Справа № 740/2085/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/295/24
Категорія - ч. 2 ст. 307 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000127 від 04 травня 2020 року, за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 грудня 2023 року стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжина Чернігівської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, маючого професійно-технічну освіту, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України,

У С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_8 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 263 КК України (по епізоду щодо гранати РГД-5 із підривником УЗРГМ) та виправдано у зв`язку з недоведенням вчинення кримінального правопорушення.

ОСОБА_8 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 307 КК України (по епізоду щодо психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетаміну) та виправдати у зв`язку з недоведенням вчинення кримінального правопорушення.

ОСОБА_8 визнано винуватим за ч.1 ст. 263 КК України (по епізоду щодо пістолету, як вогнепальної зброї) і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

ОСОБА_8 визнано винуватим за ч. 2 ст. 307 КК України (по епізоду щодо особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - каннабісу) і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією ? частки особисто належного йому майна.

За сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання ОСОБА_8 у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією ? частки особисто належного йому майна.

Зараховано ОСОБА_8 в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з 22 листопада 2019 року по 04 грудня 2019 року включно, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_8 у виді 40 140 грн застави - залишено без зміни до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 постановлено обчислювати з моменту його затримання на виконання цього вироку суду.

Скасовано арешт майна, накладений згідно ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 листопада 2019 року, на: предмет, зовні схожий на корпус гранати з маркуванням А-130-74т, який поміщено до спеціального пакету №АБ016986; предмет, зовні схожий на запал до гранати з маркуванням УЗРГМ-8576, 583, який поміщено до спеціального пакету №АБ016989; 25 поліетиленових пакетів із порошкоподібною речовиною білого кольору, з яких 23 пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору поміщено до спеціального пакету №7177365, один пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору поміщено до спеціального пакету №7160142, один пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору поміщено до спеціального пакету №7177364; три банківські картки «ПриватБанк»-«Універсальна» № НОМЕР_1 , «Для виплат» № НОМЕР_2 , «Універсальна» № НОМЕР_3 , які поміщено до спеціального пакету №7177367; мобільні телефони, а саме: iPhone 6 (пароль НОМЕР_43) ІМЕІ НОМЕР_4 , з сім-картою НОМЕР_5 , HUAWEI (пароль НОМЕР_42), ІМЕІ НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , разом із сім-картами мобільних операторів НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , які поміщено до спеціального пакету №7177366; два поліетиленові пакети з кристалічною порошкоподібною речовиною, перший пакет білого кольору, другий пакет голубого кольору поміщено до спеціального пакету №7160141; мобільний телефон Doogee (пароль НОМЕР_43) ІМЕІ НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , поміщено до спеціального пакету №7178941; сім-картку з маркуванням НОМЕР_12 та НОМЕР_13 поміщено до спеціального пакету №7160058; електронні ваги з маркуванням «Made in China» 200g з нашаруванням порошкоподібної речовини білого кольору, які поміщено до спеціального пакету №7160059; електронні ваги в кількості 2 штуки, а саме перші з маркуванням AC PASS 200g/0.01g, в корпусі чорного кольору з нашаруванням порошкоподібної речовини білого кольору, та електронні ваги без маркування сірого кольору, які поміщено до спеціального пакету №7160060; предмет, схожий на пістолет з маркуванням НОМЕР_44, Can 4,5 mm/177, Made in Germany, Garl Walther Arnsberg, CP88, та предмет, схожий на пістолет з маркуванням CARRERA GT50 , 9 mm P.A.K. номер НОМЕР_15 , які поміщено до спеціального пакету №EXP0421259; 13 предметів, зовні схожих на патрони, які поміщено до спеціального пакету №7160061; 6 мобільних телефонів без сім-карти SAMSUNG №7100, в корпусі білого кольору з пошкодженнями у вигляді тріщин, ІМЕІ НОМЕР_16 , НОМЕР_17 ; NOMI I502, в корпусі чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_18 , НОМЕР_19 ; З-TЕLL, в корпусі чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_20 , НОМЕР_21 ; Lenovo A1000, в корпусі чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_22 , НОМЕР_23 ; iPhone в корпусі білого кольору, вимкнений; Lenovo в корпусі чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_24 , НОМЕР_25 , які поміщено до спеціального пакету паперового; слоти від сім-карт в кількості 8 штук, а саме: Київстар НОМЕР_26, Київстар НОМЕР_26 , Київстар НОМЕР_27 , Lifecell НОМЕР_28 , Київстар НОМЕР_29 , Lifecell НОМЕР_30 , Київстар НОМЕР_31 , Київстар НОМЕР_32 , Київстар НОМЕР_29 , які поміщено до спеціального паперового пакету; сім-карти в кількості 9 штук, а саме: Life НОМЕР_45, Life НОМЕР_46, Life НОМЕР_47, Djuice НОМЕР_48, MTC НОМЕР_49, MTC НОМЕР_50, TIM НОМЕР_51, Oskar НОМЕР_52, Beeling НОМЕР_53, які поміщено до спеціального паперового пакету; картки банківських установ, а саме: НОМЕР_33 , «ПриватБанк» НОМЕР_34 , «ПриватБанк» Для виплат № НОМЕР_35 , «ПриватБанк» НОМЕР_36 , які поміщено до спеціального паперового пакету; 8 флеш карт, а саме: Kingston - 1 gb, Kingston - 4 gb, sony - 512 mb, НОМЕР_37 , НОМЕР_38 , 0631192 64 mb, 0 mb, флеш карта без маркування, які поміщено до спеціального паперового пакету; три ємкості (капсули) зеленого кольору та одна капсула на половину розділена з порошкоподібною речовиною білого кольору, які поміщено до спеціального пакету паперового; два предмети зовні схожі на патрони з маркуванням перший 270,83, другий 539,75, які поміщено до спеціального пакету паперового; три згортки з речовиною рослинного походження зеленого та коричневого кольору, які поміщено до спеціального пакету паперового; фасовані поліетиленові пакети зі смужкою фіолетового кольору по лінії скріплення, які поміщено до спеціального паперового пакету; паперовий згорток з речовиною подробленого рослинного походження зеленого кольору, який поміщено до спеціального пакету паперового; предмет зовні схожий на корпус до гранати на нижній частині якого розміщено маркування 87-Т, який поміщено до спеціального пакету №АБ016986.

