Справа 556/2458/24
Номер провадження 1-кп/556/271/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2024. Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в селищі Володимирець кримінальне провадження №0000109 від 09.08.2024 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Моквин Костопільського району Рівненської області, жителька АДРЕСА_1 , українка, громадянка України, освіта середня - спеціальна, одружена, не працює, раніше не судима,-

за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що в кінці липня 2024 року (точної дати не встановлено) перебуваючи в селищі Рафалівка по АДРЕСА_2 діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом обману, під приводом продажу пральної машинки,/ за зниженою ціною, заздалегідь не маючи на меті виконувати зобов`язання із продажу вищевказаної пральної машинки, незаконно заволоділа грошовими коштами ОСОБА_6 , в загальній сумі 5 000 гривень, які остання власноруч передала ОСОБА_4 , під час зустрічі на території АДРЕСА_2 , під приводом завдатку.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України.

Крім цього, 05.08.2024, ОСОБА_4 , перебуваючи в селищі Володимирець, Вараського району Рівненської області, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом та метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом обману, під приводом продажу електроплити, заздалегідь не маючи на меті виконувати зобов`язання із продажу вищевказаної електроплити, незаконно заволоділа грошовими коштами ОСОБА_7 , в загальній сумі 4 500 гривень, які остання власноруч передала ОСОБА_4 , під час їх особистої зустрічі на території АДРЕСА_3 , під приводом завдатку.

Також, ОСОБА_4 , 07.08.2024, в денну пору доби, перебуваючи в селищі Володимирець, Вараського району Рівненської області, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом та метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом обману, під приводом продажу посудомийної машини за зниженою ціною, заздалегідь не маючи на меті виконувати зобов`язання із продажу вищевказаного посудомийної машини, незаконно заволоділа грошовими коштами ОСОБА_8 , в загальній сумі 3 300 гривень, які остання власноруч передала обвинуваченій під час особистої зустрічі на території АДРЕСА_3 , під приводом завдатку.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України.

19 серпняя 2024 року між прокурором Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченою ОСОБА_4 та захисником обвинуваченої адвокатом ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з умовами вказаної угоди, обвинувачена повністю визнала свою вину у зазначеному діянні і зобов`язалася під час судового розгляду беззастережно визнати обвинувачення в обсязі висунутого у судовому провадженні та зобов`язується у подальшому подібного не вчиняти. Щиро розкаялася у вчиненому.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинна понести обвинувачена у разі затвердження такої угоди, а саме: за ч. 1 ст.190 КК України у виді 2 років обмеження волі; за ч.2 ст.190 КК України - у виді 3 років обмеження волі. На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді обмеження волі, строком на три роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, з випробувальним терміном. На призначення зазначеного покарання обвинувачена погодиася.

Потерпілі не заперечують щодо укладення угоди про визнання винуватості із ОСОБА_4 , про що написали відповідні заяви.

Відповідно до угоди, обвинуваченій відомо та зрозуміло, що згідно із вимогами ст. 473 КПК України, наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора і обвинуваченої є обмеження їх права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст.ст.394, 424 КПК України. Їй також роз`яснено та є зрозумілими, визначені п.1 ч.4 ст.394 КПК України, підстави для апеляційного оскарження обвинувального вироку, яким затверджена угода про визнання винуватості, а також підстави для касаційного оскарження відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання. А також для обвинуваченої зазначені наслідки відмовивід здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 3 п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 468, ст. 469 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості, дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченій ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник в підготовчому судовому засіданні також просили зазначену угоду затвердити та призначити узгоджене ними покарання, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст. 190 КК України в обсязі підозри та дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Кримінальні правопорушення у вчиненні яких обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винуватою, відповідно до ст. 12 КК України відносяться до кримінального простуку (ч.1 ст.190 КК України) та нетяжкого злочину (ч.2 ст.190 КК України). Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкціям, які передбачені ч.1, ч.2 ст. 190 КК України.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

При обранні міри покарання, суд враховує, згідно ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винної та обставини, що помякшують і обтяжують покарання, що вчинила кримінальний проступок та нетяжкий злочин.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень, відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміє свої права, визначені абзацами 1 і 3 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 дійсно вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч.1, ч.2 ст.190 КК України, за якими належить призначити обвинуваченій узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

Призначене покарання, на думку суду, буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень.

Водночас суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченої в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України, на неї слід покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов не заявлявся. витрати на проведення експертизи та речові докази - відсутні.

Відносно ОСОБА_4 не застосовувався запобіжний захід.

Керуючись статтями 100, 124, 174, 373, 424, 468, 469, 374, 473-476 КПК України, ст.ст.12, 263, 336 КК України, суд,-

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 19 серпня 2024 року, укладену між прокурором Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000109 від 09.08.2024 за участі захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 КК України, ч.2 ст.190 КК України і призначити покарання:

- за ч.1 ст.190 КК УКраїни - 2(два) роки обмеження волі.

- за ч.2 ст.190 КК України - 3 (три) роки обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання - 3 (три) роки обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, із однорічним іспитовим строком.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не застосовувався, підстави для його застосування - відсутні.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно зі статтею 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 190 КК України.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Прокурору, обвинуваченій, захиснику обвинуваченої копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1