Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 494/658/24
Провадження № 1-кп/499/73/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2024 року селище Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження №0000007 від 03.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гуляївка Березівського району Одеської області, громадянина України, українця, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 23.07.2004 року Приморським районним судом м. Одеса за ч. 2 ст. 289 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки; 10.11.2009 Березівським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 186, ч. З ст. 152, ч. 2 ст. 153 КК України до позбавлення волі строком на 12 років. 30.11.2017 звільнений на підставі ст. 81 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 в серпні 2023 року, перебуваючи за місцем свого постійного проживання на власній земельній ділянці, на території городу, що за адресою: АДРЕСА_3 помітив ростучі кущі рослини коноплі. Діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, не маючи спеціального дозволу, переслідуючи мету незаконного придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів для особистого вживання без мети збуту, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, відокремив кущі з листями та суцвіттями дикоростучої коноплі від кореневої системи, тобто незаконно придбав наркотичний засіб.

У продовження своїх протиправних дій ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що рослини, які він зірвав є нарковмісними, приніс їх до свого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де умисно частково відокремив листя із суцвіттям від стовбура та висушив і у подальшому частину подрібнив, тим самим здійснив незаконне виготовлення наркотичного засобу канабісу.

У подальшому, достовірно знаючи про те, що речовина рослинного походження, яку він виготовив є нарковмісною та усвідомлюючи, що зберігання наркотичних засобів є незаконним та тягне за собою кримінальну відповідальність, ОСОБА_4 , частину канабісу помістив на горищі свого житлового будинку за вказаною адресою, частину в господарському приміщенні та літній кухні за вказаною адресою та став зберігати без передбаченого законом дозволу без мети збуту.

В ході обшуку, проведеного 03.01.2024 працівниками Березівського РВП ГУНП в Одеській області у домоволодінні ОСОБА_4 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , в приміщенні господарської будівлі, зліва на поверхні музичної колонки виявлено та вилучено саморобний пристрій для вживання наркотичних засобів з нашаруванням екстракту канабісу, масою 0,047 г.

Крім того, в приміщенні сараю під столом в картонній коробці виявлено та вилучено три зрізи верхніх частин пластикових пляшок з нашаруванням екстракту канабісу, масою 0,402 г. та два саморобні пристрої для викурювання наркотичних засобів з нашаруванням екстракту канабісу, масами по 0,050 г. у кожному.

Також, в приміщенні літньої кухні в чорному поліетиленовому пакеті, який знаходився під столом на полиці виявлено та вилучено небезпечний наркотичний засіб канабіс, маса якого у висушеному стані становить 34, 37 г. На горищі будинку, за димарем на підлозі виявлено та вилучено небезпечний наркточний засіб канабіс, маса канабісу у висушеному стані становить 2,97 г., 11,72 г., 261,53 г. та 710, 29 г.

Загальна маса екстракту канабісу, становить 0.549 г., що згідно з Таблицею 1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», що затверджена наказом Міністерства охорони України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», становить невеликі розміри.

Загальна маса канабісу у висушеному стані становить 1020,88 г, що є великим розміром, згідно з Таблицею №1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затверджено Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту у великих розмірах.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав повністю, факт і обставини вчинення кримінального правопорушення підтвердив.

Прокурор в судовому засіданні підтримав проведення розгляду кримінального провадження в порядку ст. 349 КПК України.

У відповідності до ч. 3ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, які вважають, що вказане кримінальне провадження доцільно розглянути відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, суд відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження всіх доказів стосовно обставин справи, що підтверджують вину обвинуваченого та ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому, суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст таких обставин і не має сумнівів у добровільності їх позиції.

Прийняття судом рішення про проведення спрощеного судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими, суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), Series А, заява № 25, від 18 січня 1978 року, пункт 161, та «Коробов проти України», заява № 39598/03, від 21 липня 2011 року, пункт 65, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_4 у судовому засіданні не здобуто.

При цьому, суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст таких обставин і не має сумнівів у добровільності їх позиції.

Також суд роз`яснив, що учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи показання обвинуваченого, наданими ним в судовому засіданні, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_4 доведено.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 309 КК України незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту у великих розмірах та, відповідно, визнає його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту у великих розмірах

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Враховуючи роз`яснення, які містяться в п.п. 1, 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, при призначенні покарання з іспитовим строком необхідно враховувати тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.

Відповідно до наведеного, призначаючи покарання винному, суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про винну особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення такої особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого злочину.

Так, ОСОБА_5 раніше судимий, з непогашеною судимістю, має постійне місце проживання, соціально адаптований та має роботу, тяжких наслідків від його дій не настало, за місцем проживання скарг та заяв на останнього не надходило, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за досудовою доповіддю представника органу пробації обвинувачений проживає разом з дружиною, стосунки в сім`ї добрі, має дорослу доньку, проживаючу окремо, з якою підтримує теплі стосунки та допомагає, спокійний, врівноважений, агресії не проявляє, вміє контролювати свої емоції, готовий до змін та самовдосконалення, ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній та його виправлення можливе без ізоляції від суспільства

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд відповідно до ст.66 КК України визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Такі висновки суду ґрунтуються на тому, що обвинувачений дає критичну оцінку своїм діям, послідовно визнає винуватість у скоєнні злочину, своїми активними діями сприяв органам слідства з`ясувати обставини вчинення кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

З урахуванням всіх цих обставин у сукупності з відомостями про особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного, суд прийшов до висновку, що з метою захисту інтересів суспільства, запобігання вчиненню нових правопорушень, обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції ч.2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, та застосувати до нього ст.75,76 КК України, оскільки обвинувачений не становить небезпеки для суспільства, дає критичну оцінку своїм діям, що вказує на свідоме бажання стати на шлях виправлення, тому забезпечити виправлення обвинуваченого можливо без реального відбування ним покарання, але в умовах контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього обов`язків органами з питань пробації протягом іспитового строку, який сам втілює в собі погрозу реального відбування призначеного покарання у разі невиконання обвинуваченим умов випробування, що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченого з метою захисту суспільства.

Призначене покарання відповідає позиції ЄСПЛ, викладеній у рішеннях по справах «Бакланов проти Росії» від 09.06.2015 р. та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2015 р., в яких ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних свобод особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 р. ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистого надмірного тягаря для особи.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання є справедливим, співмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Конвенції, як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета і невідворотність покарання.

Так, у розумінні ЄСПЛ, покарання повинне встановлювати новий додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету: покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтир для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.

Доля речових доказів має бути вирішена у відповідності до ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні підлягають вирішенню в порядку ст. 124 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

До обвинуваченого під час досудового розслідування запобіжний захід не обирався, клопотань сторони обвинувачення щодо обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого до набрання вироком законної сили не надходило.

Керуючись ст.ст.368,374,392,615 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

3) не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Знищити речові докази: полімерний пакет №5828949; полімерний пакет №5893485; полімерний пакет №5828950; полімерний пакет №5828951; полімерний пакет №5828952; полімерний пакет №5828953; полімерний пакет №5828954; полімерний пакет №5828955; мішок №7626645; мішок 7626646.

Стягнути з ОСОБА_4 , в дохід держави судові витрати на проведення судової експертизи у кримінальному провадженні у розмірі 9 466 (дев`ять тисяч чотириста шістдесят шість) грн. 00 коп.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_6