Питання про долю речових доказів і документів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Вироком суду установлено, що ОСОБА_8 , маючи на меті прямий умисел, спрямований на збут особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, - каннабісу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, з метою подальшого незаконного збуту, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - каннабіс, який, незаконно зберігаючи при собі, переніс до місця свого проживання в АДРЕСА_1 , де продовжив незаконно зберігати з метою подальшого збуту.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, -каннабісу, ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , у невстановлені слідством час та дату, розфасував до чотирьох паперових згортків частково подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, яка відповідно до висновку експерта №1219 (х) від 23 листопада 2019 року містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, -каннабіс, масою 0,3185 г в перерахунку на висушену речовину, та подрібнені речовини рослинного походження коричневого та коричнево-зеленого кольорів, які згідно висновку експерта №1241 (х) від 21 грудня 2019 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено,-каннабісом, масою 0,360 г, 0,745 г, 0,263 г, та продовжив незаконно зберігати з метою подальшого збуту, які вилученні в період часу з 08 год 15 хв до 16 год 18 хв 22 листопада 2019 року працівниками поліції під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 в АДРЕСА_1 , які останній незаконно зберігав з метою подальшого незаконного збуту.

Згідно постанови Кабінету Міінстрів України №770 від 06 травня 2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» канабіс віднесений до Таблиці І Списку І «особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено».

ОСОБА_8 , маючи на меті прямий умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, незаконно, без передбаченого законом дозволу, придбав пістолет «CARRERA GT50» № НОМЕР_39 калібру 9 мм Р.А.К., який незаконно, без передбаченого законом дозволу, зберігаючи при собі, переніс до місця свого проживання в АДРЕСА_1 , де продовжив незаконно зберігати.

22 листопада 2019 року в період часу з 08 год 15 хв до 16 год 18 хв під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 у кв. АДРЕСА_2 виявлено та вилучено пістолет «CARRERA GT50» № НОМЕР_39 калібру 9 мм Р.А.К., який згідно висновку експерта №1260 від 17 грудня 2019 року є пістолетом з номерними позначеннями НОМЕР_40 та є короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю, пістолет придатний до проведення пострілів.

Зазначену вогнепальну зброю ОСОБА_8 незаконно, без передбаченого законом дозволу, зберігав за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок суду стосовно ОСОБА_8 скасувати.

Вважає, що судом правильно установлено факт затримання ОСОБА_8 ще до проведення обшуку і не враховано те, що він добровільно видав пістолет, подрібнену речовину бурого кольору і безпідставно не враховано факт порушення ст. 52 КПК України про обов`язкову участь захисника.

Зауважує, що судом безпідставно відхилено позицію захисту про неможливість участі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в якості понятих, адже вони були студентами юридичного факультету і на цей час є працівниками правоохоронних органів, тому вважає їх зацікавленими у результатах кримінального провадження.

Зазначає, що під час обшуку брали участь працівники оперативного підрозділу "КОРД", які ще до початку проведення обшуку заходили до квартири, яка після цього обшукувалась, їх дії не фіксувались на камеру і вони брали участь без рішення слідчого судді, який надавав дозвіл на проведення обшуку, проте судом ця позиція захисту безпідставно відхилена.

