенням слідчого судді, представник власників майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 подав апеляційній скарги, відповідно яких:

- в інтересах власника майна ОСОБА_7 - просить ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.03.2024 скасувати в частині накладення арешту на належне ОСОБА_7 майно, а саме на житловий будинок з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 01, об`єкт речових прав: закінчений будівництвом об`єкт, тип об`єкта: житловий будинок, опис об`єкта: загальна площа (кв.м): 135.1, житлова площа (кв.м): 91.5, опис: житловий будинок під літерою "А-І", додаткові відомості: прибудови під літ. "а", "а2", тамбур під літ. "а1", кухня під літ. "Б", гараж під літ. "Ж", навіс під літ."З", навіс під літ."К", огорожа №1-2, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання в цій частині. В іншій частині оскаржувану ухвалу залишити без змін;

- в інтересах власника майна ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.03.2024 в частині накладення арешту на корпоративні права ОСОБА_8 - частку у статутному капіталі ТОВ «Рост-2010» () розміром 100% (кінцевий бенефіціарний власник та засновник цього підприємства) та заборонити державним реєстраторам, нотаріусам, акредитованим суб`єктам здійснення будь - яких реєстраційних дій щодо ТОВ «Рост-2010» (), у тому числі державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, зазначених в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (та в установчих документах товариства одночасно), які пов`язані зі зміною розміру статутного капіталу тощо. Постановити в цій частині нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, а саме на корпоративні права ОСОБА_8 . В іншій частині оскаржувану ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.03.2024, залишити без змін.

В обґрунтування апеляційних вимог, апелянт зазначає про те, що ОСОБА_7 являється єдиним власником житлового будинку та господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1 та належить їй на праві приватної власності. Також остання не являється підозрюваною, обвинуваченою, засудженою або юридичною особою, щодо якої здійснюється кримінальне провадження № 0000057, окрім цього ОСОБА_7 не допитувалась, як свідок.

Окрім цього, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 64-2 КПК України, відповідно якого третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурор до суду з клопотанням про арешт майна, слідчий ОСОБА_10 не мав законних підстав звертатися із вказаним клопотанням до слідчого судді.

Таким чином арешт на майно ОСОБА_7 накладено слідчим суддею необґрунтовано та за клопотанням не уповноваженого суб`єкта подання такого клопотання.

Щодо обґрунтування поданої апеляційної скарги в інтересах власника майна ОСОБА_8 , апелянт зазначає про те, що стороною обвинувачення не доведено правову підставу та мету для накладення арешту саме на частку в статутному капіталі ТОВ «РОСТ-2010», розміром 100 %, як і не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в клопотанні.

Накладання арешту на частку в статутному капіталі підприємства з одночасною забороною проведення будь-яких реєстраційних дій по своїй суті являється втручанням в оперативно-господарську діяльність підприємства, так як підприємство позбавляється можливості належним чином функціонувати надалі.

Також апелянт акцентував увагу на те, що слідчий суддя прийнявши рішення про необхідність розгляду клопотання про арешт майна без повідомлення власника майна, жодним чином не мотивував своє рішення наявністю об`єктивних для цього підстав.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначає про те, що оскаржувана ухвала слідчого судді була надіслана значно пізніше наступного робочого дня після її постановлення та отримана скаржником лише 04 квітня 2024 року поштовим відправленням, а тому стороні захисту знадобився певний час для ознайомлення зі змістом судового рішення, обґрунтування правової позиції та підготовки апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення, представника власників майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який вважав ухвалу законною та обґрунтованою, та просив її залишити без змін, перевіривши матеріали даного провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

У відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як вбачається з матеріалів провадження, рішення слідчого судді про накладення арешту на майно у кримінальному провадженню № 0000057 від 01 червня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України ухвалено без повідомлення власників майна, що перешкодило їм та захиснику вчасно подати апеляційні скарги і свідчить про поважність причин пропуску цього строку, а тому подане адвокатом ОСОБА_9 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положеннями ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

За змістом ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За правилами ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Перевіряючи законність прийнятого судового рішення про задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно, в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вищезазначені вимоги Закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

Так, з матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000057 від 01 червня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України по факту привласнення чужого майна ТОВ «Якобз Дау Ебертс України» (), шляхом зловживання службовою особою службовим становищем директором ТОВ «Кавова Сервісна Компанія» () ОСОБА_11 за попередньою змовою з одним із учасників цього підприємства (50% частки) ОСОБА_8 , внаслідок чого ТОВ «Якобз Дау Егбертс Україна» спричинено (завдано) матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 9 767 074,00 грн., вчинивши вказане в умовах воєнного стану та в особливо великих розмірах.

