ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 642/189/18 Номер провадження 11-кп/814/1610/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурораОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 червня 2017 року за №0001553, за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Полтава від 29 березня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

визнано винуватим і засуджено за ч.1 ст.309 КК України на 1 рік обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік та покладено на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат і речового доказу.

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за те, що він 12 червня 2017 року в м. Харків у невстановленої особи незаконно придбав і затим зберігав при собі без мети збуту (для особистого вживання) психотропну речовину амфетамін, масою 0, 2169 г, яку 13 червня 2017 року приблизно о 18 годині 40 хвилин у ході огляду в нього було вилучено поліцією.

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить змінити вирок Київського районного суду м. Полтава від 29 березня 2024 року: звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання за ч.1 ст.309 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення останнього до кримінальної відповідальності на підставі ст.49, ч.5 ст.74 КК України.

У клопотаннях обвинувачений ОСОБА_8 просить звільнити його від кримінальної відповідальності із наведених в апеляційній скарзі підстав, а саме через закінчення строку давності притягнення його до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України, та здійснювати судове засідання апеляційної інстанції за його відсутності.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку прокурора про задоволення апеляційної скарги з урахуванням викладеної в клопотанні позиції обвинуваченого, перевірила матеріали кримінального провадження, обговорила доводи апеляційної скарги, клопотання та дійшла висновку про клопотання підлягає задоволенню, апеляційна скарга - задоволенню частково, з огляду на таке.

Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Доводи прокурора та обвинуваченого про закінчення передбаченого ст.49 КК України строку давності є обґрунтованими.

Виходячи з п.5 ч.1 ст.407, п.1 ч.2 ст.284 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції та закриває кримінальне провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Колегія суддів зазначає, що в ході здійснення кримінального провадження суду першої інстанції слід ретельно перевіряти не тільки доведеність інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення і правильність кваліфікації його дій органом досудового розслідування, а й початок і кінець строку притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, чого місцевим судом у цьому кримінальному провадженні зроблено не було.

У силу п.1 ч.1 ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність визнається незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Здійснення ж судового провадження при наявності підстав для закриття кримінального провадження відповідно до п.1 ч.2 ст.412 КПК України є істотним порушення вимог кримінального процесуального закону, яке тягне за собою безумовне скасування судового рішення, ухваленого за результатами такого судового розгляду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у вигляді обмеження волі, й до дня набрання вироком законної сили сплинули 3 роки.

Строк давності щодо триваючих кримінальних правопорушень обчислюється з часу їх припинення за волею винної особи або поза її волею.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Великої палати Верховного Суду від 05 квітня 2021 року (справа № 328/1109/19), у разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого ч.1 ст.49 КК України, подовженого на період ухилення. Закінчення загальних строків, установлених у ч.2 ст.49 КК України, є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, коли цей строк спливає раніше за диференційований, подовжений на час ухилення.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, відповідно до ч.2 ст.12 КК України є кримінальним проступком і за його вчинення передбачено покарання у вигляді обмеження волі.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що вчинення ОСОБА_8 триваючого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, було закінчене 13 червня 2017 року з моменту припинення його кримінально-протиправної діяльності поліцією.

Трирічний строк давності, передбачений п.2 ч.1 ст.49 КК України, згідно з положеннями КК України не переривався та сплинув 13 червня 2020 року, тобто до оголошення 22 квітня 2021 року Ленінським районним судом м. Харків розшуку обвинуваченого (а.п.84). До моменту оголошення ОСОБА_8 у розшук цей строк не зупинявся.

Проте місцевий суд не перевірив наведені вище обставини та не врахував те, що станом на момент ухвалення вироку закінчився строк притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, не застосувавши закон, який підлягав застосуванню (положення п.2 ч.1 ст.49 КК України) та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

За змістом положень п.1 ч.2 ст.284, ч.3 ст.285, ч.4 ст.286, ч.3 ст.288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд у випадку встановлення передбачених у ст.49 КК України підстав та наявності згоди з боку обвинуваченого, має закрити кримінальне провадження, звільнивши останнього від кримінальної відповідальності.

У випадку відсутності згоди обвинуваченого на звільнення його від кримінальної відповідальності він за умови закінчення строків, передбачених ст.49 КК України, підлягає звільненню від покарання в порядку ч.5 ст.74 КК України.

Під час провадження в суді апеляційної інстанції ОСОБА_8 у клопотанні просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків даності, тим самим, надавши згоду на таке звільнення.

Ураховуючи викладені вище обставини та позицію обвинуваченого, оскаржуваний вирок належить скасувати та відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України закрити кримінальне провадження зі звільненням ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності через закінчення строків давності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Отже, клопотання підлягає задоволенню, апеляційна скарга задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 задовольнити частково.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Київського районного суду м. Полтава від 29 березня 2024 року щодо ОСОБА_8 скасувати, звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4