Справа № 211/496/24
Провадження № 1-кп/211/299/24
У Х В А Л А

про направлення обвинувального акта для визначення підсудності

29 липня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Кривий Ріг клопотання захисника ОСОБА_3 про скерування обвинувального акту для визначення підсудності, подане в межах кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000100 від 17.11.2022, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.191 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

встановив:

10 липня 2024 року через систему «Електронний суд» захисником ОСОБА_3 подане клопотання про скерування обвинувального акту для визначення територіальної підсудності, яке обґрунтовано тим, що обвинувачений ОСОБА_4 із 17 липня 2020 року по 25 листопада 2022 року відповідно до протоколу № 11 загальних зборів ТОВ «ЕРНЕРІНГ» від 16 липня 2020 року обіймав посаду директора цього товариства, яке зареєстроване за адресою: м. Київ, провулок Василя Жуковського, 15. Участь у закупівлі ТОВ «ЕРНЕРІНГ» здійснювала за місцем своєї реєстрації, шляхом надання комерційної пропозиції через майданчик «Прозоро». Всі документи для участі закупівлі електричної енергії для КП «Міський тролейбус» виготовлялись, завантажувались та скеровувались з місця реєстрації очолюваного обвинуваченим підприємства. За таких обставин вважає, що місце вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, шляхом зловживання службовим становищем є Голосіївський район м. Києва. Також посилається на те, що з метою визначення територіальної підсудності в межах юрисдикції різних апеляційних судів стороною захисту подано до Верховного суду клопотання про направлення обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_4 до суду, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. Клопотання сторони захисту було обґрунтовано тим, що суб`єктом злочину передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України (заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах шляхом зловживання службовим становищем) є службова особа ТОВ «Ернерінг» (), яка діяла від імені вказаної юридичної особи. Як вбачається із матеріалів провадження ТОВ Ернерінг (), зареєстроване за адресою: м. Київ, провулок Василя Жуковського, 15. (що знаходиться в Голосіївському районі м.Києва). Участь у закупівлі (відкритих торгах) ТОВ Ернерінг здійснювала за місцем своєї реєстрації шляхом подання комерційної пропозиції через майданчик Прозоро. Всі документи для участі у закупівлі також завантажувалися із місця реєстрації ТОВ Ернерінг. Всі додаткові угоди виготовлялися та скеровувалися на електронну адресу чи поштовим зв`язком із місця реєстрації ТОВ Ернерінг. Грошові кошти по вказаному договору із додатковими угодами КП Міський тролейбус перераховувалися на рахунки зі спеціальним режимом використання, відкритих ТОВ «Ернерінг» в AT «Ощадбанк» IBAN НОМЕР_1 та в АБ «Укргазбанк» IBAN НОМЕР_2 , які знаходяться у Голосіївському районі м. Києва.

Заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем вважається закінченим з моменту отримання можливості розпорядитися ним на власний розсуд.

Таке отримання можливості здійснення розпорядженням майно у службової особи ТОВ «Ернерінг» виникло з моменту зарахування коштів на рахунки відкриті у відділеннях AT Ощадбанк та АБ УКРГАЗБАНК, що знаходяться у Голосіївському районі м.Києва.

Тобто, місцем вчинення злочину передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України - заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах шляхом зловживання службовим становищем - є Голосіївський район м.Києва.

Враховуючи, що заволодіння коштами за версією слідства відбулося шляхом зарахування коштів на рахунки ТОВ «Ернерінг» відкриті у відділеннях в AT «Ощадбанк» IBAN НОМЕР_1 та в АБ «Укргазбанк» IBAN НОМЕР_2 , які знаходяться у Голосіївському районі м. Києва, а тому розгляд обвинувального акту відноситься до підсудності Голосіївського районного суду м. Києва.

07.05.2024 року Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду ухвалено незаконне та необгрунтоване рішення про відмову у скеруванні кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 з Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Голосіївського районного суду м. Києва.

Ухвала набрала законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

В своїй ухвалі Верховний суд не дав належної оцінки доводам сторони захисту, що заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем вважається закінченим з моменту отримання можливості розпорядитися ним на власний розсуд. Не надав оцінки тим обставинам, що згідно платіжних документів долучених до матеріалів клопотання платником - КП «Міський тролейбус» здійснювалося перерахування коштів із рахунку ДЕРЖАВНОЇ КАЗНАЧЕЙСЬКОЇ СЛУЖБИ в м. Києві на розрахункові рахунки отримувача ТОВ «Ернерінг» відкриті також у банківських установах м. Києва, що знаходяться в Голосіївському районі м. Києва у зв`язку із чим місцем вчинення злочину є Голосіївський район м. Києва.

