УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , в режимі відеоконференції із захисником ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 3 управління ГСУ СБ України ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берислав Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до ЄРДР за №000006 від 09.01.2024,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в ОВС 2 відділу 3 управління ГСУ СБ України ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до ЄРДР за №000006 від 09.01.2024.

Слідчий обґрунтовує клопотання тим, що ГСУ СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000006 від 09.01.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2, а також за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що у період з 09.03.2022 до 09.11.2022 територія Калинівської селищної територіальної громади Бериславського району Херсонської області була окупована збройними силами та іншими військовими формуваннями рф і перебувала під їх контролем. Територія м. Берислав Бериславського району Херсонської області знаходилась під окупацією з 25.02.2022 по 11.11.2022.

Серед інших, до складу збройних сил рф, які окупували та здійснювали ефективний контроль над територією та населеними пунктами Бериславського району Херсонської області, входило збройне формування у складі збройних сил рф, а саме НОМЕР_1 стрілецький полк «ДНР».

До складу указаного незаконного збройного формування входив командир взводу 2 батальйону громадянин України ОСОБА_7 , позивний « ОСОБА_9 », прізвисько « ОСОБА_10 ».

Починаючи з 09.03.2022 військовослужбовці збройних сил рф, у тому числі військовослужбовці НОМЕР_1 стрілецького полку «ДНР заселилися на території фермерського господарства «Вікдан-Агро», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , керівником та власником якого є громадянин України ОСОБА_11 .

За вказаною адресою знаходяться складські приміщення, тік-майданчик, сільськогосподарська техніка, продукція та транспортні засоби фермерських господарств, керівником та власником яких є ОСОБА_11 .

Не пізніше квітня 2022 року у ОСОБА_7 виник умисел на розграбування майна ОСОБА_11 , у тому числі транспорту та сільськогосподарської продукції, які зберігалися на території фермерського господарства «Вікдан-Агро», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

До виконання свого плану ОСОБА_7 залучив невстановлених військовослужбовців зс рф, а також громадян України мешканців м. Берислава ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким доручив здійснювати зберігання викрадених транспортних засобів та сільськогосподарської продукції, їх реалізацію третім особам.

У другій половині квітня 2022 року ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , невстановленими військовослужбовцями зс рф, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, достовірно розуміючи, що він є учасником збройного конфлікту і діє в умовах агресії рф проти України, використовуючи обставини та умови збройного конфлікту, усвідомлюючи статус ОСОБА_11 як цивільної особи, яка перебуває під захистом, в порушення ст. 33 Конвенції про захист цивільного населення під час війни, ст. ст. 23, 46, 47, 53 Положення про закони і звичаї війни на суходолі, надав вказівку невстановленим військовослужбовцями зс рф перевезти з території тік-майданчику ФГ «Вікдан-Агро», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , транспортні засоби: два вантажні автомобілі (самоскиди) MAN TGS 41.400, три вантажних автомобіля (тягачі сідлові) MAN TGX 18.440, два напівпричепа (самоскиди) WIELTON NW 3,напівпричеп самоскид WIELTON NW, які належали потерпілому ОСОБА_11 до автобази ТОВ «Транс-Юг», що розташована за адресою: Херсонська область, м. Берислав, вул. Кримська, 43.

На виконання указаної вказівки невстановлені військовослужбовці зс рф у другій половині квітня 2022 року перевезли з території тік-майданчику ФГ «Вікдан-Агро», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , транспортні засоби: два вантажні автомобілі (самоскиди) MAN TGS 41.400, три вантажних автомобіля (тягачі сідлові) MAN TGX 18.440, два напівпричепа (самоскиди) WIELTON NW 3,напівпричеп самоскид WIELTON NW до автобази ТОВ «Транс-Юг», що розташована за адресою: Херсонська область, м. Берислав, вул. Кримська, 43.

