Справа № 133/636/21
УХВАЛА

18 вересня 2024 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького районного суду Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря ОСОБА_4

та учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_10 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.09.2020 за № 0000682, по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України,

УСТАНОВИЛА:

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області знаходитьсякримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.09.2020 за № 0000682, по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, по якому проводиться судовий розгляд.

17.09.2024 від захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 надійшло до суду клопотання, у якому він просить зобов`язати начальника Державної установи «Вінницької установи виконання покарань (№1)» та начальника медичної частини Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» забезпечити невідкладне проведення повного медичного обстеження обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для встановлення наявних захворювань та надання йому необхідної медичної допомоги, в тому числі із можливістю залучення відповідних лікарів-фахівців, а саме: ендокринолога, з дотриманням вимог «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, взятим під варту», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерством охорони здоров`я України №239/5/104 від 10.02.2012; зобов`язати начальника Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» ознайомити обвинуваченого ОСОБА_9 з медичними висновками, складеними за результатами проведеного обстеження та лікування, та надати відповідний висновок йому особисто. Клопотання обґрунтоване тим, що з часу поміщення обвинуваченого ОСОБА_9 під варту в Державну установу «Вінницька установа виконання покарань (№1)» при його зрості 177 см вага складала 84 кг, а на початок серпня 2024 року, після утримання в даній установі 46 місяців, його вага склала 56 кг. Дана обставина підтверджується листом Філії ДУ ЦОЗ ДКВС України у Вінницькій області за №1133/636/21/20746/24 від 07.08.2024. Стороною захисту обвинуваченого ОСОБА_9 подавались двічі клопотання для проведення медичного огляду ОСОБА_9 як в медичній частині Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)», так і за її межами вузьким колом спеціалістів. 07.08.2024 під час судового розгляду даної справи у Вінницькому районному суді Вінницької області ним було заявлено клопотання про надання доручення в Державну установу «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для проведення медичного огляду обвинуваченому ОСОБА_9 , так як за час перебування в зазначеній установі він втратив 28 кг ваги. На лист Вінницького районного суду Вінницької області Філія ДУ ЦОЗ ДКВС України у Вінницькій області надіслала лист за №1133/636/21/20746/24 від 07.08.2024, в якому зазначила, що ОСОБА_9 регулярно проводяться обстеження і відповідно до медичних показників, за станом здоров`я він може утримуватись в умовах СІЗО при Державній установі «Вінницька установа виконання покарань (№1)». Однак вивчивши зазначений лист, видно, що аналіз крові на вміст цукру в крові не проводився, а згідно з даними, наданими йому обвинуваченим ОСОБА_9 , у нього підвищений рівень цукру в крові більш як до 30 ммоль/л. По медичному визначенню цукровий діабет це поширене захворювання, для якого характерний підвищений вміст цукру в крові. У нормі його рівень повинен бути у дорослих 3,5-5,7 ммоль/л. На даний час в обвинуваченого цукровий діабет 1 чи 2 типу, але це можуть визначити спеціалісти, а саме: лікар-ендокринолог, але для діагностики цукрового діабету пацієнтам призначають лабораторні дослідження. Зазвичай проводять аналіз крові на рівень цукру (виконується натщесерце); глюкозотолерантний тест; аналіз крові на гліколізований гемоглобін; аналіз крові на інсулін та С-пептид (для диференціальної діагностики діабету 1 та 2 типу); аналіз сечі на рівень глюкози та кетонових тіл. Норми чинного законодавства свідчать про те, що уповноважені особи СІЗО, лікар медичної частини та керівництво зобов`язані на прохання особи, яка утримується під вартою, обстежити її та надавати належну медичну допомогу, а в разі неможливості вчинити ці дії, самостійно, у межах СІЗО, організувати обстеження особи, узятої під варту, відповідно до зазначеного судом порядку. Враховуючи викладене, а також те, що обвинувачений ОСОБА_9 , який утримується під вартою в Державній установі «Вінницька установа виконання покарань (№1)», заявляє про його неналежне обстеження та лікування в умовах СІЗО, з метою недопущення порушення прав обвинуваченого ОСОБА_9 отримання необхідної медичної допомоги та визначення можливості утримання останнього в умовах тримання під вартою, необхідно зобов`язати начальника Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» та начальника медичної частини Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» забезпечити невідкладне проведення повного медичного обстеження ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для встановлення наявних захворювань та надання йому необхідної медичної допомоги, в тому числі із можливістю залучення відповідних лікарів-фахівців, а саме: ендокринолога, з дотриманням вимог «Порядку взаємодії закладів охорони здоров?я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, взятим під варту», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерством охорони здоров`я України №239/5/104 від 10.02.2012.