Вказує, що повноваження адвоката ОСОБА_11 за дорученням від 22 листопада 2019 року № 025-0001400 закінчилися 04 грудня 2019 року після внесення застави і звільнення з-під варти, а тому слідчому необхідно було б звернутися до Центру про надання ОСОБА_8 адвоката або надати йому можливість залучити адвоката за його вибором, чого зроблено не було.

Вважає, що у порушення ст. 87 КПК України, суд послався на докази як допустимі, а саме, висновок експерта Чернігівського НДЕКЦ від 23 листопада 2019 року № 1219 (х), від 21 грудня 2019 року № 1241 (х) відносно частково подрібненої речовини рослинного походження у паперовому конверті, яка виявлена та вилучена за місцем проживання ОСОБА_8 , та висновок експерта НДЕКЦ від 17 грудня за № 1260 відносно вилученого під час обшуку пістолета Carrera GT50 з номером НОМЕР_40 , що є неприпустимим.

Зазначає, що суд не взяв до уваги показання ОСОБА_8 в тій частині, де він стверджує, що збутом наркотичних засобів він не займався, що знав сайт, де можна придбати наркотичні засоби, що вживав наркотичні засоби і зберігав деяку частину для власного вживання, добровільно заявив про заборонені предмети, які зберігав, але слідчим і прокурором його слова не було взято до уваги.

На думку захисту, не є допустимим доказом вини ОСОБА_8 і висновок експерта Чернігівського НДЕКЦ від 26 грудня 2019 року № 139 відносно вилучених під час обшуку 8 флеш-карт, як і інформація на них, яка є "плодами отруєного дерева".

Вказує, що суд не врахував заяву ОСОБА_8 про добровільну видачу і що саме порушення його конституційних прав стало завадою вчинення добровільної видачі.

Зазначає, що суд не звернув увагу на ч. 4 ст. 307 КК України, а саме те, що особа, яка добровільно здала наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги і вказала джерело їх придбання або сприяла розкриттю кримінальних правопорушень, пов`язаних із незаконним обігом, звільняється від кримінальної відповідальності за незаконне їх виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання.

Вказує, що при оцінці характеризуючих обставин судом не враховано, що мати ОСОБА_8 , яка разом з ним проживає, тяжко хвора.

Вважає, що при оцінці доказів судом допущена невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що вплинуло на вирішення питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_8 ..

Звертає увагу, що питання продовження міри запобіжного заходу під час підготовчого засідання не вирішувалося, що, на думку захисту, свідчить про закінчення обмежень 30 травня 2020 року і не повернення застави є незаконним.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить звільнити його від кримінальної відповідальності та повернути заставу. Вказує, що під час слідства було порушено його право на захист, адже після його затримання йому не надано захисника. Зазначає, що під час обшуку він намагався видати заборонені предмети та заявляв про вади зору, проте на цей факт не було звернено уваги, і тільки після затримання було надано захисника, який не надав йому належної правової допомоги. Зауважує, що судом при визначенні міри покарання не взято до уваги його стан здоров`я та стан здоров`я матері, яка проживає з ним. Зазначає, що строк запобіжного заходу у виді застави уже сплив, проте суд продовжив міру запобіжного заходу до вступу вироку у законну силу.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали доводи апеляційних скарг, думку прокурора, який не погодився з доводами сторони захисту та обвинуваченого і просив апеляційні скарги залишити без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотримання вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Місцевий суд визнав неналежним доказом в порядку ст. 87 КПК України - протокол обшуку від 22 листопада 2019 року, мотивувавши це тим, що він здобутий стороною обвинувачення внаслідок істотного порушення гарантій отримання доказів, передбачених Конституцією України, міжнародними договорами щодо прав та свобод людини, зокрема, недоторканості житла, а також в порушення вимог ч. 1 ст. 107, ч. 10 ст. 236 КПК України, технічна фіксація обшуку здійснювалася не повною мірою, що призвело до порушення права обвинуваченого ОСОБА_8 та його матері ОСОБА_12 .

Положеннями ст. 91 КПК передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до положень ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

При цьому, згідно зі ст. 94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили, а слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції під час розгляду кримінального провадження, відповідно до ст. 94 КПК України, оцінив докази не тільки з точки зору їх належності, допустимості і достовірності, а й з точки зору їх узгодженості та взаємозв`язку, які в своїй сукупності є достатніми, щоб дійти обґрунтованого висновку про наявність підстав для визнання обвинуваченого ОСОБА_8 винуватим у вчиненні:

- кримінального правопорушення (по епізоду щодо особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - каннабісу), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання з метою збуту, незаконне зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - каннабісу;

- кримінального правопорушення (по епізоду щодо пістолету, як вогнепальної зброї), передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, як придбання, зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

У відповідності до п. 15 ч. 1 ст. 7, ст. 22 КПК України до загальних засад кримінального провадження відноситься в тому числі здійснення провадження із дотриманням принципу змагальності сторін та свободи в поданні ними суду доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, який полягає, зокрема, в самостійному обстоюванні як стороною обвинувачення, так і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд дійшов висновку, з яким погодилась колегія суддів апеляційного суду, що цей принцип у повній мірі був реалізованим при розгляді даної справи.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в ході судового розгляду матеріалів провадження судом першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав та пояснив, що вживав наркотичні засоби і в своїх телефонних розмовах вказував про придбання наркотичних засобів для себе та інших осіб, у нього є дані сайту, де можна з`ясувати місце закладок. Телефон із номером НОМЕР_41 не його, даний телефон подарував йому ОСОБА_13 , більша частина переписки від ОСОБА_14 , він користувався даним телефоном. Наркотики йому підкинули, під тиском змусили підписувати документи. Під час обшуку на нього наділи кайданки і винесли із квартири босоніж, чинили моральний тиск, погрожували, вказували і давали настанови як діяти, це на камеру не фіксувалось. Гранату принесли поліцейські до обшуку. Його обробляв ОСОБА_15 . Наркотики із морозилки підкинули, "Корд" був у сусідній кімнаті. Виявлений канабіс у 3-х конвертах його, він його вживав, також мав стартовий пістолет, пакетик із кристалоподібною речовиною підкинули, вагами не користувався. Щодо вказаних незаконних дій він звертався до ДБР, відповіді не має. Він добровільно вказував про канабіс і мав намір добровільно його видати, але був у кайданках. Закладок не робив, коштів не отримував, у нього поганий зір, він не бачить, про що він вказував при обшуку. Продуктова плівка, в яку були завернуті підкинуті пакетики, залишилась біля холодильника і не була вилучена під час обшуку.. Наркотики і гранату йому підкинули слідчі і "Корд", які були у всіх приміщеннях квартири.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що разом із ОСОБА_10 був понятим на прохання поліції при проведені обшуку у 2019 році у квартирі ОСОБА_8 в м. Ніжині. На той час він навчався на юридичному факультеті - правоохоронна діяльність університету Чернігівська політехніка. ОСОБА_8 був присутнім, спочатку у ОСОБА_8 були наручники, останньому запропонували видати речі, він не тримав речі поліцейських. Зразу першими зайшли до квартири працівники "Корд" у формі близько 4-6 осіб, сказали «…чисто, чисто…», вийшли всі, він перед цим був поряд з під`їздом, потім прийшли і включили камеру. Поліцейські вказали, що працівники "Корд" зайдуть для забезпечення безпеки, якщо гранати чи інші предмети. Під час обшуку працівники "Корд" весь час перебували у квартирі. Гранати виявлені під ванною, у холодильнику - пакетики, в залі - в банці кристалоподібну речовину. ОСОБА_8 видав резиновий пістолет, картки, ваги, останній поводився агресивно і виражався нецензурно. Під час вилучення гранати він був поруч із працівником поліції. 2-й елемент гранати виявлений у кімнаті ОСОБА_8 ..

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що на пропозицію поліцейських був понятим під час проведення 22 листопада 2019 року обшуку у квартирі ОСОБА_8 в м. Ніжині, який тривав більше 6 год. Обшук проводив слідчий, відео фіксував оперуповноважений, були також працівники "Корд", був ОСОБА_8 і його мати. Він був поряд із слідчим, у ванній кімнаті виявили гранату із запалом, у холодильнику - розфасовану по пакетиках речовину, було багато сім-карт і телефонів, багато стартових пістолетів або травматичних. До проведення обшуку чи заходили до квартири працівники поліції сказати не може, ОСОБА_8 був у кайданках, останній казав, що йому підкинули. Працівників "Корд" було 2-3, інших поліцейських близько 4 можливо. Була пропозиція добровільно видати заборонені предмети. Пакетики з холодильника були загорнуті у великий пакет. На той момент він навчався у політехнічному інституті на юридичному факультеті. Хто першим зайшов до квартири і з якого часу розпочалася відеофіксація, чи були зауваження ОСОБА_8 - не пам`ятає. Він підписав протокол обшуку.

Твердження про те, що суд не врахував добровільну видачу ОСОБА_8 пістолета, подрібнену речовину бурого кольору, та не звернув увагу на ч. 4 ст. 307 КК України, а саме те, що особа, яка добровільно здала наркотичні засоби звільняється від кримінальної відповідальності за незаконне їх виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання, не є слушними.

