Провадження №: 1-в/336/235/2024
У Х В А Л А

Іменем України

16 вересня 2024 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_4 відносно ОСОБА_5 , подане на підставі ст.537,539 КПК України,-

Встановив:

Начальник Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області звернувся до суду з поданням про усунення протиріч,наявних,на думку автора подання,у вироці Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 24.10.2023 р.відносно ОСОБА_5 , обгрунтовуючи його наступним.

В поданні зазначено,що 21.08.2024 р.на виконання до Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області надійшов вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 24.10.2023 р. відносно засудженого ОСОБА_5 .

Цим вироком ОСОБА_5 призначено покарання за ч.1 ст.301-1 КК України у виді 2 років обмеження волі з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов`язку повідомляти уповноважений орган з питань пробації пр. зміну місця проживання.

У поданні ставиться питання про усунення протиріч,наявних,на думку автора подання,у вказаному вище вироці,оскільки згадуваним вище вироком на засудженого ОСОБА_5 не покладено обов`язку періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

В судове засідання представник органу пробації не з`явився,надав письмову заяву,у якій підтримав подання з наведених у ньому підстав та розгляд подання без його участі.

Прокурор у судовому засіданні подав заяву про розгляд подання без йоо участі.

Засуджений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 в судове засідання подали заяву,у якій зазначили,що вказаний вище вирок суду був ухвалений на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим від 02.10.2023 р.,є таким,що не містить протиріч та суперечностей,просять розглядати подання без їх участи та відмовити у його задоволенні.

Неявка учасників справи,належно повідомлених про місце та час розгляду подання,відповідно до ч.5 ст.539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду без їх участі.

Вивчивши подання та додатки до нього, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24.10.2023 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_7 обвинуваченим ОСОБА_5 від 02.10.2023 р.

На підставі угоди про визнання винуватості призначено узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки з покладенням обов`язку повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирок набрав законної сили 23.11.2023 р.та направлений на виконання до Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області.

За змістом подання,під час виконання вироку уповноважений орган з питань пробації вважає,що призначене вироком суду покарання засудженому ОСОБА_5 ,за відсутності обов`язку ОСОБА_5 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації перешкоджає повноцінно проводити профілактичну роботу із засудженим та здійснювати за ним якісний контроль,тому вирок є таким,що потребує усунення протиріч в частині обов`язків,покладених на засудженого.

Особливості порядку кримінального провадження на підставі угоди унормовані Розділом VI КК України.

Угода про визнання винуватості оформлена відповідно до вимог статті 472 КПК України домовленість, за якою прокурор та підозрюваний/обвинувачений досягають згоди про повне та беззастережне визнання підозрюваним/обвинуваченим своєї винуватості, про обов`язки підозрюваного/обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення чи проступку, вчиненого іншою особою (якщо це питання ставиться в рамках домовленості), а також про наслідки, які настануть для підозрюваного чи обвинуваченого в результаті укладення угоди (про міру покарання або звільнення особи від кримінальної відповідальності з випробуванням).

В угоді про визнання винуватості зазначаються:

?сторони угоди;

?формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

?істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення;

?обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце);

?умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення;

?узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням;

?наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.

У заключній частині угоди зазначається дата та місце її складання, а також підписи сторін угоди.

Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

Якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання повинен з`ясувати в обвинуваченого, чи цілком він розуміє:

1.що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2.наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 КПК України;

3.характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим;

4.вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди у разі необхідності суд має право витребовувати документи, у тому числі скарги підозрюваного чи обвинуваченого, подані ним під час кримінального провадження, та рішення за наслідками їх розгляду, а також викликати в судове засідання осіб та опитувати їх.

Суд перевіряє угоду на відповідність вимогам КПК України та/або закону.

Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1.умови угоди суперечать вимогам Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2.умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3.умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4.існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5.очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6.відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З наведеного суд виснує,що узгодження покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням на підставі угоди є правом сторін,втручатись у яке суд не уповноважений,у даній справі покарання узгоджено прокурором як стороною обвинувачення та обвинуваченим,представленим захисником,в тій редакції,яка викладена в угоді та затверджена вироком суду,оскільки умови угоди закону не протирічать.

Крім того,перевірка вироку суду на відповідність його вимогам закону,в тому числі при призначенні покарання,є повноваженням суду апеляційної інстанції,повноваження уповноваженого органу з питань пробації визначені ст.13 КВК України, серед них відсутні повноваження по здійсненню контролю за постановленням судами вироків на підставі угод.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду в розумінні ст. 6 Конвенції. Європейський суд неодноразово робив висновок про те, що це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, щоб остаточне, обов`язкове, судове рішення залишалося невиконаним.

Оскільки призначене судом у вироку від 23.10.2023 р.покарання ОСОБА_5 за наслідками затвердження угоди про визнання винуватості є зрозумілим,не містить протиріч та суперечностей,які б перешкоджали його виконанню,подання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 13 КВК України, суд-

Постановив:

В задоволенні подання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1