У рамках даного кримінального провадження до слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми звернувся слідчий з клопотанням про накладення арешту на майно, з метою забезпечення його конфіскації як виду покарання, а саме: житловий будинок з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 01, загальною площа (кв.м): 135.1, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та який на праві приватної власності належить цивільній дружині ОСОБА_8 ОСОБА_7 ; транспортний засіб: автомобіль марка та модель: «RENAULT KANGOO», номер та серія знака: « НОМЕР_3 », який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 ; транспортний засіб: автомобіль марка та модель: «RENAULT KANGOO 1.5D», номер та серія знака: « НОМЕР_6 », який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 ; транспортний засіб: марка та модель: «Одисей 5», номер та серія знака: « НОМЕР_9 », який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 ; транспортний засіб: марка та модель: «Бобер ПА-0042», номер та серія знака: « НОМЕР_11 », який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 ; корпоративні права ОСОБА_8 - частку у статутному капіталі ТОВ «Рост-2010» () розміром 100% (кінцевий бенефіціарний власник та засновник цього підприємства); земельну ділянку із кадастровим номером: :09:001:0052 (з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 29), опис об`єкта: площа (га): 0.241, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_8 ; земельну ділянку із кадастровим номером: :09:001:1052 (з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 29), опис об`єкта: площа (га): 0.0413, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_8 ; земельну ділянку із кадастровим номером: :15:001:0474 (з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 229), опис об`єкта: площа (га): 0.09, (дата державної реєстрації земельної ділянки: 26.12.2017, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_8 ; земельну ділянка із кадастровим номером: :15:001:0475 (з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 229), опис об`єкта: площа (га): 0.21, (дата державної реєстрації земельної ділянки: 26.12.2017, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_8 ; житловий будинок з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 229, загальна площа (кв.м): 38.3, житлова площа (кв.м): 17.9, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 ; житловий будинок з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 29, загальна площа (кв.м): 60.4, житлова площа (кв.м): 23.2, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 ; будинок з реєстраційним номером майна: 23705383, загальна площа (кв.м): 45,3, житлова площа (кв.м): 20,5, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 .

В обґрунтування поданого клопотання, слідчий посилався на те, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_8 , за попередньою змовою із ОСОБА_11 , ТОВ «Якобз Дау Егбертс Україна» спричинено матеріальної шкоди на загальну суму 9 767 074,00 грн., що підтверджується висновком судових експертів Сумського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/119-23/16886-ТВ, № СЕ-19/119-23/16884-ТВ від 04.12.2023, № СЕ-19/119-23/16887-ТВ від 06.12.2023, № СЕ-19/119-23/16889-ТВ від 11.12.2023, а тому враховуючи особу підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення, вид покарання, необхідно застосувати заходи щодо відчуження вказаного майна.

Окрім цього встановлено, що ОСОБА_8 під час здійснення досудового розслідування продав житловий будинок цивільній дружині, ОСОБА_7 , та продовжив ним користуватися.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов вірно висновку про необхідність накладення арешту на вказане майно, оскільки враховуючи долучений до апеляційної скарги повідомлення про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри від 28.03.2024, санкція ч. 2 ст. 209 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до двох років та з конфіскацією майна.

Колегія суддів вважає, що в контексті приписів ч.2 ст.173 КПК України слідчим суддею при вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання правильно враховано правову підставу для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. При цьому висновки слідчого судді достатньо мотивовані, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Згідно з абз.2 ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Так із матеріалів провадження вбачається, що майно, щодо якого вирішувалось питання про накладення арешту, не було тимчасово вилученим, а необхідність розгляду клопотання без повідомлення власників майна обґрунтовується потенційним унеможливленням досягнення мети, на яку спрямований відповідний захід забезпечення кримінального провадження. Тому слідчий суддя відповідно до вимог чинного кримінального процесуального закону розглянув клопотання детектива без виклику власника майна або його представника.

Відтак, доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя в порушення вимог ст.172 КПК України належним чином не обґрунтував необхідності розгляду клопотання про арешт майна без повідомлення власника майна, що призвело до порушення його права на захист та є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, на думку колегії суддів, є необґрунтованими.

Щодо доводів апелянта про безпідставність накладення арешту на частку ОСОБА_8 в статутному капіталі ТОВ «Рост-2010», розміром 100 %, колегія суддів з урахуванням одноособового володіння підозрюваним всіма, без виключень, корпоративними правами товариства на праві власності, для збереження вартості та розміру корпоративних прав, які можуть бути конфісковані, вважає за необхідне залишити арешт в даній частині.

Вказане зумовлено тим, що вартість корпоративних прав, належних ОСОБА_8 , залежатиме від наявності/відсутності на балансі цього товариства будь-якого майна станом на час можливого виконання вироку суду в частині конфіскації майна.

При цьому, підозрюваний як кінцевий бенефіціарний власник, маючи повноваження здійснювати вирішальний вплив на діяльність вказаної юридичної особи, не будучи обмеженим рішенням суду щодо заборони відчуження належної товариству нерухомості чи вчинення інших дій, що зможуть призвести до зміни власника майна, матиме можливість вчинити дії, спрямовані на зменшення ринкової «справедливої» вартість корпоративних прав на час можливого виконання вироку суду в частині конфіскації майна.