Пленум Верховного Суду України в пункті 23 постанови від 26 квітня 2002 року № 4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» висловив правову позицію, відповідно до якої звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі частини 4 статті 307 КК за злочини, передбачені частиною 1 цієї статті та частиною 1 статті 309 КК, допускається лише за умови, що винна особа добровільно здала наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги і вказала джерело придбання цих засобів (речовин) або сприяла розкриттю злочинів, пов`язаних із їх незаконним обігом.

Здача наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів визнається добровільною, якщо відбулася за обставин, коли особа мала й усвідомлювала можливість продовжувати протиправну діяльність, але не побажала цим скористатися.

Добровільний характер поведінки винного у цій ситуації означає припинення незаконної діяльності з власної волі та такі дії є вільними від впливу зовнішніх обставин, які вказують на те, що правоохоронні органи володіли відомостями про кримінальний характер дії особи.

Як свідчать установлені обставини, добровільність здачі ОСОБА_8 подрібненої речовини бурого кольору не зафіксована. ОСОБА_8 повідомив під час обшуку орган досудового розслідування про факт зберігання пістолетів та муляжу гранати за умов, коли усвідомив неможливість і надалі безперешкодно зберігати вказані предмети, оскільки вони неминуче будуть виявлені під час слідчої дії.

Вказівку апелянтів на порушення судом ст. 52 КПК України про обов`язкову участь захисника слід визнати безпідставною з огляду на таке.

Кримінальний процесуальний кодекс України не містить положення про обов`язкову участь захисника при проведенні обшуку, у тому числі в кримінальному провадженні, в якому участь захисника є обов`язковою згідно з вимогами ст. ст. 49, 52 КПК України, оскільки за змістом ч. 1 ст. 223 цього Кодексу зазначена процесуальна дія спрямована на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Іншими словами, навіть обов`язкова участь захисника у кримінальному провадженні за КПК України не передбачає обов`язкової участі цього захисника в усіх без винятку слідчих діях (постанови Верховного Суду від 10 грудня 2020 року у справі №751/602/18, від 31 березня 2021 року у справі №727/8945/17, від 21 липня 2021 року у справі №175/935/19-к).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 52 КПК України обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні щодо осіб, які внаслідок психічних чи фізичних вад (німі, глухі, сліпі тощо) не здатні повною мірою реалізувати свої права,- з моменту встановлення цих вад.

Згідно відеозапису, доданого до протоколу обшуку, будь-які клопотання чи заяви ОСОБА_8 щодо захисника чи його хворобливого стану відсутні, зокрема і після роз`яснення йому процесуальних прав, тобто слідчому та прокурору об`єктивно не було відомо про існування вказаних у ст. 52 КПК України обставин на час проведення обшуку.

Доводи захисту про неможливість участі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в якості понятих, оскільки вони були студентами юридичного факультету і на цей час є працівниками правоохоронних органів, тому є зацікавленими у результатах кримінального провадження, не заслуговують на увагу, та такі були предметом розгляду місцевого суду, з чим погоджується колегія суддів, адже будь-яких доказів щодо віднесення понятих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 під час обшуку 22 листопада 2019 року до працівників правоохоронних органів чи їх зацікавленості в результатах кримінального провадження стороною захисту не подано та не вказано, хто та яким чином впливав чи міг вливати на свідків. Крім того, обшук проводився за допомогою відеозйомки, що підтверджує їх показання, що на думку колегії суддів, не може свідчити про необ`єктивність та недостовірність їх показань.

Стосовно тверджень захисту про те, що під час обшуку працівники оперативного підрозділу "Корд" брали участь без рішення слідчого судді, який надавав дозвіл на проведення такого обшуку, то такі були предметом розгляду місцевого суду і цьому факту надано належної оцінки.

Як видно, обшук 22 листопада 2019 року проведений слідчим СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_16 на підставі ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду м.Чернігова від 29 жовтня 2019 року за участю начальника відділу "Корд" ОСОБА_17 , при цьому відсутність у матеріалах кримінального провадження процесуального рішення про залучення співробітників оперативних підрозділів, зокрема "Корд", до проведення обшуку, жодним чином не впливає на законність проведення обшуку та на допустимість доказів, отриманих під час їх проведення. Виконання ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи покладається особисто на слідчого чи прокурора і не може бути доручене відповідним оперативним підрозділам. Такий висновок узгоджується із правовим висновком, викладеним у Постанові Об`єднаної палати ККС Верховного Суду від 06 грудня 2021 року у справі № 663/820/15-к.

