Справа № 446/2231/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1326/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ТзОВ «ЕКСІМП ТРАНС» на ухвалу слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 27.09.2024 року про накладення арешту на майно,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 27.09.2024 року частково задоволено клопотання заступника начальника СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000154 від 10 червня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та накладено арешт на речовий доказ - автомобіль марки «DAF» моделі «XF 105.460» номерний знак НОМЕР_1 , напівпричіп марки «KOEGEL» моделі «S24» номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_3 на автомобіль марки «DAF» моделі «XF 105.460» номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб серії НОМЕР_4 на напівпричіп «KOEGEL» моделі «S24» номерний знак НОМЕР_2 .

Адвокат ОСОБА_6 в інтересах ТзОВ «ЕКСІМП ТРАНС» в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання органу досудового розслідування про арешт майна.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою оскільки вважає, що накладення арешту на власність ТзОВ «ЕКСІМП ТРАНС» відбулося з порушенням вимог кримінального процесуального закону працівниками поліції, зокрема зазначає, що слідчим суддею арешт накладено на майно третьої особи на підставі клопотання слідчого, який процесуальним законом на таке не уповноважений, та з клопотанням про накладення арешту на майно мав би звертатися прокурор.

На апеляційний розгляд адвокат ОСОБА_6 на прибув, при цьому подав заяву від 03.10.2024 року, у якій підтримав апеляційні вимоги та просив розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши доповідача та пояснення прокурора, дослідивши матеріали клопотання і доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що у даному кримінальному провадженні існує сукупність вищезазначених підстав та розумних підозр вважати, що автомобіль марки «DAF» моделі «XF 105.460» номерний знак НОМЕР_1 , напівпричіп марки «KOEGEL» моделі «S24» номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_3 на автомобіль марки «DAF» моделі «XF 105.460» номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб серії НОМЕР_4 на напівпричіп «KOEGEL» моделі «S24» номерний знак НОМЕР_2 який вилучено 26.09.2024 на підставі протоколу огляду місця події у повній мірі відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у ст.98 цього Кодексу, а саме це є матеріальний об`єкт, що містять або може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

СВ ВП № 1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000154 від 10 червня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Постановою заступника начальника СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 від 26 вересня 2024 року вилучене майно ( транспортний засіб та причеп) обґрунтовано визнано речовими доказами, оскільки такі можуть бути використані з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Слідчим суддею за результатами розгляду клопотання слідчого правильно встановлено те, що стороною обвинувачення доведено існування підстав та розумних підозр вважати, що таке майно може бути доказом до його вчинення, тому для того, щоб запобігти можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі вказаного майна, з метою забезпечення збереження речових доказів, при цьому матеріалами клопотання органу досудового розслідування встановлено, що відносно арештованого майна в кримінальному провадженні призначені експертні дослідження.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання слідчого подане з метою збереження речових доказів та відповідає вимогам закону, а слідчий суддя обґрунтовано його задоволив з огляду на подальше встановлення органом досудового розслідування обставин кримінального провадження.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до обґрунтованого переконання про те, що оскаржувану ухвалу слідчого судді слід залишити в законній силі.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою безумовне скасування ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 27.09.2024 року про накладення арешту на майно: автомобіль марки «DAF» моделі «XF 105.460» номерний знак НОМЕР_1 , напівпричіп марки «KOEGEL» моделі «S24» номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_3 на автомобіль марки «DAF» моделі «XF 105.460» номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб серії НОМЕР_4 на напівпричіп «KOEGEL» моделі «S24» номерний знак НОМЕР_2 , залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ТзОВ «ЕКСІМП ТРАНС» - без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: