Справа № 1-2/2004
Провадження №11-кп/801/973/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції заявника ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці заяву засудженого ОСОБА_7 про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку Апеляційного суду Вінницької області від 09.03.2004,

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького апеляційного суду звернувся ОСОБА_7 з заявою про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку Апеляційного суду Вінницької області від 09.03.2004.

Заявник вказує, що вироком Апеляційного суду Вінницької області від 09.03.20204, його, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнано винуватими у вчиненні ряду злочинів та стягнуто з них солідарно на користь потерпілих заподіяну шкоду та судові витрати. Заявник просить визначити його ідеальну частку з солідарного зобов`язання перед потерпілими.

В судовому засіданні ОСОБА_7 просив задовольнити його заяву та вказав, що бажає виплатити стягнуту судом суму відшкодування, однак лише свою частку.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_7 , оскільки таке виділення погрішить становище потерпілих, адже вони мають право вимагати виплати відшкодування з усіх боржників до повного погашення боргу.

Вислухавши доповідача, виступи заявника та прокурора, дослідивши матеріали заяви, суд не вбачає підстав для задоволення заявлених вимог.

З матеріалів провадження вбачається, що вироком Апеляційного суду Вінницької області від 09.03.20204 визнано винуватими ОСОБА_8 у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 115 ч. 2 п.п. 6, 12, 13, 289 ч. 3, 27 ч. 3, 187 ч. 3 КК України; ОСОБА_7 у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 115 ч. 2 п.п. 6, 12, 13, 289 ч. 3, 187 ч. 3 КК України, ОСОБА_9 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 3 КК України. Цим вироком суд вирішив цивільні позови потерпілих та стягнув з обвинувачених солідарно на користь потерпілих заподіяну шкоду та судові витрати.

Заявник просить визначити йому ідеальну частку з суми відшкодування шкоди потерпілим, стягнутої судом солідарно з трьох засуджених.

Так, вимоги Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК 2012 року не містять положень щодо розгляду за нормами КПК України 1960 року питань, пов`язаних з виконанням вироку.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 20 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 1.03.2013 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішуються відповідно до вимог розділу VIII КПК України. Питання, які виникають під час та після виконання вироку у потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та інших осіб, що стосуються цивільного позову, розглядаються судом за правилами КПК (стаття 539).

Однак, як вбачається з п. 12 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» від 21.12.1990 року, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст. 411 КПК України, питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Суд, постановляючи вирок, вказав про солідарне стягнення з обвинувачених завданої шкоди потерпілим. Заявник ОСОБА_7 фактично просить змінити вирок в частині вирішення цивільного позову.

Однією з гарантій забезпечення правової визначеності, елементом стабільності судового рішення та його законної сили є його незмінність. Суд, який ухвалив (постановив) рішення, після його проголошення, не має права його змінити або скасувати. Допущені в судовому рішенні помилки, внаслідок яких воно стає незаконним і необґрунтованим, виступають підставою для зміни і скасування рішення в апеляційному і касаційному порядку та у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Кримінальним процесуальним законом визначено можливість вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, при цьому не змінюючи його суть.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Зважаючи на загальні засади кримінального судочинства, вирішення питання, заявленого засудженим ОСОБА_7 , не відноситься до компетенції суду в порядку, передбаченому ст.ст. 537, 539 КПК України, тому в задоволенні заяви засудженого слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку Апеляційного суду Вінницької області від 09.03.2004.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4