Згідно висновків, які викладені у постанові ККС Верховного Суду від 16 лютого 2022 року у справі № 758/5719/16-к, залучення співробітників оперативних підрозділів для проведення процесуальних дій є формою взаємодії слідчих органів та органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, має організаційний характер і не потребує прийняття процесуального документа у виді письмового доручення.

Протокол обшуку складений у присутності зазначених вище осіб, доповнень та зауважень не містить.(т. 1 а.п. 127-136).

Отже, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду про законність проведення обшуку з цих підстав.

Твердження у скарзі про те, що повноваження адвоката ОСОБА_11 за дорученням від 22 листопада 2019 року № 025-0001400 закінчилися 04 грудня 2019 року після внесення застави і звільнення з-під варти, а тому слідчому необхідно було б звернутися до Центру про надання ОСОБА_8 адвоката, не є слушними, оскільки в цьому випадку право на захист обвинуваченого порушено не було, адже факт внесення застави не припиняв повноваження адвоката ОСОБА_11 , який правомірно здійснював захист обвинуваченого ОСОБА_8 до 07 травня 2020 року, тобто до укладення договору з адвокатом ОСОБА_7 .

У своїх доводах сторона захисту вказує на недопустимість доказів, а саме, висновку експерта Чернігівського НДЕКЦ від 23 листопада 2019 року № 1219 (х), від 21 грудня 2019 року № 1241 (х) відносно частково подрібненої речовини рослинного походження у паперовому конверті, яка виявлена та вилучена за місцем проживання ОСОБА_8 , та висновок експерта НДЕКЦ від 17 грудня за № 1260 відносно вилученого під час обшуку пістолета Carrera GT50 з номером НОМЕР_40 , однак такі підлягають відхиленню з огляду на таке.

Статтею 85 КПК України визначено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до рішення КонституційногоСуду України№12-рп/2011від 20.10.2011 визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Так, обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні надав показання щодо вживання ним наркотичних засобів і в своїх телефонних розмовах вказував про придбання наркотичних засобів для себе та інших осіб, вказував, що у нього є дані сайту, де можна з`ясувати місце закладок; виявлений його каннабіс у 3-х конвертах, і він не заперечував його вживання, мав стартовий пістолет, про що він добровільно вказував і мав намір добровільно їх видати, але був у кайданках; вагами не користувався, тобто обвинуваченим підтверджені обставини щодо наявності каннабісу для власного вживання та наявності стартового пістолету.

Згідно висновків експерта Чернігівського НДЕКЦ від 23 листопада 2019 року за № 1219 (х), від 21 грудня 2019 року за № 1241 (х) частково подрібнена речовина рослинного походження у паперовому конверті, яка виявлена та вилучена за місцем проживання ОСОБА_8 , - є особливо небезпечним наркотичним засобом, - каннабісом, масою в перерахунку на висушену речовину 0,3185 г; три згортки із речовиною рослинного походження, які виявлені та вилучені за місцем проживання ОСОБА_8 , містять подрібнені речовини рослинного походження і є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено,- каннабісом, масою в перерахунку на висушену речовину 0,360 г, 0,745 г, 0,263 г (т.1 а.155-163, 183-186).

Відповідно до висновку експерта Чернігівського НДЕКЦ від 17 грудня 2019 року за № 1260 вилучений під час обшуку пістолет з номерним позначенням НОМЕР_40 є короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю, придатним до проведення пострілів, виготовлений шляхом переробки саморобним способом стартового пістолета CARRERA GT50 № НОМЕР_39 калібру 9 мм Р.А.К. (т. 2 а.п. 43-51).

Згідно даних протоколів про поточні результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 18 червня 2019 року, від 18 червня 2019 року, від 10 вересня 2019 року, від 16 вересня 2019 року, від 10 вересня 2019 року, від 17 жовтня 2019 року, від 14 лютого 2020 року (зняття інформації з електронних інформаційних систем) ОСОБА_8 у спілкуванні із ОСОБА_18 обговорює питання щодо «…відсутності на руках у кладменов груза…необхідності збирання по одному…», розмов про надписи та рекламу сайтів, відправляння фото щодо конкретних місць людині, яким здійснено оплату півгодини назад, обговорюють - грам на нюхалку треба ставити, «…про таке по телефону не розмовляти…», «…мені потрібна половина…», один малює другий фотографує так бистріше. ОСОБА_8 при спілкуванні із ОСОБА_19 вказує про балони та малювання; ОСОБА_8 із невстановленою особою спілкується щодо можливості придбання 0,5 і домовляються про Фрунзе ; ОСОБА_8 із невстановленою особою спілкується щодо відсутності у нього ні курити ні нюхати, де взяв клубничку, треба забрати балончики, шишки появились успій попробувати, реклама, мікс ранніх сортів, п`ятка вдома, три п`ятдесят за цілий і комісія; ОСОБА_8 вказує невідомій особі про відсутність «…гадості…», із ОСОБА_18 обговорують про точки у м. Ніжині, чи є що нюхать, вказують про зняття закладки, 82 точки; ОСОБА_8 із невстановленою особою - чи травки чи що, ні хімії; найшов шмалі; можу продати за 150, одна семечка 170, купи гешку; ОСОБА_8 вказані фотозображення місць із конкретними вказівками місць розташування (т. 2 а.п.179-183, 184-187, 203-207, 209-232, 239-245, т. 3 а. п. 1-11, 55-127).

