Провадження № 1-кс/638/2670/24
УХВАЛА

Іменем України

07 серпня 2024 року м. Харків

Слідчий суддя Дзержинського районого суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Буг, Новобузького району, Миколаївської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, із базовою середньо освітою, на утриманні малолітніх дітей не має, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 23.07.2024 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 (три) роки.,

за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001658 від 06.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернулася із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обґрунтування якого посилається на наступне.

У провадженні СВ Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження №0001658 від 06.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 вчинив тяжке кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи за наступних обставин.

Так, 05.08.2024 року приблизно о 18 год. 00 хв., більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував на відкритій ділянці місцевості біля розважального закладу розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , разом з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Під час спілкування між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході якого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , розуміючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання тяжких наслідків у вигляді розладу здоров`я ОСОБА_7 , і бажаючи їх настання, використовуючи малозначний привід у вигляді раніше початого словесного конфлікту, діючи умисно, протиправно, схопив дерев`яну тростину, та використовуючи фактор раптовості, зненацька наніс один удар останньому в ділянку голови.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_7 відповідно до довідки КНП «МКЛШНМД ім.проф.О.І.Мещанінова» ХМР наступні тілесні ушкодження: гостра важка ЧМТ. Забій головного мозку важкого ступеню зі здавленням головного мозку гострою епідуральною гематомою правої гемісфери. Вогнища контузії лівої лобної долі. Забійні рани голови, обличчя. Набряк дислокація головного мозку.

06.08.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння..

У судовому засіданні прокурор, ОСОБА_3 клопотання підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

Підозрюваний, ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання..

Захисник - адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши додані до клопотання документи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою довів про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Метою і підставами застосування запобіжного заходу, згідно з п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, так як останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.01.2001 зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування», а тому ймовірна тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання останнього винуватим у вчиненні злочину, є суттєвим елементом, який підтверджує існування ризику переховування останнього від органу досудового розслідування та/або суду.

Так ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 (три) роки, маючи не зняту та не погашену у встановленому Законом порядку судимість, усвідомлюючи факт притягнення його до кримінальної відповідальності, призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі та невідворотності покарання, може зникнути зі свого місця проживання та переховуватися від слідства, суду, що призведе до тяганини по даному кримінальному провадженню, а також тяганини у прийнятті відносно ОСОБА_4 процесуальних рішень.

Ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 у подальшому з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину може одноосібно або за допомогою інших осіб, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні шляхом умовляння, залякування чи іншим чином змусити свідків змінити свої покази.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній постійного місця роботи та проживання не має, офіційно не працевлаштований, що свідчить про слабкі соціальні зв`язки.

Вищевикладене свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, оскільки такі заходи можуть призвести до неможливості притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, досягнення завдань кримінального провадження, визначених у статті 2 Кримінального процесуального кодексу України щодо захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення неупередженого досудового розслідування та судового розгляду в розумні строки та щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини.

Застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дії, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України:

- у разі обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту ОСОБА_4 може впливати на свідків, покинути відомі слідству його можливі місця перебування, внаслідок чого слідчий, прокурор не зможе фактично контролювати його виконання;

- під час досудового розслідування не надійшло жодних звернень про передачу ОСОБА_4 комусь на поруки, що виключає передачу його на поруки.

Всі вищевикладені ризики у їх сукупності свідчать про неможливість їх запобігання шляхом застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів.

Крім того, відповідно до п.2 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 176-178, 183, 184, 194, 196, 197 КПК України слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на строк 60 днів, до 05 жовтня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1 в