Продовжуючи спільні із ОСОБА_7 та іншими невстановленими військовослужбовцями зс рф дії, ОСОБА_4 , на виконання вказівок ОСОБА_12 , з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, достовірно розуміючи, що він діє в умовах агресії РФ проти України, використовуючи обставини та умови збройного конфлікту, усвідомлюючи статус ОСОБА_11 як цивільної особи, яка перебуває під захистом, в порушення ст. 33 Конвенції про захист цивільного населення під час війни, ст. ст. 23, 46, 47, 53 Положення про закони і звичаї війни на суходолі, виконуючи свою роль у вчиненні протиправних дій, усвідомлюючи, що два вантажні автомобілі (самоскиди) MAN TGS 41.400, три вантажних автомобіля (тягачі сідлові) MAN TGX 18.440, два напівпричепа (самоскиди) WIELTON NW 3,напівпричеп самоскид WIELTON NW були викрадені у ОСОБА_11 , починаючи з другої половини квітня 2022 року забезпечив зберігання указаних транспортних засобів на території автобази ТОВ «Транс-Юг», розташованої за адресою: Херсонська область, м. Берислав, вул. Кримська, 43, до якої мав безперешкодний доступ.

У подальшому, у період часу з квітня по вересень 2022 року ОСОБА_4 , діючи спільно із ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими військовослужбовцями зс рф продовжуючи реалізовувати спільний умисел, направлений на незаконне збагачення, використовував указані транспортні засоби для особистих потреб, у тому числі для перевезення сільськогосподарської продукції.

Крім того, період часу з квітня по вересень 2022 року ОСОБА_4 , діючи спільно із ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими військовослужбовцями зс рф, використовуючи викрадені у ОСОБА_11 транспортні засоби здійснив розграбування іншого майна ОСОБА_11 , а саме соняшникового насіння, селітри шляхом перевезення указаної продукції з території тік-майданчику ФГ «Вікдан-Агро» на територію автобази ТОВ «Транс-Юг». У подальшому викрадену продукцію ОСОБА_4 разом із ОСОБА_8 , перевіз, вивантажив та передав невстановленим особам у АДРЕСА_4 .

Продовжуючи спільні із ОСОБА_7 , іншими невстановленими військовослужбовцями рф дії, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_8 у період часу з червня по вересень 2022 року, перевезли вищевказані транспорті засоби у АДРЕСА_4 , де передали їх невстановленим особам.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у порушенні законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчинених за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_4 , упродовж часу з середини квітня 2022 року по вересень 2022 року, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх наслідки, будучи обізнаним про факт ведення рф агресивної війни та проведення у зв`язку з цим підривної діяльності проти України, з метою завдання шкоди Україні, за власної ініціативи, вчиняв умисні дії з пособництва державі-агресору за наступних обставин.

Так, у квітні 2022 року ОСОБА_4 , будучи громадянином України, налагодив особистий тісний зв`язок з представниками держави-агресора з числа військовослужбовців збройних сил рф, у тому числі із командиром взводу 2 батальйону НОМЕР_1 стрілецького полку «ДНР» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , для пособництва діям указаних представників держави-агресора у підривній діяльності проти України шляхом передачі військовослужбовцям РФ матеріальних ресурсів, надання допомоги в облаштуванні блок-постів та фортифікаційних споруд.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , маючи можливість вільно розпоряджатися рухомим та нерухомим майном, яке належать ТОВ «Транс-Юг», що розміщене на території автобази за адресою: АДРЕСА_5 , будучи обізнаними про факт ведення РФ агресивної війни проти України та проведення у зв`язку з цим представниками держави-агресора підривної діяльності проти України, діючи умисно, з метою завдання шкоди України, у період з 14.04.2022 по 11.11.2022 надавав невстановленим особам з числа військовослужбовців збройних сил РФ матеріальні ресурси, а саме: паливно-мастильні матеріали, сільськогосподарську техніку, транспортні засоби, складські приміщення для розміщення військової техніки, а також здійснював розселення військовослужбовців збройних сил рф на території ТОВ «Транс-Юг» за вищевказаною адресою.

Поряд з цим, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що територія Бериславського району Херсонської області є невід`ємною частиною суверенної та незалежної України, маючи на меті спільно та узгоджено виконувати в інтересах військових формувань збройних сил рф будь-які дії на шкоду України, перебуваючи в м. Берислав, діючи умисно, з метою надання останнім допомоги під час збройного конфлікту та проведення представниками рф підривної діяльності проти України у червні та серпні 2022 року (точна дата органом досудового розслідування не встановлена), вчиняв умисні дії, спрямовані на допомогу невстановленим особам з числа збройних сил рф з облаштування блок-постів у м. Берислав та фортифікаційних споруд для укріплення позицій військових формувань держави-агресора на території Бериславського району Херсонської області, шляхом добровільної та особистої участі в їх облаштуванні, використовуючи при цьому техніку, безперешкодний доступ до якої він мав.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у пособництві державі-агресору, а саме у вчиненні умисних дій, спрямованих на допомогу (пособництво) збройним формуванням держави-агресора з метою завдання шкоди Україні шляхом: підтримання та реалізації дій збройних формувань держави-агресора; передачі матеріальних ресурсів збройним формуванням держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

13.09.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку ст.ст. 208, 615 КПК України та того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

14.09.2024 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 у період часу з 21 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин наступної доби.

