У Х В А Л А

Іменем України

11 вересня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

заявника скарги: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 18.07.2024, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду зі скаргою, в якій просила:

- визнати протиправною бездіяльність уповноважених осіб четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 18.07.2024;

- зобов`язати уповноважених осіб четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 18.07.2024.

Скарга мотивована тим, що 18.07.2024 ОСОБА_3 звернулась до четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, з заявою про вчинення кримінального правопорушення.

01.09.2024 ОСОБА_3 отримано лист про відмову у внесенні відомості до ЄРДР.

Однак, не погоджуючись із вказаним рішенням, вважаючи невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 18.07.2024, порушенням вимог чинного законодавства, остання звернулась до суду з даною скаргою.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Четвертий слідчий відділ (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, явку уповноваженого представника в судове засідання не направило.

Відповідно до частини третьої статті 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

З огляду на наведене суд дійшов висновку, що в даному випадку, відсутність представника ДБР не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення заявника скарги, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, а саме бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Правом на оскарження наділені, зокрема, заявник та потерпілий, чи їх представник.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 липня 2024 року ОСОБА_3 звернулась до четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, із заявою про вчинення кримінального правопорушення, в якій просила внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування.

Заява, зокрема, мотивована наступним:

« ОСОБА_4 та проживала в с. Лисова Лисіївка Калинівського району Вінницької області (на даний час Хмільницький район).

У 1976 році я побудувала на території колгоспного двору цегляний будинок.

Мій батько ОСОБА_5 на цей час проживав в АДРЕСА_1 .

Однак, колишній секретар сільради ОСОБА_6 (після одруження стала ОСОБА_7 ) таємно від мене приписала його в по господарській книзі і зазначила головою двору. Це вона зробила за проханням моєї рідної сестри ОСОБА_8 для того, щоб відібрати у мене вказаний вище будинок.

У 1973 році трагічно загинули мої діти чотирьох та двох і шість місяців і я отримала велику психічну травму та вимушена була виїхати на лікування у місто Вінницю.

У 1986 році помер мій батько і моя сестра ОСОБА_9 зірвала замки з дверей та з дітьми зайняла мій будинок. До цього часу вона в с. Лисова ОСОБА_10 не проживала. З 1964 року вона проживала разом з батьком і після одруження з гр. ОСОБА_11 надалі декілька разів змінювала місце проживання. Останнє місце проживання в АДРЕСА_2 .

Після смерті батька відкрилась спадщина і, так як батько рахувався головою двору, то і житловий будинок виявляється належав також йому.

Таким чином, мені прийшлось ділити будинок разом з моїм братом ОСОБА_12 та сестрою ОСОБА_9 .

В 1989 році почались судові справи. Брат звісно ж що був на моїй стороні, оскільки я будувала житловий будинок за власні кошти, а батька тоді не було й близько в селі.

20 грудня 1989 року рішенням Калинівського районного суду у цивільній справі №2-287/89 житловий будинок був розподілений між нами в такій пропорції: 54/100 частини сестрі ОСОБА_13 та по 23/100 мені і брату.

Таке рішення суду було ухвалене на підставі підробленої секретарем ЛисовоЛисіївської сільської ради ОСОБА_14 виписки з по господарської книги №1 села Лисова Лисіївка Калинівського району, в якій зазначено про те, що головою колгоспного двору з 1986 по 1988 роки був мій батько.

Цю виписку завірив на той час помічник прокурора Калинівської рай прокуратури ОСОБА_15 . На даний час він являється головою Калинівського районного суду.»

Листом за підписом в.о. керівника четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_16 заявника повідомлено про те, що:

«Проте, у ході розгляду Вашого звернення, з огляду на викладені у ньому відомості, фактичних обставин, які б достатньо об`єктивно свідчили про ознаки складу кримінального правопорушення та підтверджували його конкретну подію, не встановлено.»

Визначаючись щодо обґрунтованості скарги суд виходить з того, що відповідно до статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Положеннями частини першої статті 9 КПК України на керівника органу досудового розслідування покладений обов`язок неухильно додержуватись вимог Кримінального процесуального кодексу.

Відповідно до частини першої та другої статті 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, яке затверджено наказом Генеральної прокуратури України від 30.06.2020 №298, передбачено, що до реєстру вносяться відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, кримінально-процесуальне законодавство передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, але не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень, а лише тих, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Як зазначила у своїй заяві ОСОБА_3 та пояснила у судовому засіданні, підставою для звернення із заявою до четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, стало те, що у 1986 році була підроблена виписка з погосподарської книги.

Верховний Суд у своєму рішенні від 30.09.2021 (Постанова ККС ВС у справі 556/450/18) вказав, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 при розгляді справи №818/1526/18 зазначила, що, саме у межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Таким чином, підставою для початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Суд враховуючи вищенаведене, дослідивши скаргу та заяву ОСОБА_3 , вважає, що відомості, які зазначені у заяві не містять в собі даних, що можуть вказувати на конкретні ознаки складу кримінального правопорушення.

Як зазначено вище підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою/повідомленням про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Враховуючи вищенаведене, дослідивши скаргу та заяву ОСОБА_3 від 18.07.2024, слідчий суддя дійшов висновку, що остання не є заявою або повідомленням про вчинення злочину.

Частиною першою та другою статті 307 КПК України передбачено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку про необґрунтованість скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 9, 25, 26, 214, 216, 303-307, 309, 372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 18.07.2024 - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя