Ухвала

25 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 522/2143/23

провадження № 51-2206 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2024 року,

встановив:

Як убачається зі змісту касаційної скарги та Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2024 року подання в.о. голови Голосіївського районного суду міста Києва про вирішення питання щодо підсудності кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України та ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції апеляційного суду, залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 ставить питання про скасування зазначеного судового рішення суду апеляційної інстанції та задоволення подання голови Голосіївського районного суду м. Києва.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Статтею 424 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) визначено вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 424 КПК у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 424 КПК ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Так, у касаційній скарзі ставиться вимога про скасування ухвали суду апеляційної інстанції, якою відмовлено у задоволенні подання про вирішення питання щодо визначення підсудності кримінального провадження.

Положеннями ст. 34 КПК не передбачено оскарження таких рішень, крім того, у ч. 5 ст. 34 КПК зазначено, що спори про підсудність між судами не допускаються.

Крім цього, таке рішення суду апеляційної інстанції не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню, а отже не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Таким чином, беручи до уваги те, що касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку, колегія суддів вважає за необхідне на підставі п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2024 року.

Враховуючи наведене та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3