Номер провадження: 11-сс/813/1742/24
Справа № 507/2388/24 1-кс/507/705/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю захисника прокурора ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Любашівського районного суду Одеської обл. від 28.10.2024 якою в межах к/п №0000386 від 26.10.2024 відносно:

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Бокове Любашівського р-ну Одеської обл., громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 06.09.2023 Любашівським райсудом Одеської обл. за ч. 1 ст. 125, ч.1 ст. 122 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою до 25.12.2024, без визначення застави

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді від 28.10.2024 було задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_10 та був застосований відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою із утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 25.12.2024 без визначення застави.

Обґрунтовуючи ухвалу, слідчий суддя врахував тяжкість інкримінованого ОСОБА_9 злочину, його специфіку, констатував наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та прийшов до висновку про наявність підстав для застосування виняткового запобіжного заходу.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

Не погодившись із оскаржуваною ухвалою захисник ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що вона є необґрунтованою з таких підстав:

- слідчий суддя не зазначив в оскаржуваній ухвалі обставин, які б вказували про неможливість застосування менш суворих запобіжних заходів, які могли би забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_9 , окрім того, заявлені органом досудового розслідування ризики не доведені;

- підозрюваний ОСОБА_9 має постійне місце проживання, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, водночас має хронічні захворювання та перебуває на обліку у психіатра;

За таких обставин, захисник ОСОБА_11 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 28.10.2024 та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_7 підтримала апеляційну скаргу захисника ОСОБА_11 у повному обсязі та просила її задовольнити, натомість прокурор ОСОБА_6 заперечував проти її задоволення та просив залишити оскаржувану ухвалу без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви апеляційного суду.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як видно з мотивувальної частини оскаржуваної ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався та врахував їх при постановленні ухвали з огляду на таке.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Оскільки в апеляційній скарзі захисник не оспорює обґрунтованість повідомленої йому підозри апеляційний суд не переглядає оскаржувану ухвалу в цій частині та констатує, що його підозра у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України на даному етапі досудового розслідування є обґрунтованою.

Що стосується наявності ризиків у вказаному кримінальному провадженні, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Як вбачається з обґрунтованих висновків слідчого судді, викладених в мотивувальній частині ухвали, в даному кримінальному провадженні існують доведені прокурором та слідчим ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, суду та незаконно впливати на потерпілого, свідків.

Існування вказаних ризиків обумовлене тяжкістю покарання, яке може бути призначене підозрюваному ОСОБА_9 у разі визнання його винуватим та його обізнаністю про анкетні дані свідків та потерпілого.

Також апеляційний суд враховує у якості характеризуючої підозрюваного ОСОБА_9 обставину, а саме вчинення інкримінованого йому злочину у період випробувального строку, за місцем реєстрації зарактеризується посередньо, як запальна особа, схильна до вчинення правопорушень.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто, слідчий суддя має право зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Колегія суддів враховує посилання з приводу того, що ОСОБА_9 має місце проживання та перебуває на обліку у лікаря психіатра, однак зауважує, що зазначені обставини не спростовають поза розумним сумнівом існування зазначених вище ризиків, окрім того, не стали для підозрюваного стримуючим фактором від імовірного вчинення тяжкого злочину.

Захисником не надано апеляційному суду відомостей, які б унеможливлювали перебування ОСОБА_9 під вартою.

Колегія суддів враховує заяву потерпілого, з якої вбачається, що він не заперечує проти задоволення апеляційної скарги захисника, моральних та матеріальних претензій до ОСОБА_9 не має, однак враховує, що зазначене кримінальне провадження не відноситься до категорії приватного обвинувачення та позиція потерпілого не свідчить безумовно про відсутність правових підстав для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою з огляду на фактичні обставини правопорушення.

У цьому контексті апеляційний суд враховує суспільну небезпеку інкримінованого злочину, яка полягає в тому, що його вчиненням порушується нормальна робота правоохоронних органів, створюються перешкоди для виконання працівниками зазначених органів своїх службових обов`язків, серед яких забезпечення публічного порядку і громадської безпеки; забезпечення безпеки осіб, захисту їх прав, свобод та законних інтересів; створення стану захищеності життєво важливих інтересів суспільства, підривається їх авторитет, заподіюється шкода їх здоров`ю.

Посилання щодо можливого укладення угоди про примирення буде предметом розгляду суду 1-ої інстанції.

Доказів того, що на теперішній час сталися суттєві зміни у соціальних зв`язках підозрюваного чи виникли інші обставини, які б доводили те, що заявлені раніше ризики зменшилися чи знівельовані, чи виникли інші обставини , які б впливали на питання законності тримання під вартою ОСОБА_9 апеляційному суду не надано.

Окрім того, апеляційний суд також враховує суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

Відповідно до п. 1) ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що стосовно ОСОБА_9 на даному етапі досудового розслідування необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який зможе запобігти названим вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тому ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 24, 370, 404, 405, 407, 422, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Любашівського районного суду Одеської обл. від 28.10.2024 якою стосовно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою до 25.12.2024, без визначення застави залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4