печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0001040 від 31.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

У провадження слідчого судді надійшла вказана скарга.

В обґрунтування доводів скарги, заявник посилається на необґрунтованість, незаконність та передчасність оскаржуваної постанови, а також на інші обставини, викладені у скарзі. Крім того, на переконання скаржника, у межах даного кримінального провадження органом досудового розслідування не вжито всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування, не проведено всіх необхідних слідчих дій, у зв`язку з чим, останній просить скасувати постанову слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_5 від 27.08.2024 про закриття кримінального провадження № 0001040 від 31.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України.

Заявник в судове засідання не з`явився, про дату і час судового засідання повідомлений належним чином.

Представник заявника адвокат ОСОБА_3 подала до суду клопотання про розгляд справи за йй відсутності. Вимоги клопотання підтримала.

Прокурор/сдічий в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.

За таких обставин, слідчий суддя розглянув скаргу у відсутність заявника на підставі ст. 26 КПК України та у відсутність прокурора на підставі ч. 3 ст. 306 КПК України.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за скаргою, приходить до наступного висновку.

Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Зокрема, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст.303 КПК України рішення про закриття кримінального провадження.

Дослідивши скаргу з доданими до неї документами, слідчим суддею встановлено наступне.

Так, 31 травня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення за № 0001040, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України.

При цьому, постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України від 02.07.2024 року ОСОБА_4 визнано цивільним позивачем та потерпілим у кримінальному провадженні № 0001040 від 31.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України.

Постановою старшого слідчого в ОВСС ГСУ НП України від 27 серпня 2024 року кримінальне провадження за № 0001040 від 31.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В оскаржуваній постанові зазначається, що підставами для закриття є ухвала Подільського районного суду м. Києва від 13.06.2024 року, якою ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за правопоршуення передбачене ч. 4 ст. 190 КК України за кримінальним провадженням № 0001100 від 08.11.2022.

Відповідно до частини 1 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно пункту 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року у справі за зверненням жителів м. Жовті Води, частину 1 статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку, суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Згідно статті 94 КПК України слідчий, прокурор за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно частини 1 статті 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

Відповідно до вимог статей 2, 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим, дізнавачем, прокурором всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (стаття 110 КПК України).

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої постанови. Зокрема, якщо слідчим, дізнавачем, прокурором закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Відповідно до частини 2 статті 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Однак, слідчим суддею встановлено, що як вбачається з оскаржуваної постанови, вказані вимоги не були повністю дотримані.

З урахуванням наведеного, постанова слідчого про закриття кримінального провадження вказаним нормам КПК України не відповідає, в ній відсутня оцінка кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, тобто суб`єктом оскарження не надано обґрунтовані відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Слідчий суддя звертає окрему увагу, що оскаржувана постанова не містить посилання на те, які слідчі дії було проведено у межах даного кримінального провадження для встановлення обставин ймовірного вчинення кримінального правопорушення, що дозволяє прийти до висновку, що оскаржувана постанова є формальною.

Разом із цим, слідчий суддя зауважує, що при проведенні досудового розслідування слідчий, дізнавач чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення, однак у даному конкретному випадку слідчим не було належним чином мотивовано та обґрунтовано постанову про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за за № 0001040, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України.

Таким чином, слідчим в оскаржуваній постанові не обґрунтовано в достатній мірі жодної з підстав для закриття кримінального провадження, передбачених ч. 1 ст. 284 КПК України, що не дозволяє слідчому судді погодитися із законністю та обґрунтованістю оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим скарга підлягає задоволенню, а постанова про закриття кримінального провадження скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 303, 307, 309, 369, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Скаргу - задовольнити.

Постанову слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_5 від 27 серпня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0001040 від 31.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1