Враховуючи зазначене, у цьому конкретному випадку накладення арешту на 100% статутного капіталу, який належить ОСОБА_8 , є виправданим та таким, що відповідає завданням арешту майна, а саме запобіганню можливості його відчуження, про що обґрунтовано зазначив слідчий суддя в оскаржуваному рішенні.

Окрім цього апелянтом не надано належного обґрунтування стосовно блокування господарської діяльності товариства у зв`язку із накладення арешту на корпоративні права ОСОБА_8 .

Так, оскаржуваною ухвалою слідчого судді встановлено лише заборону державним реєстраторам, нотаріусам, акредитованим суб`єктам здійснювати саме реєстраційні дії із внесенням змін до відомостей про юридичну особу, та ніяк не стосується обмеження чи заборони в здійсненні господарської діяльності товариства.

Щодо твердження апеляційної скарги в частині безпідставного накладення арешту на нерухоме майно, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , яка не є підозрюваною в даному кримінальному провадженні, колегія суддів зазначає наступне.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що володіння майном повинно бути законним. Зокрема, у рішенні «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року ЄСПЛ зазначив, що ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить три окремі норми: 1) проголошує принцип мирного володіння майном; 2) стосується випадків позбавлення майна і підпорядковує його певним умовам; 3) визнає, що держави мають право, зокрема, контролювати використання майна відповідно до загальних інтересів шляхом запровадження законів, які вони вважають необхідними для забезпечення такої мети.

Для з`ясування наявності порушення вказаної норми щодо позбавлення майна необхідно встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід`ємним принципом всієї Конвенції. Таке втручання повинно бути законним і не свавільним (рішення у справах «Фрізен проти Російської Федерації» від 24 березня 2005 року, «Бакланов проти Російської Федерації» від 09 червня 2005 року, «Коновалов проти Російської Федерації» від 24 травня 2007 року).

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, до 14 грудня 2023 року ОСОБА_8 на праві приватної власності володів житловим будинком, загальною площею 135,1 кв.м., який знаходився за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте шляхом укладення договору купівлі-продажу, право власності на вказане нерухоме майно було зареєстровано на ОСОБА_7 , котра є цивільною дружною підозрюваного та має спільну дитину із підозрюваним, 2003 року народження.

Крім того, досудовим розслідування встановлено, що не зважаючи на зміну власника житлового будинку, ОСОБА_8 продовжує користуватися вказаним майном та проживати спільно із ОСОБА_7 та донькою.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого та вірного висновку про те, що відчуження ОСОБА_8 близькій особі житлового будинку під час досудового розслідування, було здійснено з метою унеможливлення в подальшому конфіскації вказаного майна. Тобто згідно практики ЄСПЛ перехід права власності на житловий будинок від останнього до його близької особи, був не законним.

Колегія суддів вважає, що на цьому етапі кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, як арешт майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Також, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи про не уповноваженого суб`єкта звернення з клопотанням про накладення арешту, посилаючись на ч. 2 ст. 64-2 КПК України.

Так, вимоги до клопотання про арешт майна та особи, яка може звернутися з ним, закріплені спеціальною нормою - ст. 171 КПК України, згідно якої, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач (ч. 1).

Приписи статті 64-2 КПК України визначають правовий статус третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна в кримінальному провадженні. Зокрема, ч. 2 ст. 64-2 КПК України регулює не питання арешту майна, тим паче вимоги до уповноваженої особи на звернення з ним, на що опирається апелянт, а вказує на момент, з якого фізична або юридична особа набуває статусу третьої особи щодо майна якої вирішується питання про арешт.

З огляду на зазначене, під час звернення до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, органом досудового розслідування дотримано вимоги, передбачені ст. 171 КПК України.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, діяв у спосіб та в межах діючого законодавства, відповідно до ст.132, 170, 173 КПК України дотримався принципів розумності та співрозмірності обмеження права власності осіб завданням кримінального провадження та врахував наслідки від вжиття такого тимчасового заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб. Доказів негативних наслідків обраного заходу забезпечення особами, які подали апеляційні скарги, не надано та під час їх розгляду не встановлено.

Крім того, накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, хоча власники і обмежуються у реалізації всіх правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим, відповідні обмеження за вищевказаних фактичних обставин є розумними і співрозмірними з огляду на завдання кримінального провадження, з урахуванням чого колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи осіб з метою виконання завдань кримінального провадження.

Враховуючи вищезазначене колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та не вбачає підстав для її скасування, у зв`язку з чим вказане судове рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст.170,173,404,405,407,419,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити представнику власника майна ОСОБА_8 адвокату ОСОБА_9 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 березня 2024 року.

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 березня 2024 року, якою клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області про арешт майна, задоволено - залишити без змін, а апеляційні скарги представника власників майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4