КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №11-сс/824/4969/2024 Доповідач у ІІ інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 червня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 червня 2024 року скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000646 від 02 липня 2023 року - залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити скаргу на новий судовий розгляд.

Уважає, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам закону, є необґрунтованою, невмотивованою та такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

У мотивування скарги зазначає, що судом першої інстанції при розгляді скарги на повідомлення про підозру було порушено право підозрюваного на участь у судовому засіданні, не забезпечено його доставку, а також участь захисника, яка є обов`язковою, що у відповідності до статті 412 КПК України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленим про день та час апеляційного розгляду, у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, будь-яких клопотань про відкладення розгляду провадження не направив.

Враховуючи наведене та вимоги частини четвертої статті 405 КПК України, колегією суддів вирішено проводити судове засідання у відсутність захисника, який не з`явився.

18 березня 2024 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , на повідомлення про підозру ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 187, частиною п`ятою статті 185, частиною другою статті 15, частиною п`ятою статті 186 КК України у кримінальному провадженні №0000646 від 02 липня 2023 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 червня 2024 року скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000646 від 02 липня 2023 року - залишено без задоволення.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги слідчий суддя виходив з того, що матеріали скарги захисника не містять жодного доказу щодо процесуального порушення порядку повідомлення про підозру ОСОБА_8 .

Також, згідно ухвали слідчого судді розгляд скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на повідомлення про підозру здійснювався за відсутності захисника та прокурора, які про розгляд скарги повідомлялися належним чином, про причини неявки не повідомили.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів не погоджується та вважає, що воно підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України.

Відповідно до частини другої статті 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Згідно пункту 10 частини першої статті 303 КПК України повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру може бути оскаржене підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Положеннями частин першої-третьої статті 306 КПК України встановлено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Статтею 22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Оскільки засада змагальності знаходить свій прояв у реалізації протилежних за своїм змістом функцій обвинувачення і захисту, сторони для відстоювання своїх інтересів наділяються правами, які урівнюють їх процесуальні можливості. Рівноправність сторін означає, що кожна з них користується однаковим обсягом процесуальних прав для здійснення своїх функцій і жодна із сторін не має перед судом переваг у доведенні переконливості своєї позиції, заявленні та задоволенні клопотань, поданні скарг, доказів тощо. Реалізація сторонами їхніх процесуальних прав дає можливість ефективно виконувати властиву їм процесуальну функцію.

Відповідно до частини першої статті 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

За змістом статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Судове рішення у кримінальному провадженні є актом правосуддя, покликаним забезпечити захист гарантованих Конституцією прав і свобод людини, правопорядку та здійснення проголошеного Конституцією принципу верховенства права. Тому слід неухильно додержувати вимог про законність, обґрунтованість та вмотивованість ухвали в кримінальному провадженні.

Обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінально-процесуального законодавства в процесі судового розгляду. Порушення, які перешкоджають суду повно та всебічно з`ясувати обставини кримінального провадження та постановити судове рішення, яке відповідає вимогам, встановленим КПК, визнаються істотними і тягнуть за собою його зміну або скасування.

Істотними порушеннями кримінального процесуального закону вважаються незастосування або неправильне застосування вимог КПК, що перешкодило або могло перешкодити суду повно та всебічно з`ясувати обставини кримінального провадження, встановити істину, забезпечити права і законні інтереси учасників кримінального провадження й ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою як для скасування вироку або ухвали, так і для їх зміни.

За змістом частини першої, пункту 4 частини другої статті 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою.

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що розгляд скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на повідомлення про підозру здійснювався за відсутності захисника та прокурора.

Разом з тим, з матеріалів судової справи вбачається відсутність будь-яких доказів повідомлення підозрюваного ОСОБА_8 та/або його захисника ОСОБА_9 , участь яких є обов`язковою при розгляді скарги у відповідності до вимог частини третьої статті 306 КПК України, про призначені судові засідання з розгляду скарги на повідомлення про підозру, зокрема, на 04 червня 2024 року.

Наведене свідчить про те, що захисник був позбавлений можливості висловити свої доводи на підтримання поданої ним скарги, у зв`язку з чим грубо порушено права сторони захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на захист є абсолютним та однією з основоположних ознак справедливого судового розгляду.

Слідчим суддею під час розгляду скарги на повідомлення про підозру не дотримано вимог кримінального процесуального закону та позбавлено сторону захисту на участь у судовому засіданні при розгляді його скарги, у зв`язку з чим колегія суддів уважає, що рішення про відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру ОСОБА_8 є передчасним.

Наведене порушення у відповідності до вимог пункту 4 частини другої статті 412 КПК України є істотним та таким, що могло перешкодити суду ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді, у даному конкретному випадку, на підставі пункту 3 частини першої статті 409 КПК підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 червня 2024 року - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції..

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_3