УХВАЛА

Іменем України

22.08.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із указаною вище скаргою, в обґрунтування вимог за якою зазначила, що 13.08.2024 року подала до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області заяву про вчинені кримінальні правопорушення та просила внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань (у тексті ЄРДР) відомості щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та інших осіб за ст.ст. 194, 196, 356 КК України, а також надати витяг із ЄРДР. Проте, у порушення вимог статті 214 КПК України відомості за заявою до ЄРДР внесені не були.

З огляду на викладене у скарзі ОСОБА_3 просить слідчого суддю визнати незаконною бездіяльність слідчого Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР за її заявою; зобов`язати уповноважених осіб Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області внести в ЄРДР відомості за її заявою про кримінальні правопорушення щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та інших осіб за ст.ст. 194, 196, 356 КК України; визнати заявницю потерпілою та зобов`язати надати витяг з ЄРДР.

Гр. ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд скарги без її участі, скаргу підтримує та просить задовольнити.

Слідчий (дізнавач) СВ (СД) Житомирського РУП ГУНП в Житомирський області в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, його неявка не перешкоджає розгляду скарги згідно з положеннями КПК України.

Слідчий суддя, вивчивши й дослідивши матеріали скарги та доданих до неї документів, дійшов висновку, що вимоги скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що гр. ОСОБА_3 звернулася до Житомирського РУП ГУНП в Житомирський із заявою про вчинені кримінальні правопорушення від 13.08.2024 року, котра була одержана уповноваженою особою Житомирського РУП у той же день.

У згаданій заяві ОСОБА_3 послалася на те, що їй на праві власності належить 65/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 . Заявнику стало відомо про те, що 31.08.2022 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_6 видано ОСОБА_7 свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на інших 35/100 частин будинку. У подальшому 13.01.2023 року ОСОБА_7 подарувала дану частину будинку ОСОБА_9 , але заявнику ніхто не пропонував викупити зазначену частину будинку, оскільки співвласники будинку мають переважне право на придбання такої частини будинку. Вже 07.03.2023 року ОСОБА_9 подарувала частину будинку ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , але заявнику також ніхто не пропонував купити зазначену частину будинку. На переконання ОСОБА_3 , оскільки житловий будинок не був поділений, то спадкодавець ОСОБА_8 не мала права заповідати будь-яку частину будинку. За словами заявника, вона зверталась і звертається до судів із позовами в порядку цивільного судочинства про визнання заповіту та договорів дарування недійсними, однак результату немає, оскільки суди не вправі в порядку цивільного судочинства пере віряти наявність в діях певних осіб кримінальних правопорушень.

У поданій до управління поліції заяві про вчинені кримінальні правопорушення від 13.08.2024 ОСОБА_3 зауважила, що нові співвласники будинку ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розпочали ремонтно-будівельні роботи з пошкодженням несущих стін будинку, що становить загрозу обвалу всього будинку. Згідно з одержаною заявником відповіддю Управління державного архітектурно-будівельного контролю Житомирської міської ради від 22.07.2024 у ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відсутні дозвільні документи на проведення будівельних робіт (реконструкцію) будинку. Тому у ОСОБА_3 є обґрунтовані підозри на те, що ОСОБА_4 разом з іншими особами вчинено пошкодження майна та самоправство, тобто злочини-кримінальні правопорушення, які передбачено ст. ст. 194, 196, 356 КК України. У заяві від 13.08.2024 ОСОБА_3 просила внести до ЄРДР відомості за фактами щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та інших осіб за ст.ст. 194, 196, 356 КК України, про що надати витяг з ЄРДР, визнати її потерпілою.

За змістом ст. 214 КПК України підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування є подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійне виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом із цим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Дані висновки цілком відповідають позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 03 вересня 2021 року у справі №556/450/18 (провадження № 51-4229км20).

Наведена у статті 214 КПК України спрощена процедура не означає, що критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР взагалі відсутні. Її спрощеність полягає у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, натомість, необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Отже, для внесення відомостей про злочин до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи причетні до його скоєння, тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час мають бути достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України). Зазначене цілком узгоджується зі згаданою правовою позицією, висловленою у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 30.09.2021 у справі № 556/450/18, а саме про те, що КПК України дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

При цьому, положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Особливою частиною КК України. Саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення за КК України, мають бути критерієм внесення відомостей до ЄРДР.

Внесення відомостей до ЄРДР окремо врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Офісу Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 (зі змінами).

Відповідно до п. 1 розділу 3 глави ІІ вказаного Положення, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з наведеного, слідчий суддя зазначає, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про його вчинення. Внесення до ЄРДР короткого викладу обставин, що вказують на наявні в діянні ознаки складу злочину, з одного боку, підтверджує обґрунтованість початку досудового розслідування, а з іншого захищає особу від ймовірного подальшого необґрунтованого кримінального переслідування. Відтак, за наявності у заяві чи повідомленні об`єктивних даних (а не суто гіпотетичних чи уявних), які вказують на можливий факт вчинення певного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення, вони повинні бути внесені до ЄРДР.

На переконання слідчого судді, заявник ОСОБА_3 таких даних не наводить, а тому її заява від 13.08.2024 не може вважатися такою, що підлягає обов`язковій реєстрації в ЄРДР. Посилання заявника лише на вчинення ОСОБА_4 разом з іншими особами пошкодження майна та самоправства, тобто передбачених ст. 194, 196, 356 КК України кримінальних правопорушень не означає, що подія злочину мала місце насправді та що склад кримінального правопорушення наявний, оскільки заявник може помилятися в юридичній оцінці відповідних фактів. Отже, законодавець передбачив необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що заява ОСОБА_3 від 13.08.2024 року за своїм змістом й суттю не є повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення, оскільки не містить конкретних, недвозначних, вичерпних обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення або правопорушень.

Встановлено і на цю обставину є посилання безпосередньо у самій скарзі, що ОСОБА_3 є учасником цілого ряду цивільних справ, котрі розглядались або перебувають на розгляді у Богунському районному суді м. Житомира (№295/7967/23, 295/10240/23, 295/12449/24). Зміст заяви про вчинені кримінальні правопорушення від 13.08.2024 насамперед містить аналіз переходу прав власності на нерухоме майно (його частину) по АДРЕСА_1 , незгоду заявника із окремими правочинами тощо. Тільки в останніх абзацах заяви ОСОБА_3 посилається на початок будівельних робіт з пошкодженням несучих стін, що становить загрозу обвалу будинку без наведення жодних інших даних, які б могли підтвердити таке твердження, а також посилається на відсутність дозволу на прорідження таких робіт. У свою чергу відсутність таких уточнених даних не дозволяє прямо чи опосередковано стверджувати про наявність ознак вчинення кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема ст.ст. 194, 196 КК України, так як предметом знищення чи пошкодження у згаданих злочинах може бути тільки чуже майно, а не власне. До того ж діюче законодавство України дозволяє виконання наймачем робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, без отримання документів, що дають право на їх виконання.

Таким чином, зважаючи на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 в частині зобов`язання уповноважених осіб Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області внести в ЄРДР відомості за її заявою про кримінальні правопорушення.

Не підлягають задоволенню вимоги скарги щодо визнання ОСОБА_3 потерпілою та надання витягу із ЄРДР як такі, що є похідними від вимог скарги про зобов`язання внести відомості до ЄРДР.

Вимога скарги про визнання незаконною бездіяльності слідчого Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області щодо невнесення відомостей про скоєні злочини до ЄРДР також не може бути задоволена, оскільки суперечить нормам чинного кримінального процесуального законодавства України, зокрема ст. 307 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя