11.07.2024 Справа № 756/8650/24
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/8650/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.07.2024 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

провівши відкрите підготовче судове засідання в залі суду в м. Києві на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000225 від 09.02.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця АДРЕСА_1 ), раніше несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

10.07.2024 до Оболонського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 407 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 407 КК України, перешкод для цього не вбачав, зазначив про його відповідність вимогам КПК України та про дотримання правил територіальної підсудності при його скеруванні до суду першої інстанції на розгляд, а також про відсутність підстав для закриття провадження, передбачених пунктами 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, а тому просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта. Крім того, прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 на строк 60 днів. Обґрунтовуючи свою позицію, зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не перестали існувати, а застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Захисник ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні вважала, що обвинувальний акт можливо призначити до судового розгляду. Щодо заявленого прокурором клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , то захисник заперечила проти його задоволення, оскільки ризики, заявлені прокурором, не були доведені, її підзахисний визнає свою винуватість та зобов`язується продовжити нести військову службу, а тому просила обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання і покласти на обвинуваченого обов`язки, а саме: прибувати за першим викликом до суду; повідомляти суд про зміну місця проживання.

Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта та просив призначити такий розгляд. Щодо заявленого прокурором клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 2 місяці у цьому кримінальному провадженні, то ОСОБА_5 при вирішенні цього питання підтримав позицію захисника.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, суд вважає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав. Згідно ст. 32 КПК України кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 підсудне Оболонському районному суду міста Києва.

Підстав для закриття провадження, передбачених пунктами 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу, немає.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 27 цього Кодексу судовий розгляд кримінального провадження слід здійснювати у відкритому судовому засіданні.

Вирішуючи заявлене в судовому засіданні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Звертаючись із клопотанням до суду прокурор просить продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Разом із цим, Конституційний Суд України у вішенні від 23.11.2017 №1-р/2017 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення ч. 3 ст. 315 КПК України констатує, що запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване ч. 1 ст. 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом.

У цьому ж рішення Конституційний Суд України зазначає, що висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними. У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.

У положеннях частин 1 та 2 ст. 42 КПК України розмежовано поняття «підозрюваний», «обвинувачений (підсудний)» у кримінальному провадженні. Водночас ч. 1 ст. 177 цього Кодексу передбачено можливість застосування запобіжних заходів як до підозрюваного, так і до обвинуваченого, а частиною другою цієї статті визначено підстави застосування таких заходів слідчим суддею, судом. Наслідками направлення в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України, та надходження до суду обвинувального акта є набуття особою, щодо якої складено такий обвинувальний акт, нового процесуального статусу - обвинуваченого (підсудного), а також початок нової процесуальної стадії кримінального провадження - стадії судового провадження у суді першої інстанції.

При цьому, згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. Відтак продовження судом під час судового провадження запобіжного заходу щодо обвинуваченого можливе у разі його попереднього обрання на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17.06.2024 стосовно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14.07.2024.

Суд, відповідно до положень статей 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини з огляду на те, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованості ризиків у кримінальному провадженні, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також, враховуючи тяжкість інкримінованого злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , покарання, яке йому загрожує в разі визнання винуватим, приходить до висновку, що обставини кримінального провадження свідчать про наявність високого ступеню ризиків, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення і таким чином негативно вплинути на хід судового розгляду та встановлення об`єктивної істини в даному кримінальному провадженні, з огляду на що, враховуючи, що судовий розгляд ще не розпочато, вважає достатніми підстави для обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд враховує доводи сторони захисту щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу, проте вважає, що стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому вважає, що у даному випадку такі доводи про обрання іншого запобіжного заходу ніж той, про який просить прокурор, не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у розумні строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у справі та запобігання процесуальних ризиків.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що неодноразово зазначав ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях по справах «Лабіта проти Італії» від 06.04.2001, «Рохліна проти Російської Федерації» від 07.04.2005, «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, «Маріянчук та інші проти України» від 17.01.2019.

Крім того, вивченням даних про особу обвинуваченої встановлено, що доказів того, що стан здоров`я останнього не допускає його тримання під вартою суду стороною захисту не надано, з огляду на це слід вважати, що таких перешкод немає.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про доцільність тримання обвинуваченого під вартою.

Разом з цим, суд відмовляє в частині задоволення клопотання щодо визначення місця перебування обвинуваченого ОСОБА_5 на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 по м. Києву та Київській області, оскільки чинний КПК України не передбачає повноважень суду щодо визначення конкретного місця утримання особи, відносно якої прийнято рішення щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тобто це не відноситься до компетенції суду, а тому, клопотання прокурора в цій частині задоволенню не підлягає.

Крім того, не підлягає задоволенню клопотання в частині застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 2 (два) місяці, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 115 КПК України при обчисленні строків днями та місяцями до строків тримання під вартою зараховується неробочий час та такі строки обчислюються з моменту фактичного затримання чи взяття під варту, а відтак вимоги клопотання щодо застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк, що перевищує встановлені КПК України 60 днів є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Суд відмічає, що однією з загальних засад кримінального провадження згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, та звертає увагу на тому, що до повноважень прокурора, під час здійснення ним нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням належить, серед іншого, здійснення ним контролю за виконанням завдань кримінального провадження, одним з яких є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-1142, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України..

Враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, суспільну небезпечність інкримінованого діяння, суд не вбачає підстав для визначення альтернативного запобіжного заходу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження на підставі обвинувального акта стосовно ОСОБА_5 слід призначити до судового розгляду, а клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою слід задовольнити частково.

Керуючись статтями 31, 177, 178, 182, 183, 194, 314, 315, 395 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 407 КК України у відкритому судовому засіданні в приміщенні Оболонського районного суду міста Києва за участю учасників кримінального провадження на 11.07.2024 о 14:30.

Клопотання прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 задовольнити частково.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 08.09.2024 включно.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення та може бути оскаржена в частині обрання запобіжного заходу до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1