08.11.2024 постановою виконувача обов`язків Генерального прокурора строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000006 продовжений до 3 (трьох) місяців, тобто до 13.12.2024.

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту закінчився 13.11.2024.

У клопотанні слідчого зазначено, що на даний час існують ризики, які дають достатньо підстав вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому інший запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, просив його задовольнити та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Крім того, зазначив, що звертався засобами поштового зв`язку з клопотанням про продовження ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, однак воно фізично ще не дійшло до суду, та у зв`язку з закінченням строку дії запобіжного заходу, фактичних обставин вчинення ОСОБА_4 інкримінованих кримінальних правопорушень просив застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В той же час повідомив, що за наслідками апеляційного розгляду, ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва про відмову в застосуванні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування домашнього арешту залишено без змін. Також зазначив про відсутність даних про неналежну процесуальну поведінку підозрюваного під час строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Захисник заперечив щодо клопотання, обґрунтовуючи свої доводи тим, що до підозрюваного ОСОБА_4 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покладено обов`язки, визначені ст. 194 КПК України, які ОСОБА_4 виконував у повному обсязі. Крім того, ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва була предметом апеляційного розгляду, за наслідками якого її залишено без змін. Також захисник зазначив, що підозрюваний ОСОБА_4 працевлаштований, має сім`ю, місце проживання, а тому вважав за можливе застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав доводи захисника, вказав, що наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду не має, завжди за викликом прибував до слідчого, суду.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ГСУ СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000006 від 09.01.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2, а також за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

13.09.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку ст.ст. 208, 615 КПК України та того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

14.09.2024 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 у період часу з 21 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин наступної доби, до 13.11.2024.

08.11.2024 постановою виконувача обов`язків Генерального прокурора строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000006 продовжений до 3 (трьох) місяців, тобто до 13.12.2024.

Обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та причетність підозрюваного до вчиненого кримінального правопорушення підтверджується долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Виходячи з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків неналежної процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує мету застосування запобіжного заходу, тяжкість кримінальних правопорушень, що інкримінується ОСОБА_4 , а також обставини у відповідності до вимог ст.178 КПК України, що характеризують підозрюваного, який має місце постійного проживання та реєстрації, його вік та стан здоров`я.

Також, враховується, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, яка Київським апеляційним судом залишена без змін.

При цьому, прокурором в судовому засіданні не доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, такого ступеню, які виправдовують застосування до підозрюваного ОСОБА_4 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, враховується, що у матеріалах клопотання відсутні належні документальні дані, які б свідчили про ухилення від виконання процесуальних обов`язків підозрюваним.

Згідно з вимогами ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим та прокурором обґрунтування клопотання.

Необхідності обмеження права особи на свободу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 немає, оскільки припущення прокурора щодо можливості ОСОБА_4 незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та/або вчинити інше кримінальне правопорушення в даному випадку не є визначальними для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, враховуючи встановлені в судовому засіданні ризики та дані про особу підозрюваного, який неофіційно працевлаштований, має місце реєстрації, постійне місце проживання, одружений, слідчий суддя дійшов висновку, що в даному провадженні існують підстави для застосування до підозрюваного більш м`якого, окрім виняткового запобіжного заходу, такого, як домашній арешт у певний період доби, що на думку слідчого судді зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, та який, з урахуванням усіх обставин справи, буде достатнім запобіжним заходом для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання виникнення ризиків передбачених ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися за межі м. Кривий Ріг Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду; здати слідчому на зберігання закордонний паспорт, інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 3 управління ГСУ СБ України ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період з 21 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступної доби.

Строк дії ухвали про застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту визначити до 13 грудня 2024 року, в межах строку досудового розслідування.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 :

1.повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання;

2.не відлучатися за межі м. Кривий Ріг Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

3.прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду;

4.здати слідчому на зберігання закордонний паспорт, інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

5.носити електронний засіб контролю.

Виконання ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, захисником, підозрюваним протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя