Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/8143/24
Провадження № 1-кп/644/843/24
ВИРОК

Іменем України

03 жовтня 2024 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження №0001170 від 08.08.2024 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алма-Ата Республіки Казахстан, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з повною загальною середньою освітою, військовослужбовця військової служби за мобілізацією на посаді курсанта 3 навчальної роти 5 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 19.03.2009 Зміївським районним судом Харківської області за ч.1 ст.15 ч.3 ст. 186, ч.3 ст. 187, ч.2 ст.189 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 31.10.2013 Фрунзенським районним судом м.Харкова за ч.2 ст. 186, ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 24.01.2014 Зміївським районним судом Харківської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, 16.01.2017 звільнений на підставі відбуття строку покарання;

-12.02.2020 Зміївським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.289 КК України з застосуванням ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. 29.09.2020 Ухвалою Харківського апеляційного суду вирок Зміївського районного суду Харківської області від 12.02.2020 залишено без змін. 28.06.2024 звільнений на підставі відбуття строку покарання з «Темнівської виправної колонії (№100)»;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, з повною загальною середньою освітою, не працевлаштованого, останнє місце реєстрації: АДРЕСА_3 , на момент затримання без місця реєстрації та фактичного проживання, раніше судимого:

- 25.01.2008 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі;

- 22.12.2010 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 16.10.2014 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту, 08.02.2015 звільнений на підставі відбуття строку покарання;

- 23.10.2015 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 11.01.2016 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2, ст. 186, ч. 2, ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, 08.04.2019 звільнений з ДУ «Покровська виправна колонія (№17)» на підставі відбуття строку покарання,

- 20.11.2023 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України з іспитовим строком на 1 рік -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України

У С Т А Н О В И В :

05.08.2024 приблизно о 07 годині 10 хвилин обвинувачений ОСОБА_5 , який був військовослужбовцем військової служби за мобілізацією на посаді курсанта 3 навчальної роти 5 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи поблизу кіоску ТОВ «Кисет», розташованому по вул. Миру, 20 в м.Харкові в метою реалізації раптово виниклого злочинного умислу, направленого відкрите викрадення чужого майна , зайшов у приміщення вказаного торгівельного кіоску. Після чого обвинувачений ОСОБА_5 замовив у реалізатора ТОВ «Кисет» ОСОБА_8 товар, серед якого був електронний пристрій для паління «IQOS Duo», сріблястого кольору, який остання поклала до пакету з товаром, що знаходився на скляному прилавку і стала вводити суму покупки на касовому терміналі. Для оплати товару обвинувачений ОСОБА_5 надав свою банківську картку, на якій бракувало грошових коштів. Далі обвинувачений ОСОБА_5 , реалізовуючи свій раніше виниклий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадання чужого майна, достовірно знаючи, що відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, діючи умисно, повторно, відкрито, з корисливих мотивів, з метою наживи, схопив пакет з товаром, який не представляє матеріальної цінності, в якому знаходився електронний пристрій для паління IQOS Duo сріблястого кольору, та, ігноруючи законні вимоги потерпілої ОСОБА_8 припинити протиправні дії, вибіг з викраденим майном з приміщення торгівельного кіоску ТОВ «Кисет» і побіг вдовж буд. АДРЕСА_4 . В подальшому обвинувачений ОСОБА_5 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду на суму 1399,00 гривень.

