Справа № 216/6145/24
Провадження № 1-кп/216/638/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001459 від 02.07.2024 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

представник потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

30.08.2024 року до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від прокуратури надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстр матеріалів досудового розслідування, розписка про отримання підозрюваним копій указаних документів.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.09.2024 року призначено підготовче судове засідання у зазначеному кримінальному провадженні.

ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він 01.07.2024 року в 21 годин 10 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «Богдан 211010», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в Центрально-Міському районі, м. Кривого Рогу, по сухому асфальтному покриттю, проїжджій частині дороги вул. Прорізна, з боку вул. Українська в напрямку вул. Тарапаківська.

В цей же час, попереду руху автомобіля «Богдан 211010», реєстраційний номер НОМЕР_1 , проїзну частину вул. Прорізна, від лівого краю дороги, з ліва направо по напрямку автомобіля, переходила пішохід ОСОБА_6 , яка рухалась в темпі швидкого кроку.

Водій ОСОБА_3 , при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_6 , що наближалась до смуги руху керованого ним автомобіля, проявив неуважність до дорожньої обстановки, маючи технічну можливість запобігти наїзду на пішохода, вчасно заходів для зменшення швидкості руху автомобіля «Богдан 211010», реєстраційний номер НОМЕР_1 , або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди не прийняв, та не зупинив керований ним автомобіль, для того щоб надати можливість перейти дорогу, та уникнути наїзду на пішохода, чим порушив Правила безпеки дорожнього руху, а саме п.п. 1.5, 2.3 б), 2.3 д), 12.3. Правил дорожнього руху України, згідно яких:

- «1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху ... не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

- «2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, ... і не відволікатися від керування ним у дорозі»;

… д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

- «12.3 - У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Внаслідок недотримання зазначених правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною і достатньою умовою для запобігання події, по проїжджій частині дороги АДРЕСА_2 , водій ОСОБА_3 , допустив наїзд керованого ним автомобіля «Богдан 211010», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_6 , яка рухалась в невстановленому для цього місці, не по пішохідному переходу, в темпі швидкого кроку.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 , травмована. Відповідно до висновку експерта № 1624/54 від 27.08.2024 потерпілій ОСОБА_6 , заподіяні наступні тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма, забійна рана лобу ліворуч, перелом лобної кістки ліворуч з переходом на верхню стінку орбіти, закриті переломи лівої великогомілкової кістки у верхній та нижній третинах, закритий перелом правої великогомілкової кістки гемартроз правого колінного суглобу, які в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Між порушенням водієм ОСОБА_3 , правил безпеки дорожнього руху, а саме вимог п.п. 12.3 Правил дорожнього руху України, та настанням наслідків у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_6 , тяжких тілесних ушкоджень, є прямий причинний зв`язок.

Таким чином, водій ОСОБА_3 , обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

13.09.2024 року на стадії підготовчого судового засідання між прокурором та обвинуваченим було укладено угоду про визнання винуватості, яку вони підписали, при чому обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних вище обставин і кваліфікації.

За змістом угоди сторони погоджуються на призначення обвинуваченому покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити узгоджену сторонами угоди міру покарання ОСОБА_8 у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням строком на розсуд суду та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотриманні вимоги КПК України та КК України, просив її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений, захисник, кожен окремо в судовому засіданні також просили затвердити угоду та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззаперечно визнав себе винним у вчиненні інкримінованого злочину за викладених обставин.

Представник потерпілої у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, покарання призначити на розсуд суду, матеріальна шкода потерпілій відшкодована, претензій не мають.

Перед затвердженням угоди учасникам кримінального провадження роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, відповідно до якої наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості є:

1) для підозрюваного чи обвинуваченого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу;

2) для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Згідно із ч. 4 ст. 474 КПК України перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання повинен з`ясувати в обвинуваченого, чи цілком він розуміє:

1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права:

мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу;

3) характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 474 КПК України суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно із ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевірив угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Учасникам кримінального провадження роз`яснено, що відповідно до ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості укладену 13.09.2024 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, злочин вчинений вперше, неодружений, не має малолітніх дітей на утриманні, на обліку у лікаря-психіатра і лікаря нарколога не перебував і не перебуває, матеріальна шкода відшкодована, потерпіла не має претензій до обвинуваченого.

Ураховуючи викладене, суд прийшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим в судовому засіданні згідно із п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України та призначення обвинуваченому узгодженої між сторонами угоди міри покарання.

Згідно ч. 4 ст. 174 КУпАП суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в подальшому у застосуванні арешту на автомобіль відпала потреба, протилежного матеріали справи не містять.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати за проведення експертизи у розмірі 1514,56 грн.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів вирішити керуючись ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 368, 370, 374-376, 475 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13.09.2024 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0001459 від 02.07.2024 року.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити узгоджену сторонами угоди міру покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 08.07.2024 року арешт на автомобіль «ВАЗ 2110», д/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 12.08.2023 належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: автомобіль «ВАЗ 2110», д/н НОМЕР_1 , що переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , відповідно до його розписки (а.с.18), - залишити останньому.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати на проведення експертизи по кримінальному провадженню № 0001459 судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму ДТП» № СЕ-19/112-24/10322-ІТ від 16.08.2024 року в розмірі 1514 грн. 56 коп. (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень п`ятдесят шість копійок).

Матеріали кримінального провадження № 0001459 від 02.07.2024 року залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/6145/24 (1-кп/216/638/24).

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції (у разі перебування під вартою).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Особливості та обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 394 та ч. 2 ст. 473 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1