Провадження № 1-кп/752/2090/24
УХВАЛА

04 листопада 2024 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002151 від 18 липня 2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, котрий народився у м. Києві, має середню освіту, неодруженого, без офіційного місця роботи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 29 травня 2024 року за ч.2 ст. 186, ч. 2ст. 18, ст. 395, ч. 2 ст. 15 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виі позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

Голосіївський районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд вищевказаного кримінального провадження.

Обвинувачений та прокурор не заперечували проти закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 з наступних підстав.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він 16 липня 2024 року близько 19:58, перебуваючи у приміщенні магазину «Новус» за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, таємно викрав належний ТОВ «Новус Україна» товар на загальну суму 1365 грн без урахування ПДВ, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

18 липня 2024 року близько 13:50 ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні магазину «Новус» за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з метою вчинення крадіжки, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до торгівельних полиць з рибними консервами, взяв з них товари на загальну суму 1210,83 грн без урахування ПДВ, поклав їх у чорний пакет, який приніс із собою, після чого пройшов повз касову зону, магнітні рамки контролю, не оплативши вищевказаний товар, та направився до виходу з магазину, виконавши таким чином всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак кримінальне правопорушення не було закінчене з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_3 був зупинений працівником охорони.

Такі дії ОСОБА_3 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, а також за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Законом України № 3886-IX від 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09 серпня 2024 року, внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). Відповідно до вказаного Закону діяння, пов`язані з викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з моменту набрання чинності Законом вважаються дрібним викраденням чужого майна, відповідальність за що передбачена ст. 51 КУпАП, тобто перестали бути кримінально караними.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні у 2024 році двох кримінальних правопорушень - крадіжки на суму1365 грн та замаху на крадіжку на суму 1210,83 грн.

Станом на 1 січня 2024 року розмір неоподатковуваного мінімуму у частині кваліфікації кримінальних або адміністративних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПКУ для відповідного року, становив 1514 грн.

Таким чином, оскільки сума крадіжки та замаху на крадіжку, які ставляться обвинуваченому в провину, на час вчинення діянь не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому відповідні діяння перестали бути кримінально караними.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з приписами п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження з підстави передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження відносно нього підлягає закриттю у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діянь.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 100, п. 4-1 ч. 1 ст. 284, ст. 372, ст. 376, ст. 479-2 КПК України, суд

постановив:

На підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діянь.

Речові докази: вилучені в ході огляду місця події та передані на зберігання представнику ТОВ «Новус Україна» 12 упаковок печінки тріски, залишити у ТОВ «Новус Україна».

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1