Справа № 461/6900/24
Провадження № 1-кс/461/5853/24
УХВАЛА

про скасування арешту майна

30.09.2024 м. Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

слідчої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000713 від 09.07.2024,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000713 від 09.07.2024, у якому просить скасувати арешт на мобільний телефон марки «Iphone 15 PRO MAX», який належить ОСОБА_3 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000713 від 09.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Відповідно до обставин цього кримінального правопорушення головним підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення є заступник сільського голови Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області ОСОБА_4 , який, за версією органу досудового розслідування вимагав та одержав неправомірну вигоду за сприяння у наданні дозволу на оформлення права власності на садовий будинок. Також, за версією слідства, під час вчинення злочину ОСОБА_4 вступив у злочинну змову з невстановленними службовими особами Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області, до компетенції та повноважень яких входить приймання рішень про надання дозволу на оформлення права власності на земельну ділянку з метою одержання неправомірної вигоди. Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26.08.2024 накладено арешт на мобільний телефон марки «Iphone 15 PRO MAX», який належить ОСОБА_3 . Остання є суб`єктом господарювання та відповідно до сфери своєї діяльності надає послуги з проведення технічної інвентаризації та документації нерухомого майна, у т. ч. оформлення технічних паспортів на будинок. ОСОБА_3 також на згаданий садовий будинок оформила паспорт, який не є правовстановлюючим документом, а лише містить відомості щодо проведеної технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна, зокрема інформацію про його місцезнаходження (адресу), склад, технічні характеристики, план та опис об`єкта тощо. У свою чергу, відповідно до обставин кримінального провадження, неправомірна вигода надавалась саме з метою отримання від компетентних органів правовстановлюючих документів на будинок, які у подальшому стануть підставою для реєстрації права власності. Жодного відношення до документів, які є підставою для оформлення права власності ОСОБА_3 не має і жодною своєю дією не сприяла в отриманні цих документів. Іншими словами, ОСОБА_3 лише зробила технічний паспорт на садовий будинок на підставі наданих їй документів, які є чинними та не є підробленими. Про той факт, що ці документи були надані власнику за неправомірну вигоду ОСОБА_3 не знала і не могла знати. Жодних доказів, що ОСОБА_3 діяла у співучасті з ОСОБА_4 слідство не надало. У зв`язку з наведеним просить клопотання задовольнити.

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, проте скерувала до суду заяву, у якій просить проводити розгляд клопотання у її відсутності.

Слідчий у судове засідання не з`явився, проте повідомлявся про дату та час розгляду клопотання телефонограмою від 27.09.2024. Про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не скерував, також не надав суду заперечення на клопотання, що розглядається.

Згідно зі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Заслухавши думку учасників судового засідання, оглянувши матеріали справи, слідча суддя приходить до такого.

Слідча суддя встановила, слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000713 від 09.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26.08.2024 накладено арешт на мобільний телефон марки «Iphone 15 PRO MAX», який належить ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 є суб`єктом господарювання та відповідно до сфери своєї діяльності надає послуги з проведення технічної інвентаризації та документації нерухомого майна, у т. ч. оформлення технічних паспортів на будинок.

Відповідно до ст. 16 КПК України, - позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У пункті 2 частини 1 статті 174 КПК України встановлено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 3ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі і арешт майна, допускається тільки у разі коли потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора та одночасно з цим може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься верховенство права, законність та недоторканність права власності.

Засада недоторканності права власності у кримінальному провадженні випливає із поваги до права власності, позбавлення права власності та контролю з боку держави щодо використання власності, які закріплені у ст. 1 Протоколу. Особливе значення цього принципу пояснюється і закріпленням його серед загальних засад кримінального провадження (п. 9 ч. 1 ст. 7, ст. 16 КПК України).

У статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Тлумачення цього положення як захисту права власності було здійснено ЄСПЛ у справі Маркс проти Бельгії (Marckx v. Belgium), заява № 6833/74 від 13 липня 1979 р., в якому суд зазначив: «Визнаючи, що кожен має право мирно володіти своїм майном, ст. 1 у своїй суті забезпечує право власності». Обмеження права власності не тільки має ґрунтуватися на законі, а знаходитись під дією судового контролю і мати тимчасовий характер.

Оскільки слідчий не надав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження проведення стороною обвинувачення будь-яких слідчих дій стосовно майна, питання про скасування арешту якого вирішується, то слідча суддя, з метою захисту права власності, вважає за необхідне скасувати арешт, накладений на зазначений мобільний телефон.

Керуючись ст. ст. 376, 131, 132, 170,174 КПК України, слідча суддя -

постановила:

1. Клопотання задовольнити.

2. Скасувати арешт на мобільний телефон марки «Iphone 15 PRO MAX» білого кольору в прозорому силіконовому чохлі, який належить ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_5