Висновки суду про те, що злочин вважається закінченим з моменту зняття коштів з рахунків банків не ґрунтується на нормах матеріального права, оскільки об`єктивна сторона злочину передбаченого ст. 191 КК України у формі заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем полягає в тому, що особа порушує свої повноваження і використовує організаційно- розпорядчі або адміністративно- господарчі функції для незаконного і безоплатного обертання чужого майна, яке перебуває у суб`єкта злочину в оперативному управлінні, на свою користь. При цьому злочин вважається закінченим не з моменту зняття коштів у банківській установі, як зазначає Верховний Суд, а з моменту отримання можливості розпорядитися ними на власний розсуд.

Зазначена позиція сторони захисту знайшла своє відображення в ухвалах Верховного Суду від 23.08.2018 року у справі 0912/1638/12 та №211/2767/24 від 23.05.2024 року.

В ухвалі Верховного суду №211/2767/24 від 23.05.2024 року, де предметом розгляду було теж саме підприємство ТОВ «Ернерінг», той самий потерпілий КП «Міський тролейбус», та сама кваліфікація ст. 191 КК України - заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, аналогічні договори на постачання електричної енергії, ті ж самі рахунки відкриті у відділеннях банків у м. Києві було прийнято протилежне судове рішення, задоволено клопотання сторони захисту та скеровано обвинувальний акт для розгляду до належного суду.

Більше того, якщо приймати висновки суду, що злочин передбачений ст. 191 КК України є закінченим з моменту зняття грошових коштів із рахунків банку, то у даній справі кошти згідно виписок по рахункам керівником ТОВ «Ернерінг» ОСОБА_4 не знімалися, що в свою чергу згідно висновків Верховного Суду, свідчить про відсутність взагалі складу даного злочину.

Істотне порушення Верховним Судом норм матеріального права, не надання оцінки доводам сторони захисту, що злочин передбачений ст. 191 КПК України у формі заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем вважається закінченим з моменту отримання можливості розпорядження майном на власний розсуд призвело до прийняття незаконної та необгрунтованої ухвали від 07.05.2024, що в свою чергу перешкоджає здійснення судового розгляду уповноваженим судом.

Істотне порушення Верховним Судом вимог кримінального та кримінального процесуального кодексу України при прийнятті ухвали від 07.05.2024 призводить до істотного порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі-Конвенція) права на справедливий суд.

Отже, за викладених обставин та норм права, а також позиції Верховного Суду у справі №211/2767/24 від 23.05.2024 року вбачається, що справа підсудна Голосіївському районному суду м.Києва, а тому обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000100 від 17.11.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України з урахуванням двох різних позицій Верховного Суду з одного і того ж питання підлягає направленню до Дніпропетровського апеляційного суду для подання до Верховного суду клопотання про визначення підсудності в межах юрисдикції різних апеляційних судів з метою забезпечення права обвинуваченому ОСОБА_4 на розгляд його справи належним та уповноваженим судом.

Тому просить направити обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.191 КК України до Дніпровського апеляційного суду для подання до Верховного суду клопотання про визначення підсудності за Голосіївським районний судом м. Києва.

У судовому засіданні захисник та обвинувачений кожен окремо підтримали подане клопотання та наполягали на його задоволенні.

Прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання з огляду на те, що судами це питання вже було вирішено.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 34 КПК України, кримінальне провадження може бути передано на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

Питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

У відповідності до п.6 ч.2 ст.412 КПК України порушення правил підсудності є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що у будь-якому разі тягне за собою скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, з метою недопущення порушення правил територіальної підсудності, з урахуванням правил, визначених ст.ст. 32, 34 КПК України, суд вважає за необхідне клопотання захисника задовольнити та направити обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні до Дніпровського апеляційного суду для звернення з поданням до Касаційного кримінального суду Верховного Суду про направлення обвинувального акту з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, за територіальною підсудністю, а саме до Голосіївського районного суду міста Києва, як то визначено Верховним Судом у ідентичній справі №211/2767/24 від 23.05.2024.

Керуючись ст.ст. 32, 34, 314, 365 КПК України, суд

постановив:

клопотання захисника ОСОБА_3 про скерування обвинувального акту для визначення підсудності задовольнити.

Направити обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000100 від 17.11.2022, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України до Дніпровського апеляційного суду для звернення до Касаційного кримінального суду Верховного Суду для вирішення питання про направлення вказаного кримінального провадження до Голосіївського районного суду міста Києва в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст проголошено 30.07.2024 року о 08:00 годині.

Суддя ОСОБА_1