Справа №639/5440/24
Провадження № 1-КП/639/441/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №639/5440/24 (в ЄРДР №0000795 від 14.08.2024) за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з неповною вищою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, не маючого судимості, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник адвокат ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним

ОСОБА_3 у період воєнного стану, введеного на території України Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» (затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні») та в подальшому продовженого відповідно до ст. ст. 85,106 Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII, вчинив злочин проти власності за таких обставин.

Так, 13.08.2024 о 19:00 ОСОБА_3 перебував поруч із будинком 4 АДРЕСА_2 , де побачив велосипед синього кольору «CRONUS» HOLTS 2.0, який був припаркований потерпілим ОСОБА_6 на місці стоянки, після чого у ОСОБА_3 виник раптовий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення вищевказаного велосипеду, та реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вищевказаного велосипеду, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність свого злочинного задуму, використовуючи ту обставину, що за його діями як на його думку, ніхто не спостерігає і не може завадити доведенню протиправного умислу до кінця, таємно заволодів велосипедом «CRONUS» HOLTS 2.0.

Таким чином, ОСОБА_3 , діючи усвідомлено, виконав усі дії, які вважав за необхідне для доведення до кінця свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння велосипедом, належним ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_3 , звернувши на свою користь зазначений велосипед, бажаючи довести злочинний задум до кінця, почав переміщення від місця заволодіння з тим, щоб в подальшому розпорядитись ним на власний розсуд, однак, ОСОБА_3 , вважаючи виконаними усі необхідні дії, для доведення до кінця протиправного діяння, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, не зміг закінчити злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки його протиправні дії були припинені оперуповноваженим СКП ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 .

В результаті вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 намагався заволодіти майном, що належить потерпілому ОСОБА_6 на суму 6399 грн. 33 коп.

ІІ. Позиція обвинуваченого щодо пред`явленого обвинувачення

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, як скоїв його при вищезазначених обставинах, він не оспорював фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, а також висновки судово-товарознавчої експертизи. Зокрема ОСОБА_3 показав суду, що дійсно 13.08.2024 о 19:00, повертаючись додому з роботи, побачив біля аптеки за адресою: АДРЕСА_3 , велосипед, який не був пристебнутий та поруч з ним нікого не було. Тоді він сів на вказаний велосипед та поїхав, проте майже одразу його зупинили якісь чоловіки.

Свої дії ОСОБА_3 піддав критичній оцінці, висловив жаль щодо скоєного, зауважував, що з самого початку визнавав вину у скоєному.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Обвинувачений ОСОБА_3 вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються.

Цю позицію також висловили прокурор та захисник.

Потерпілий ОСОБА_6 в поданій до суду заяві просив розглядати кримінальне провадження без його участі, зазначивши про відсутність наміру подавати цивільний позов, а тому, з урахуванням положень ст. 325 КПК України, а також думки сторін кримінального провадження, суд розглянув справу за відсутності потерпілого.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, а також, що він не оспорює фактичні обставини кримінального правопорушення, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, що характеризують особу ОСОБА_3 , а також матеріалів кримінального провадження щодо наявних процесуальних витрат та речових доказів.

ІV. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Аналізуючи обставини, що визнаються обвинуваченим ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що його вина в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України), є доведеною. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

V. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання, мотиви суду при призначенні покарання

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він не має судимості; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; неодружений; офіційно не працює; має місце реєстрації та постійне місце проживання, які співпадають.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами; враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є умисним тяжким злочином; кількість епізодів злочинної діяльності один; відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, його конкретні обставини та стадію; особу винного; обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, які його обтяжують.

Також судом враховується позиція потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні обвинуваченого, а також, що відповідне майно йому повернуто.

Крім того, необхідно відзначити, що судимість є правовим станом особи, який виникає у зв`язку з її засудженням до кримінального покарання і за зазначених у законі умов тягне настання для неї певних негативних наслідків. Правильне застосування правових норм про судимість, її погашення чи зняття має важливе значення для вирішення кримінальних справ у разі вчинення особою нового злочину.

Судимість має строковий характер. Закон визначає, коли вона виникає (з дня набрання законної сили обвинувальним вироком), та встановлює підстави її припинення. Такими підставами є погашення судимості та її зняття. Як погашення, так і зняття судимості пов`язані зі спливом певних термінів, протягом яких особа повинна перетерпіти негативні наслідки та своєю поведінкою довести остаточне виправлення.

Припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань, у т.ч. і при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим

Відповідний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 27 вересня 2018 року по справі 647/1831/15-к.

Відповідно до частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, у частині другій статті 65 КК України встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Суд вважає, що такий же принцип застосовується і при вирішенні питання про порядок відбування покарання, зокрема, про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення.

Відповідний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 17.04.2018р. (справа № 298/95/16)

При цьому обставин, які б явно свідчили, що застосування судом статті 75 КК України буде неправомірним та недостатнім для забезпечення мети покарання ОСОБА_3 прокурором не доведено. Більш того, сам прокурор в судовому засіданні просив звільнити обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Тому,з урахуванням вищенаведеного, а також правових висновків, викладених в постановах Верховного Суду від 17.04.2018р. по справі № 298/95/16та від 16.08.2018р. по справі №183/163/14, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_3 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання щодо обвинуваченого в цілому на теперішній час можливе без реального відбування покарання, у зв`язку з чим його можливо звільнити від відбування передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

VІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.08.2024, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174, абз. 12 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України.

З урахуванням висновків суду про можливість звільнення ОСОБА_3 від покарання на підставі ст. 75 КК України, до набранням вироком законної сили стосовно обвинуваченого необхідно змінити запобіжний захід із тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» на особисте зобов`язання, та відповідно до ч. 1 ст. 202, ч. 1 ст. 377 КПК України ОСОБА_3 підлягає звільненню з-під варти в залі суду негайно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Після набрання вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню:

-DVD диск з відеозаписами з камер відеоспостереження від 13.08.2024 зберігати в матеріалах кримінального провадження (т. 2 а.с. 92, 99, 100);

-велосипед синього кольору з написом «CRONUS HOLTS 2.0», переданий на зберігання ОСОБА_6 вважати повернутим (залишити в розпорядженні) власнику ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 18, 19, 29)

Процесуальні витрати в сумі 320,00 грн. (триста двадцять грн. 00 коп.) на залучення експерта стягнути з ОСОБА_3 на користь судового експерта ОСОБА_8 (т. 2 а.с. 58).

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.08.2024 по справі №639/4980/24 (провадження №1-кс/639/1070/24) на вищезазначений речовий доказ - велосипед «CRONUS HOLTS 2.0» (т. 2 а.с. 27-28).

До набрання вироком законної сили змінити стосовно ОСОБА_3 запобіжний захід із тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із покладення на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за викликом до суду, а у разі неможливості прибути завчасно повідомити про це суд;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора.

На підставі ч. 1 ст. 202, ч. 1 ст. 377 КПК України ОСОБА_3 негайно звільнити з-під варти в залі суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та не пізніше наступного дня направити потерпілому.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1