Крім того, 08.08.2024 приблизно о 16 годині 30 хвилин, точний час в ході досудового розслідування не встановлено,обвинувачений ОСОБА_5 перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_5 , побачив обвинуваченого ОСОБА_4 та раніше незнайомого йому ОСОБА_9 і підійшов до них. В момент, коли потерпілий ОСОБА_9 попрямував у магазин, обвинувачений ОСОБА_4 вступив в злочинну змову з обвинуваченим ОСОБА_5 з метою спільного відкритого викрадення чужого майна - гаманця у потерпілого ОСОБА_9 із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_5 , побачивши, що потерпілий ОСОБА_9 відійшов на відстань близько 30 метрів та не звертає свою увагу на їх дії, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи, достовірно знаючи, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, діючи за попередньою змовою і в групі між собою, підійшли до потерпілого ОСОБА_9 з заду та, діючи згідно спільного умислу, направленого на відкрите викрадення майна потерпілого ОСОБА_9 , з метою уникнення чинення опору останнім, обвинувачений ОСОБА_4 схопив двома руками руки потерпілого ОСОБА_9 та став утримувати, пригнічуючи його волю, а обвинувачений ОСОБА_5 у цей час, діючи відкрито, витягнув з задньої кишені брюк потерпілого ОСОБА_9 гаманець з грошовими коштами в сумі 12 000 гривень. Після чого, обвинувачені ОСОБА_5 разом зі ОСОБА_4 з викраденим майном з місця злочину зникли та в подальшому розпорядились майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.186 КК України визнав в повному обсязі. Не оспорював, що він при обставинах, викладених в обвинувальному акті, 05.08.2024 перебуваючи в кіоску ТОВ «Кисет» по АДРЕСА_4 відкрито викрав електронний пристрій для паління IQOS Duo, вимоги потерпілої ОСОБА_8 про припинення своїх злочинних дій проігнорував. В подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд. Також не оспорював, що 08.08.2024 він , перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_5 , діючи за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_4 , застосовуючи до потерпілого ОСОБА_9 фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, відкрито викрали належний потерпілому ОСОБА_9 гаманець з грошима. Послідовність подій, зазначену в обвинуваченні, не оспорював. Визнав, що своїми спільними з обвинуваченим ОСОБА_4 діями спричинили потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 12 000 гривень. При цьому, просив суд не досліджувати інші докази у кримінальному провадженні, обмежившись його поясненнями та розглянути справу відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, зазначивши, що наслідки такого розгляду розуміє. Щиро покаявся у скоєному.

Обвинувачений ОСОБА_4 в ході судового розгляду свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.186 КК України визнав в повному обсязі. Пояснив, що 08.08.2024 він при обставинах, викладених в обвинувальному акті, перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_5 , діючи за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_5 , застосовуючи до потерпілого ОСОБА_9 фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, відкрито викрали належний потерпілому ОСОБА_9 гаманець з грошима. Послідовність подій, зазначену в обвинуваченні, не оспорював. Визнав, що своїми спільними з обвинуваченим ОСОБА_5 діями спричинили потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 12 000 гривень. При цьому, просив суд не досліджувати інші докази у кримінальному провадженні, обмежившись його поясненнями та розглянути справу відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, зазначивши, що наслідки такого розгляду розуміє. Щиро покаявся у скоєному.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилися, кожний окремо надали заяви про розгляд справи без їх участі, вказавши, що будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинувачених не мають. Зазначили, що з положеннями ч.3 ст.349 КПК України ознайомлені.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження.

Оцінивши зібрані під час кримінального провадження і досліджені в судовому провадженні докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 по епізоду від 05.08.2024 доведена, його дії вірно кваліфіковані за ч.4 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж ), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 по епізоду від 08.08.2024 та вірною кваліфікацію його дій за ч.4 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж ), поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 також доведена повністю і його дії суд кваліфікує за ч.4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж ), поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Разом з тим, суд зазначає, що в ході судового розгляду стороною обвинувачення не доведено належними та допустимими доказами факт вживання спиртних напоїв обвинуваченим ОСОБА_4 .

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України», п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 року у справі «Веренцов проти України», п.86).

Враховуючи викладене, суд вважає вірним виключити із обвинувачення ОСОБА_4 за ч.4 ст.186 КК України формулювання стосовно того, що « … ОСОБА_4 в ході сумісного розпиття спиртних напоїв з ОСОБА_9 …» . Таке виключення не змінює кваліфікації вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочину).

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є щире каяття.

Обставинами, що обтяжують згідно ст.67 КК України, покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є вчинення кримінального правопорушення по епізоду від 08.08.2024 щодо особи похилого віку - потерпілого ОСОБА_9 , 1957 р.н.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд виходить з положеньст.65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого ними кримінального правопорушення (злочину), яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким, вчиненим із прямим умислом; обставини його вчинення, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , які не оспорювали свою причетність до скоєного; обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, зможе виправити останніх та попередити вчинення ними нових кримінальних правопорушень (злочинів).

З матеріалів кримінального провадження, вбачається, що ОСОБА_4 раніше засуджений вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.11.2023 за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 скоїв злочин в період іспитового строку за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.11.2023, остаточне покарання суд призначає за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України та вважає за можливе обрати принцип часткового складання покарань, частково приєднавши до покарання, призначеного за даним вироком, невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.11.2023. Саме таке покарання, на думку суду, відповідатиме принципу індивідуалізації та співмірності.

Строк відбування покарання обвинуваченим слід рахувати з моменту фактичного затримання, а саме: обвинуваченому ОСОБА_5 з 16.08.2024, обвинуваченому ОСОБА_4 - з 08.08.2024

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Враховуючи обраний вид покарання, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд, приймаючи до уваги обставини, визначені пунктами 2-4 ст. 178 КПК України, вважає необхідним до набрання вироком законної сили залишити без зміни обраний обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.118 КПК України витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Відповідно до ч.2 ст.122 КПК України, залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

У відповідності з вимогами ч.2 ст.124, п.2 ч.4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Матеріали кримінального провадження не містять доказів щодо оплати судовому експерту за рахунок Державного бюджету України витрат за проведення експертизи.

Таким чином, питання щодо стягнення з обвинуваченого судових витрат за проведення експертизи судовим експертом ОСОБА_10 судом не розглядалося.

Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 1 (один) місяць.

Початок строку покарання рахувати з дати затримання ОСОБА_5 - з 16.08.2024, зарахувавши йому в відбуття покарання час тримання під вартою із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років .

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Фрунзенський районний суд м. Харкова від 20.11.2023 і за сукупністю вироків остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років та 1 (одного) місяця.

Початок строку покарання рахувати з дати затримання ОСОБА_4 з 08.08.2024, зарахувавши йому в відбуття покарання час тримання під вартою із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 26.08.2024 на майно - електронний пристрій для паління IQOS Дуо, срібного кольору, на тубусі якого наявний номер T3A2S7W, на трубці якого наявний номер T6QО366W PF8V8P.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 09.08.2024 на майно, вилучене під час огляду місця події 08.08.2024 за адресою: АДРЕСА_6 , а саме: гаманець темно-коричневого кольору «BALISI»; грошові кошти в сумі 4000 грн номіналом по 500 грн в кількості 8 шт., з наступними серіями та номерами: ГК1109902, ГК1109900, ГК1109901, ГК1109903, ГК1109904, ГК1109897, ГК1109895, ГК1109899.

Речові докази: - електронний пристрій для паління IQOS Дуо, срібного кольору, на тубусі якого наявний номер T3A2S7W, на трубці якого наявний номер T6QО366W PF8V8P, після набрання вироком законної сили - залишити у володінні потерпілої ОСОБА_8 за належністю; - гаманець темно-коричневого кольору «BALISI»; грошові кошти в сумі 4000 грн номіналом по 500 грн в кількості 8 шт., з наступними серіями та номерами: ГК1109902, ГК1109900, ГК1109901, ГК1109903, ГК1109904, ГК1109897, ГК1109895, ГК1109899 - після набрання вироком законної сили - залишити у володінні потерпілого ОСОБА_9 за належністю.

Копію вироку вручити прокурору, обвинуваченому негайно після його проголошення.

Вирок може бути оскаржений з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк, але з часу отримання ним копії

вироку суду.

Суддя ОСОБА_1