Провадження № 1-кп/638/583/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Харкові кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001257 від 02 вересня 2024 року стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей або осіб похилого віку, працюючого за трудовою угодою з «Glovo» на посаді кур`єра, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 КК України, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2021 року, приблизно об 11 годині 47 хвилин, ОСОБА_4 , керуючи технічно справним транспортним засобом (автомобілем) «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись другою смугою дороги, в якій рух здійснюється чотирма смугами, по проспекту Науки в місті Харкові, з боку вулиці Космічної, в напрямку вулиці Культури, зі швидкістю 10 км/год., поблизу будинку № 11, діючи необережно, при зміні напрямку руху праворуч, у першу (крайню) праву смугу, не переконавшись у безпечності маневру, створив перешкоду для руху велосипеда «Mascotte», під керуванням ОСОБА_6 , котрий рухався своєю смугою в попутному напрямку позаду, чим порушив вимоги пункту 10.1 ПДР України, відповідно до змісту якого: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», створив таким чином аварійну ситуацію для потерпілого, змусивши останнього змінити напрямок руху праворуч та застосувати екстрене гальмування, внаслідок чого сталося перевертання велосипеда через рульове колесо, з послідуючим падінням ОСОБА_6 на проїзну частину. Внаслідок дорожньо-транспортної події, яка знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з діями обвинуваченого, потерпілий, відповідно до висновку судово-медичної експертизи, отримав середнього ступеня тяжкості тілесне ушкодження, яке спричинило тривалий розлад здоров`я у вигляді перелому голівки правох променевої кістки зі зсувом.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У судовому засіданні ОСОБА_4 , повністю розуміючи суть та зміст обвинувачення, положень статті 63 Конституції України, надав пояснення, відповідно до яких 01 вересня 2021 року, приблизно об 11 год. 47 хв., рухався власним автомобілем «Daewoo Lanos» проспектом Науки в місті Харкові, надалі, при зміні напрямку руху праворуч, не переконавшись в безпечності руху, застосувавши екстрене гальмування, спровокував падіння потерпілого, котрий рухався в попутному напрямку велосипедом. Після падіння ОСОБА_6 викликав карету швидкої допомоги, якою потерпілого доставлено до лікарні, де ОСОБА_4 відвідував останнього та надавав допомогу, відшкодувавши заподіяну шкоду, про що в матеріалах справи міститься відповідна письмова заява потерпілого. Вину в інкримінованому діянні ОСОБА_4 визнав в повній мірі, у вчиненому щиро розкаявся.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними та не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ОСОБА_4 змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників кримінального провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому суд обмежився дослідженням доказів, допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного вище, суд доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів та психотропних речовин.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог положень ст.ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також позицію прокурора.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд у кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Харкова, громадянин України, з вищою освітою, не одружений, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей або осіб похилого віку не має, працює за трудовою угодою з «Glovo» на посаді кур`єра, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 КК України, не судимий.

Обставиною, яка згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд зазначає, що у справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, суд виходить із принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, наявність обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, суд доходить висновку, що для виправлення обвинуваченого та попередження здійснення ним нових кримінальних правопорушень останньому необхідно призначити основне та додаткове покарання в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі та позбавлення права керування транспортними засобами.

Оцінюючи характер і ступінь суспільної небезпеки скоєних злочинів, дані про особу обвинуваченого, який, в силу статті 89 КК України, є не судимим, обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому, його щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання на підставі ст. 75 КК України, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередженням вчинення нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 50, 66, 67, 69, 75, 76, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, ст.ст. 100, 124, 368, 370, 371, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього в силу ст. 76 КК України обов`язки, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Судові витрати за проведення в кримінальному провадженні № 0001257 від 02 вересня 2021 року судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/121-21/23780 від 27 жовтня 2021 року в розмірі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) грн. 96 коп., та судової комплексної автотехнічної експертизи та експертизи відео-, звукозапису, та фототехнічної експертизи № КСЕ-19/121-21/20761 від 28 вересня 2021 року в розмірі 6864 (шість тисяч вісімсот шістдесят чотири) грн. 80 коп. - стягнути з ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, через Дзержинський райсуд м. Харкова, протягом тридцяти діб з моменту проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському районному суді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок складено та надруковано в нарадчій кімнаті 28 листопада 2024 року в одному примірнику.

Головуючий