У висновку експерта Чернігівського НДКЦ від 26 грудня 2019 року за №139 зазначено, що вилучені під час обшуку у ОСОБА_8 вісім флеш-карт мають графічні файли, аудіо файли, відео файли (т.2 а.п. 160-162).

Вказані розмови ОСОБА_8 і надіслані ним за допомогою засобів мобільного зв`язку фотозображення конкретних місць згідно даних НСРД містять елементи висловлювань і зображень, що притаманні саме продажу наркотичних та психотропних засобів, також наявні ознаки конспірації, що свідчить про усвідомлення обвинуваченим незаконності цих розмов із допусканням, що ці розмови можуть прослуховуватися правоохоронними органами, тобто він усвідомлював незаконність своїх дій.

Ці обставини місцевим судом враховані в контексті всіх обставин справи, включаючи і його показання в судовому засіданні щодо зберігання за місцем проживання каннабісу у трьох конвертах і стартового пістолета, не заперечення обставин щодо наявності за місцем проживання трьох вагів, великої кількості сім-карт та банківських карток, великої кількості пустих поліетиленових пакетиків, що в сукупності притаманно саме для вчинення дій по збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено,- каннабісу. Вказані встановлені обставини ставлять під сумнів правдивість показань обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження по суті щодо зберігання каннабісу лише для власного вживання, і такі показання розцінюються колегією суддів, як намагання уникнення від кримінальної відповідальності, а тому доводи сторони захисту щодо недопустимості доказу висновку експерта Чернігівського НДЕКЦ від 26 грудня 2019 року № 139 не заслуговують на увагу.

Щодо твердження обвинуваченого про те, що під час обшуку він намагався видати заборонені предмети, то такі не є слушними, оскільки він повідомляв про факт зберігання пістолетів та муляжу гранати вже тоді, коли усвідомив неможливість надалі зберігати вказані предмети, оскільки вони були б виявлені під час слідчої дії, а тому місцевим судом правильно оцінено видачу предметів кримінального правопорушення такою, що не містить підстав для застосування ч. 3 ст. 263 КК України.

Доводи обвинуваченого про те, що судом при визначенні міри покарання не взято до уваги його стан здоров`я, зокрема, вади зору та спільне проживання з хворою матір`ю як пом`якшуючі обставини, то вони також не знайшли свого підтвердження в матеріалах кримінального провадження і розцінюються колегією суддів як ще одна спроба домогтися пом`якшення покарання за вчинене кримінальне правопорушення. Апеляційним судом установлено, що при призначенні покарання обвинуваченому місцевий суд взяв до уваги стан здоров`я обвинуваченого, у судовому засіданні судом було вивчено та долучено до матеріалів справи копії виписки із медичної карти №2021/989, №12950 з даними щодо захворювання очей ОСОБА_8 , яким надана належна правова оцінка.

Сторона захисту вважає, що, оскільки закінчився строк дії ухвали, то запобіжний захід у виді застави припинив свою дію і повернення внесеної за ухвалою суду заставодавцем застави, необхідно повернути.

Проте, такі доводи сторони захисту слід визнати безпідставними, оскільки згідно з ч. 4 ст. 202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до вимог ст.182 КПК України та параграфу 1 Глави 18 КПК України, строку дії застави як запобіжного заходу не передбачено.

Відповідно до ч.11 ст.182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Тобто посилання захисника на положення ч.11 ст.182 КПК України є передчасними і необґрунтованими, оскільки вони підлягають застосуванню у випадку завершення кримінального провадження (ухвалення вироку, закриття кримінального провадження), за відсутності підстав для звернення застави в дохід держави, скасування та/або зміни застави на інший запобіжний захід.

З моменту внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки, визначені ухвалою слідчого судді строком на два місяці, та не продовження цих обов`язків не тягне за собою припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави.

При цьому, після внесення грошових коштів у якості застави за підозрювану особу строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді застави відповідно до норм кримінального процесуального Кодексу діє до моменту прийняття остаточного рішення, оскільки відповідно до вимог ст.182 КПК України цей запобіжний захід не має граничного строку дії.

