Справа № 129/598/21
Провадження по справі № 1-кп/129/129/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2024 року Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Гайсині кримінальне провадження № 0000040 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Острожок Хмільницького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, проживає з жінкою однією сімєю без реєстрації шлюбу, на своєму утриманні має трьох неповнолітніх дітей (сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ), непрацюючого, судимого вироком Хмільницького міського суду за ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України від 20.10.2016 до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців та згідно ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області від 14.06.2018, на підставі ст. 81 КК України, 22.06.2018 був умовно-достроково звільнений з невідбутою частиною покарання 1 рік 8 місяців 23 дня, - у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, -

Встановив:

Згідно із обвинувальним актом, затвердженим прокурором 21.10.2024 року, ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що в період часу з 20:00 год. 04.02.2021 по 08:00 год. 05.02.2021, точного час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , знаходячись поряд з приміщенням кафе « ІНФОРМАЦІЯ_5 » по АДРЕСА_2 , яке на праві власності належить ОСОБА_9 , переслідуючи корисливий мотив з метою таємного викрадення чужого майна, вирішив проникнути до вищевказаного магазину.

Так, ОСОБА_5 в порушення ст. 12 Загальної декларації прав людини, яка прийнята і проголошена Резолюцією 217 А (ІІІ) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року та ст. 17 Міжнародного пакту про громадські і політичні права, прийнятого Генеральною Асамблеєю ООН 16 грудня 1966 року, який набув чинності для України 23 березня 1976 року, згідно якої «…ніхто не може зазнавати безпідставного втручання у його особисте і сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканість його житла… Кожна людина має право на захист закону від такого втручання або таких посягань», ст. 30 Конституції України, яка передбачає, що проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку є можливим виключно на підставі мотивованого рішення суду, не маючи такого рішення суду і інших законних підстав, а також дозволу ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що порушує недоторканість володіння особи, шляхом демонтажу металевих штаб дверей, точний спосіб слідством не встановлений, відчинив вказані двері і проник до середини приміщення кафе, звідки таємно викрав належні ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 1015 грн, які знаходились в картонній коробці в столі робочого місця продавця, після чого вийшов із кафе та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Потерпілий ОСОБА_9 відмовився від підтримання обвинувачення за ч. 1 ст. 162 КК України та просив суд закрити кримінальне провадження на підставі п.7) ч.1 ст. 284 КПК України, про що подав письмову заяву, яку просив розглянути у його відсутність.

Прокурор, захисник та обвинувачений ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення клопотання потерпілого про закриття на підставі п.7) ч.1 ст. 284 КПК України кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 162 КК України.

Прокурор також просив вирішити долю речових доказів та процесуальних витрат по справі на залучення експерта та проведення судових експертиз, стягнувши їх із обвинуваченого.

З`ясувавши позиції сторін кримінального провадження, суд вважає, що кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 162 КК України підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ст. 477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження розпочате лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Відповідно до п.4) ч.3 ст. 56 КПК України під час судового провадження в будь-якій інстанції потерпілий має право підтримувати обвинувачення в суді.

Згідно із п.19 ч. 1 ст. 3 КПК України сторонами кримінального провадження є потерпілий, підозрюваний, обвинувачений (підсудний).

Згідно із п.2) ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, - закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст. 26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Згідно із п.7) ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

З системного аналізу змісту правових норм, закріплених у ст.ст. 26, 56, 284, 477 КПК України вбачається таке кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення може здійснюватись лише виключно на підставі заяви потерпілого, а у випадку відмови потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення таке обвинувачення закривається, оскільки правом підтримувати обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення наділений виключно потерпілий.

Оскільки потерпілий ОСОБА_9 в судовому засідання відмовився від обвинувачення за ч. 1 ст. 162 КК України у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, його відмова є добровільною і обґрунтованою, що виключає можливість здійснення подальшого провадження за цим кримінальним провадженням, то суд визнає, що на підставі ч.4 ст. 26, п.7) ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження № 0000040 про обвинувачення ОСОБА_5 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, необхідно закрити в зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст.ст. 100, 174 КПК України.

Процесуальні витрати по справі загалом в сумі 1634 грн. 50 коп. на залучення експертів та проведення судових експертиз (висновок екперта судової дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/1025-21/2214-Д від 12.02.2021 та висновок екперта судової трасологічної експертизи №СУ-19/102-21/2213-ТР від 12.02.2021) відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 42, 56, 284, 314, 471, 474, 477 КПК України, суд, -

Постановив:

Закрити кримінальне провадження № 0000040 про обвинувачення ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_9 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Речові докази, - прозорий полімерний пакетик з написом «Smile candy», в якому міститься цукерка круглої форми; обгорілу полімерну смужку, - знищити.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати по справі у сумі 1634 грн. 50 коп. на залучення експерта та проведення судових експертиз.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя: