Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №11-сс/4805/564/24
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 18 вересня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні його скарги на бездіяльність слідчого Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИЛА:

До Богунського районного суду м.Житомира надійшла скарга ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст.335 КК України.

В обґрунтування скарги ОСОБА_7 зазначає, що 08.09.2024 року повідомив Житомирське РУП ГУНП в Житомирській області про вчинення громадянами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України, однак відомості внесені до ЄРДР не були.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 18 вересня 2024 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що у заяві ОСОБА_7 викладені факти за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, оскільки заявник не володіє будь-якою інформацією в розрізі виконання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обов`язку згідно вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати слідчого внести відомості до ЄРДР.

Посилаючись на характеризуючі дані осіб - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які, за твердженням ОСОБА_7 , неодноразово притягувались до адміністративної та кримінальної відповідальності, заявник просить зобов`язати повноважних осіб Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 08.09.2024 року.

Стверджує, що факт ухилення від строкової служби підтверджується повідомленням Міністерства оборони України від 11.12.2020 року №4053/468.

ОСОБА_7 до суду не з`явився, був належним чином повідомлений, в апеляційній скарзі просив її розглядати без його участі, а тому колегія суддів вважає за можливе слухати справи у його відсутність.

Заслухавши доповідь судді, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише ті, що містять відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч.4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим зміст ч.1 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Згідно ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Відтак, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України).

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення, окрім наведення тієї чи іншої статті кримінального закону, є обов`язкова наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення ). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Отже, певне звернення особи можна розглядати саме як заяву чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, якщо воно містить реальні об`єктивні дані (а не суто гіпотетичні, надумані чи уявні), які вказують на можливий факт вчинення певного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення. При цьому, навіть якщо заявник прямо назве певне діяння кримінальним правопорушенням, то це не означатиме автоматично, що подія кримінального правопорушення насправді мала місце, оскільки заявник може помилятися в юридичній оцінці відповідних фактів.

На переконання апеляційного суду вищевказаних даних, які в свідчили про реальність події кримінального правопорушення і були б достатніми для висновку про їх вчинення за викладених заявником обставин, в заяві ОСОБА_7 не вбачається, а тому вона за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_7 слідчий суддя, на думку колегії суддів вірно встановив та зазначив, що заява ОСОБА_7 від 08.09.2024 року до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про внесення відомостей до ЄРДР щодо можливих неправомірних дій не містить відомостей, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення в розумінні ст.11 КК України.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про злочин є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, які в заяві ОСОБА_7 відсутні.

Натомість заява ОСОБА_7 відомостей, які можна розцінювати як заяву про кримінальне правопорушення, передбачене ст.335 КК України не містить, а у ній містяться відомості про спосіб життя ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , суб`єктивні, оціночні висновки заявника щодо неправильної поведінки цих осіб їх автобіографічні дані, які не можна розцінювати як інформацію про обставини події, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону, є обґрунтованою та вмотивованою, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 18 вересня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні його скарги на бездіяльність слідчого Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: