В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.09.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Біла Церква обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001328 від 10.04.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Біла Церква Київської області, громадянки України, непрацевлаштованої, незаміжньої, з повною загальною середньою освітою, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України,

з укладеною 23.09.2024 між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 угодою про визнання винуватості,-

У С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним.

10.04.2024, близько 15 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою вирішення особистих питань, прийшла до садиби АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_6 , за місцем проживання ОСОБА_7 . Оскільки, в цей час ОСОБА_7 був відсутній за місцем проживання, ОСОБА_4 , відчинивши засув, незаконно проникла через хвіртку на огороджену територію зазначеної садиби, де на подвір`ї стояв припаркований автомобіль марки «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться в користуванні ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_4 , на ґрунті довготривалих неприязних відносин, виник умисел на знищення чужого майна, а саме автомобіля марки «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом підпалу.

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на знищення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 через незамкненні водійські дверцята проникла в середину автомобіля, після чого дістала свою білу пластикову одноразову газову запальничку, яку заздалегідь взяла з собою, та підпалила речі, які знаходились в клітчастій сумці на водійському сидінні в автомобілі марки «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , тобто вчинила підпал вказаного автомобіля, після чого закрила дверцята автомобіля та залишила місце вчинення злочину.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 , автомобіль марки «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , повністю знищено, чим заподіяно потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 113 437 гривень 40 копійок.

Таким чином, суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.2 ст.194 КК України за кваліфікуючими ознаками, а саме як знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

ІІ. Відомості про укладення угоди сторонами кримінального провадження та позиції сторін щодо можливості її затвердження.

23.09.2024 між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, яку подано у підготовчому судовому засіданні, також до матеріалів провадження долучено письмову заяву-згоду потерпілого ОСОБА_7 .

У підготовчому судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладені даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, просив призначити обвинуваченій покарання, визначене угодою сторін кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_7 у підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена беззастережно визнала себе винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, зазначила, що розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до неї буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягала на затвердженні угоди.

Захисник обвинуваченої просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити покарання, визначене в угоді, підтримавши позицію обвинуваченої.

ІІІ. Мотиви суду щодо затвердження угоди про визнання винуватості та призначення покарання.

Розглядаючи питання в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Згідно з ч. 4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до п.п.1-6 ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути дане провадження відповідно до положень ст. 471, 474 КПК України.

Так, згідно з умовами угоди про визнання винуватості обвинувачена зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленого обвинувачення у судовому провадженні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 можливо призначити покарання за ч.2 ст.194 КК України у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років, також сторонами погоджено звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, шляхом застосування ст.75 КК України та покладення обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дійшов висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винною, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України. Також судом встановлено, що потерпілим надано прокурору письмову заяву-згоду на укладення угоди про визнання винуватості, що узгоджується із вимогами ч.4 ст.469 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При призначенні покарання обвинуваченій, суд у відповідності до ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винної, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 скоїла умисне кримінальне правопорушення проти власності, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується негативно: порушує громадський порядок, на постійній основі вживає алкогольні напої, постійно вчиняє сварки із сусідами, підтримує зв`язки з особами сумнівної поведінки, непрацевлаштована, незаміжня, позбавлена батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судима. Згідно з довідкою КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 4» від 15.04.2024 № 495 обвинувачена медичну допомогу у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не отримує.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 301 від 23.07.2024 ОСОБА_4 під час скоєння інкримінованих їй дій страждала на легку розумову відсталість; могла усвідомлювати свої дії та керувати ними; в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності не перебувала. В даний час ОСОБА_4 страждає на легку розумову відсталість; може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 не потребує. ОСОБА_4 страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, потребує лікування від цього захворювання на загальних підставах. З ОСОБА_4 можуть проводить слідчі дії, вона може брати участь у судових засіданнях.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Суд не визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, яка вказана в обвинувальному акті щире каяття.

Так, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися у визнанні негативних наслідків злочину для потерпілих осіб, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину не знайшов свого відображення в матеріалах кримінального провадження та при судовому розгляді кримінального провадження. Так, суд установив, що обвинувачена не ухилялась від слідства та суду, давала показання, свою провину визнала, однак не висловила жаль з приводу учиненого нею, щиро не покаялась, не намагалась відшкодувати потерпілому завдані збитки. Отже, реальних ознак, які б вказували на свідоме розкаяння, в обвинуваченої суд не вбачає.

Проте, обставиною, що пом`якшує покарання, яка не визначена ст.66 КК України, суд визнає визнання вини обвинуваченим. Інших обставин, із тих, які не визначені ст. 66 КК України, але б тією чи іншою мірою могли б впливали на пом`якшення покарання, суд не виявив.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченої, суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, суд не визнає обставиною, яка відповідно до п. 11 ч.1 ст. 67 КК України обтяжує покарання вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, про яку зазначено в обвинувальному акті, оскільки така обставина, не є тотожною поняттю «в умовах воєнного стану», місце вчинення злочину не відноситься до районів вогневого ураження, тимчасової окупації чи проходу військ, тобто воєнні дії не проводяться, злочин скоєно не у період дії комендантської години, а тому обвинувачена ОСОБА_4 не мала можливості використати найбільш несприятливий для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство, з метою полегшення вчинення кримінального правопорушення.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ч.2 ст.194 КК України, а саме як знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу, що згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, враховуючи данні про особу винної, її ставлення до скоєного, позицію потерпілого та його письмову згоду щодо укладення угоди, приймаючи до уваги наявність пом`якшуючих та обтяжуючої покарання обставин, відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у даному кримінальному провадженні, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди, і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.194 КК України зі звільненням її на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням та покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки суд вважає, що призначення такого покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченої, які створять у неї готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Згідно з положеннями ч.2 ст.75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді, зокрема й позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

IV. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні щодо обвинуваченої запобіжні заходи не застосовувались.

Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченої на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення експертиз: висновок експерта № СЕ-19/111-24/23049-Д від 18.04.2024 у сумі 2271,84 грн (дві тисячі двісті сімдесят одну гривню 84 копійки); висновок експерта № СЕ-19/111-24/28684-Д від 10.05.2024 у сумі 2650,48 грн (дві тисячі шістсот п`ятдесят гривень 48 копійок); висновок експерта № СЕ-19/111-24/30812-Д від 22.05.2024 у сумі 2650,48 грн (дві тисячі шістсот п`ятдесят гривень 48 копійок); висновок експерта № СЕ-19/111-24/23603-КЗ від 02.05.2024 у сумі 4543,68 грн (чотири тисячі п`ятсот сорок три гривні 68 копійок); висновок експерта № СЕ-19/111-24/23054-ФХД від 16.04.2024 у сумі 3029,12 грн (три тисячі двадцять дев`ять гривень 12 копійок); висновок експерта № СЕ-19/111-24/23048-АВ від 28.05.2024 у сумі 4543,68 грн (чотири тисячі п`ятсот сорок три гривні 68 копійок); висновок експерта № СЕ-19/111-24/23797-ФХД від 18.04.2024 у сумі 3029,12 грн (три тисячі двадцять дев`ять гривень 12 копійок); висновок експерта № СЕ-19/111-24/24272-БД від 25.06.2024 у сумі 13 682,68 грн (тринадцять тисяч шістсот вісімдесят дві гривень 68 копійок), у загальній сумі 36 401,08 грн (тридцять шість тисяч чотириста одна гривня 08 копійок).

Керуючись приписами частини четвертої статті 174 КПК України щодо вирішення одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, питання про скасування арешту майна, зокрема, у випадку непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, суд вбачає наявними підстави для скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.04.2024.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 194 КК України, ст.ст.314, 374-376, 469, 472-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 23.09.2024 по розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001328 від 10.04.2024 про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком 2 (два) роки.

Згідно зі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, що передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Згідно з ч.1 ст.165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту ухвалення вироку, тобто з 23.09.2024.

Нагляд за ОСОБА_4 доручити уповноваженому органу з питань пробації за місцем мешкання засудженої.

Речові докази:

деформований (стиснутий) полімерний стакан об`ємом 0,5 л. (порожній), поміщений до спец.пакету № ВУМ2000820, який відповідно до постанови про визнання та приєднання до матеріалів справи речових доказів від 11.04.2024, квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 341 від 12.04.2024 зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського РП ГУНП в Київській області знищити;

запальничку білого кольору марки «Criket» у паперовому конверті, який відповідно до постанови про визнання та приєднання до матеріалів справи речових доказів від 11.04.2024, квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 357 від 16.04.2024 зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського РП ГУНП в Київській області знищити;

вантажний транспортний засіб марки «ГАЗ», моделі «33023» з державними номерними знаками НОМЕР_1 , що відповідно до постанови про визнання та приєднання до матеріалів справи речових доказів від 11.04.2024 перебуває на території домоволодіння по АДРЕСА_3 повернути користувачу ОСОБА_7 ;

оптичний носій інформації - CD-R диск, на якому наявний відеофайл з назвою «DOM_ch1_0000_0000», який відповідно до постанови про залучення до матеріалів кримінального провадження матеріальних об`єктів та визнання їх документами від 13.05.2024 визнано документом та приєднано до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження;

оптичний носій інформації - CD-R диск, на якому наявний відеофайл з назвою «video_2024-05-13_15-00-25», який відповідно до постанови про залучення до матеріалів кримінального провадження матеріальних об`єктів та визнання їх документами від 13.05.2024 визнано документом та приєднано до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження;

деформовані електричні дроти, які відповідно до постанови про визнання та приєднання до матеріалів справи речових доказів від 29.05.2024, квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 773 від 29.05.2024 зберігається в камері збереження речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області знищити;

пожежне сміття, яке надійшло після проведення експертизи, яке відповідно до постанови про визнання та приєднання до матеріалів справи речових доказів від 25.04.2024, квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 603 від 25.04.2024 зберігається в камері збереження речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати на залучення експертів у загальній сумі 36 401,08 (тридцять шість тисяч чотириста одна гривня 08 копійок) на користь держави.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.04.2023 по справі № 357/5550/24 (провадження 1-кс/357/1073/24) на на тимчасово вилучене 10.04.2024 під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , майно, а саме: на деформований (стиснутий) полімерний стакан об`ємом 0,5 літра (порожній), який поміщено до спеціального пакету № ВУМ2000820; пожежне сміття (частини металу, пластику та тканини), яке поміщено до спеціального пакету № ВУМ2000821; кабелі живлення, які поміщено до спеціального пакету № ВУМ2000824; запальничку білого кольору марки «Cricket», яку поміщено до паперового конверту коричневого кольору із відповідними написами, яке передане на зберігання до Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, що по вул. Привокзальна, 3-А в м. Біла Церква Київської області, шляхом накладення заборони володіння, користування та розпорядження ним; на вантажний транспортний засіб марки «ГАЗ», моделі «33023» з державними номерними знаками НОМЕР_1 , 2006 року випуску, з номером шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_9 , перебуває у користуванні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходиться на території домоволодіння що за адресою: АДРЕСА_3 , та переданий за зберігання до Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, шляхом накладення заборони володіння, користування та розпорядження ним та дозволом користування та розпорядження зазначеним майном уповноваженим службовим особам для досягнення цілей кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку:

- обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1