В судовому засіданні 18.09.2024 захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 підтримав вищезазначене клопотання та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор ОСОБА_5 з приводу клопотання захисника обвинуваченого покладається на розсуд суду.

Потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та їхній представник адвокат ОСОБА_8 заперечують з приводу клопотання захисника обвинуваченого.

Заслухавши клопотання та думки учасників судового провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Статтею 49 Конституції України визначено, що охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. У державних і комунальних закладах охорони здоров`я медична допомога надається безоплатно; існуюча мережа таких закладів не може бути скорочена. Держава сприяє розвиткові лікувальних закладів усіх форм власності.

Стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод покладає на державу обов`язок захищати фізичне здоров`я осіб, позбавлених волі.

Положеннями статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ст.ст. 6, 39, 72 Основ законодавства України про охорону здоров`я передбачено, що особи, узяті під варту, мають право на надання їм медичної допомоги.

Статтею 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» передбачено, що медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 10.02.2012 затверджено Порядок взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту (далі Порядок).

Так, згідно з п. 2.3 Порядку, медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО. Під час медичного обстеження особи, узятої під варту, з метою встановлення діагнозу лікар медичної частини СІЗО використовує дані анамнезу, медичної документації, яка долучена до особової справи, результати огляду, дані лабораторних, рентгенологічних і функціональних методів дослідження. За необхідності керівництво СІЗО подає запит до закладу охорони здоров`я, який надавав медичну допомогу особі, узятій під варту, щодо результатів диспансерного, амбулаторного, стаціонарного нагляду або лікування. У випадках, коли лікарі медичної частини СІЗО не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини СІЗО подає запит до керівництва СІЗО щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я. Керівництво СІЗО забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Відповідно до п. 2.6 Порядку, особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. У разі звернення особи, узятої під варту, до лікаря медичної частини СІЗО з проханням про допуск обраного лікаря-фахівця лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан її здоров`я та запит до керівництва СІЗО. Керівництво СІЗО забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця.

Пунктом 2.7 Порядку визначено, що у разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Про необхідність проведення обстеження, яке потребує вивезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан її здоров`я та запит до керівництва СІЗО. Керівництво СІЗО забезпечує своєчасне направлення особи, узятої під варту, на обстеження до обраного лікарем медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Відповідно до п. 138 рішення ЄСПЛ від 15.05.2012 у справі «Каверзін проти України» (Kaverzin v. Ukraine), заява № 23893/03, надання необхідної медичної допомоги особам у місцях тримання під вартою є обов`язком держави. Встановлюючи те, чи виконали державні органи свої обов`язки з надання медичної допомоги особі, яка перебуває під вартою і під їхнім контролем, Суд має оцінити якість медичних послуг, наданих такій особі з урахуванням стану її здоров`я та «практичних вимог ув`язнення», і, якщо її було позбавлено адекватної медичної допомоги, з`ясувати, чи становило це нелюдське і таке, що принижує гідність, поводження на порушення статті 3 Конвенції (рішення у справах «Сарбан проти Молдови» (Sarban v. Moldova), заява №3456/05, п. 78).

Враховуючи викладене, а також те, що обвинувачений ОСОБА_9 , який утримується під вартою у Державній установі «Вінницька установа виконання покарань (№1)», скаржиться на стан свого здоров`я та бажає пройти медичний огляд з метою визначення свого стану здоров`я, колегія суддів дійшла висновку про необхідність проведення медичного обстеження обвинуваченого ОСОБА_9 , у зв`язку з чим клопотання захисника обвинуваченого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 372, 376 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 задовольнити.

Зобов`язати начальника Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» та начальника медичної частини Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» забезпечити проведення повного медичного обстеження обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для встановлення наявних захворювань та надання йому необхідної медичної допомоги, в тому числі із можливістю залучення відповідних лікарів-фахівців, а саме: лікаря-ендокринолога.

З огляду на встановлений діагноз та призначене необхідне лікування надати суду інформацію щодо можливості подальшого перебування ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах СІЗО для розгляду даного кримінального провадження, повідомивши про це обвинуваченого ОСОБА_9 .

Копію ухвали направити для виконання начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)».

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ СУДДЯ Юлія КАРПІНСЬКА

СУДДІ

ОСОБА_13