Справа № 204/9175/22
Провадження № 1-в/204/1654/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з зали судових засідань у м. Дніпро клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування Закону України«Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло вищевказане клопотання у якому ОСОБА_4 просив суд застосувати до нього Закон № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 подане клопотання підтримав у повному обсязі, просив суд його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні вважав, що наявні підстави для задоволення клопотання засудженого.

Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали, надані в обґрунтування клопотання, дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що клопотання про звільнення від призначеного покарання відповідно до Закону № 3886-ІХ ОСОБА_4 подано під час перебування у ДУ «ДУВП № 4», тому клопотання ОСОБА_4 підсудне Красногвардійському районному суду м. Дніпропетровська.

На даний час засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання у ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)», за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15.11.2022 року за ч.4 ст.185, ч. 3 ст. 157,70, 71, 72 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Відповідно до вказаного вироку ОСОБА_4 , зокрема, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану. Злочин вчинено 31.08.2022 року, вартість викраденого майна становить 2043, 41 грн.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Отже, після набрання чинності Закону України №3886-ІХ дрібним викраденням чужого майна вважається, зокрема, крадіжка, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 2022 рік становило 2481 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Указане положення узгоджується з вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Отже, вартість таємно викраденого ОСОБА_4 майна за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15.11.2022, який набрав законної сили, становила 2043,41 гривень, що є меншим за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність (прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2022 році - 2481 грн.), що є меншим за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність (прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2022 році - 2481 грн.), то засуджений ОСОБА_4 є таким, що вчинив діяння, караність якого Законом усунена.

У зв`язку із зазначеним, оскільки кримінальна караність діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за вчинення якого засуджено ОСОБА_4 , усунута, суд приходить до висновку про те, що на підставі ч. 2 ст. 74 КК України ОСОБА_4 підлягає звільненню від призначеного покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2022 року.

Водночас, згідно вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, ОСОБА_4 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, що є кримінально караним, та не підлягає декриміналізації, та остаточно ОСОБА_4 призначено покарання з застосуванням ст. 71, 72 КК України.

Таким чином ОСОБА_4 слід вважати таким, що відбуває покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15.11.2022 за ч. 3 ст. 357, 71, 72 КК України у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 02.02.2023, тобто з часу фактичного затримання.

На підставі викладеного, керуючись вимогами Закону України № 3886-IX від 18.07.2024, ч. 1, 3 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування Закону України«Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ, - задовольнити.

На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15.11.2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_4 таким, що відбуває покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15.11.2022 за ч. 3 ст. 357, ст.ст. 71, 72 КК України у вигляді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Копію ухвали направити до ДУ «Криворізька виправна колонія (№ 80)» для виконання в частині звільнення засудженого ОСОБА_4 та вручення йому копії даної ухвали.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Повний текст ухвали складено 15 листопада 2024 року.

Суддя ОСОБА_1