печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні Печерського районного суду м. Києва заяву адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , про відвід слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від участі у розгляді клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

УСТАНОВИВ :

У провадження судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла заява захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про відвід слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від розгляду клопотання органу досудового розслідування про продовження строку запобіжного заходу щодо підозрюваного у кримінальному провадженні № 000109 ОСОБА_4 .

В обґрунтування заявленого відводу зазначає, що Печерський районний суд міста Києва не був утворений у законний спосіб, що є підставою для заявлення відводу судді ОСОБА_6 у провадження якої надійшло дане клопотання.

У судовому засіданні захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 заяву підтримали, просили задовольнити.

У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення заяви про відвід, просив відмовити.

Слідчий суддя ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, про місце і час розгляду заяви повідомлена у встановленому законом порядку.

Вивчивши заяву, заслухавши думку учасників судового провадження, суддя дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Підстави для відводу судді визначені у статтями 75, 76 КПК України.

Відповідно до статті 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Згідно з частиною п`ятою статті 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).

Проаналізувавши наведені норми, зважаючи на презумпцію неупередженості судді, суддя зазначає, що судовим розглядом не встановлено, а стороною захисту не доведено наявність обставин, які б викликали сумнів в неупередженості слідчого судді ОСОБА_6 і унеможливлювали винесення ним об`єктивного судового рішення. Заявлений захисником відвід жодним чином не мотивований, не містить будь-яких належних та підтверджених даних, які б свідчили про неупередженість на необ`єктивність слідчого судді ОСОБА_6 .

За таких обставин, правові підстави для задоволення заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_6 відсутні. Отже, заява про відвід слідчого судді ОСОБА_6 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 75, 76, 80, 81, 309 Кримінального процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , про відвід слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від участі у розгляді клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_8