Отже, у розумінні норм чинного КПК України запобіжний захід у вигляді застави не має строкового виразу, а відтак, строк дії такого запобіжного заходу продовжуватись не має.

З огляду на вказане, посилання захисника на нібито закінчення строку дії застави у зв`язку із закінченням строку дії запобіжного заходу не стосується запобіжного заходу у вигляді застави та не свідчить про припинення його дії.

Згідно зі статтею 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 368 КПК України питання, як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження вирішується судом при ухваленні вироку за наслідками судового розгляду кримінального провадження.

Так, відповідно до ст. 374 КПК України в резолютивній частині вироку зазначається, зокрема, рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Отже, обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 у вигляді застави продовжує діяти до підстав, визначених ст. ст. 203, 368 КПК України.

Інших даних, які б свідчили про наявність підстав для повернення застави захисником не наведено.

Окрім того, запобіжні заходи, у тому числі застава, застосовуються для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді відповідно до ч. 5 ст.194 КПК України та передбачених пунктами 1, 3, 4 ч. 7 ст. 42 КПК України.

Визначені в ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки можуть бути застосовані додатково до обраного щодо підозрюваного запобіжного заходу, який не пов`язаний із триманням під вартою. Обов`язки підозрюваного, передбачені в ч. 7 ст. 42 КПК України, покладаються на нього процесуальним законом і діють з часу набуття особою статусу підозрюваного, незалежно від застосування запобіжного заходу.

З викладеного слідує, що застава згідно ст. 182 КПК України застосовується з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків не лише визначених у ст.194 КПК України і покладених на нього ухвалою слідчого судді або суду, а також тих, які перелічені у ч. 7 ст. 42 КПК України.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 22 листопада 2019 року (т. 2 а.п. 6) ОСОБА_8 затримано 22 листопада 2019 року, під час досудового розслідування щодо останнього 24 листопада 2019 року застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням 40 140 грн застави (т. 2 а.п. 19-20), із внесенням якої ОСОБА_8 звільнено з-під варти 04 грудня 2019 року (т. 2 а.п. 23).

Беручи до уваги, що строк дії запобіжного заходу не визначений, його дія у встановленому КПК України порядку не припинилася, даний запобіжний захід у вигляді застави, який не обмежується строком, на теперішній час діє, не змінений і не скасований, враховуючи відсутність підстав, визначених ст. 203 КПК України, тому доводи апелянтів щодо повернення внесеної за ухвалою суду заставодавцем застави не підлягають задоволенню.

У засіданні апеляційного суду у своїх доводах сторона захисту, окрім іншого, посилається на звернення ОСОБА_8 від 13.05.2020 до органів прокуратури та ДБР щодо незаконних дій працівників поліції при проведенні обшуку 22 листопада 2019 року, адже вказана обставина мала місце у травні 2020 року, однак будь-яких процесуальних рішень за результатами розгляду звернення ОСОБА_8 та проведення досудового розслідування не надходило.

На запит Чернігівського апеляційного суду надійшов лист-відповідь від керівника Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_21 за результатами розгляду звернення ОСОБА_8 10.01.2024 за вихідним № 39962-23/к/11-03-537/24 на адресу ОСОБА_8 був скерований лист, згідно якого за результатами розгляду його звернення в межах компетенції обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення службовими особами Національної поліції України не встановлено, у зв`язку з чим підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відсутні. (т. 4 а.п. 20,21).

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 (Із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму Верховного Суду України № 18 від 10 грудня 2004 р., № 8 від 12 червня 2009 р. та № 11 від 06 листопада 2009 р.) призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Виходячи з положень ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації.

При призначенні покарання по доведеному обвинуваченню суд врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких злочинів і пов"язані із незаконним поводженням із вогнепальною зброєю, незаконним обігом особливо небезпечного наркотичного засобу із заходами конспірації, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку інкримінованих дій та передбачає тяжкі наслідки не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення та суспільства в цілому, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, за яким скарг не має, має хворобливий стан, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра, обставину, яка пом`якшує покарання - молодий вік обвинуваченого, відсутність обставин, що його обтяжують, та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст. 263 КК України (по епізоду щодо пістолету, як вогнепальної зброї) у виді позбавлення волі в межах санкції статті; за ч.2 ст.307 КК України (по епізоду щодо особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено,-каннабісу) у виді позбавлення волі в межах санкції статті з конфіскацією 1 / 2 частки особисто належного йому майна, із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України.

Надавши правову оцінку зазначеним судом відомостям та доказам на їх підтвердження, що містяться в матеріалах кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку про те, що призначене ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України і є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Порушень місцевим судом вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.

Керуючись ст. ст. 404-405, 407, 408, 419, 532 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Залишити без задоволення апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_8 , а вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили негайно після її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4