Справа № 489/4879/24
Провадження № 1-кп/489/867/24
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Вирок

іменем України

23 липня 2024 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва кримінальне провадження №0000079 від 03.04.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва Миколаївської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 22.12.2023 Ленінським районним судом міста Миколаєва за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 , будучи засудженим вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 22.12.2023 за ч. 1 ст. 309 КК України, у невстановлені дату та час у невстановленому місці незаконно придбав у невстановленої особи особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP, точну кількість якої не встановлено, але масою не менше 0,3201 г, яку в подальшому почав зберігати при собі для власного вживання без мети збуту.

03.04.2024 близько 18:20 год. ОСОБА_3 , який перебував у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, зупинено працівниками поліції для перевірки документів біля будинку АДРЕСА_3 , в ході чого останній добровільно видав працівникам поліції зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка у своєму складі має психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP, масою 0,3201 г, яку він незаконно зберігав при собі без мети збуту для власного вживання.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України - незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого кримінального правопорушення, вказані в обвинувальному акті, зокрема, що дійсно 03.04.2024 через мережу інтернет незаконно придбав психотропну речовину PVP для власного вживання без мети збуту. 03.04.2024 у вечірній час, перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння по АДРЕСА_3 , при перевірці документів добровільно видав поліції зіп-пакет з PVP. Також підтвердив, що 03.04.2024 проходив огляд в закладі охорони здоров`я на визначення стану вживання наркотичної речовини, під час якого було виявлено перебування його в стані, викликаного вживанням канабісу, який він вживав за декілька днів до цього. Зазначив про своє розкаяння у вчиненому, засудив свої дії та запевнив суд про неприпустимість вчинення нових кримінальних правопорушень в майбутньому.

Крім власного визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у скоєному підтверджується також іншими дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності.

Із протоколу затримання особи, яка вчинила кримінальний проступок, від 03.04.2024 слідує, що 03.04.2024 о 18.20 годин в АДРЕСА_3 , був затриманий ОСОБА_3 , під час особистого обшуку якого було вилучено згорток, в якому знаходиться зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, який був поміщений до сейф-пакету CRI1167656.

Із заяви ОСОБА_3 від 03.04.2024 вбачається, що останній добровільно видав поліцейським згорток, в якому знаходиться наркотична речовина.

Згідно з випискою № 680 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 03.04.2024, під час огляду ОСОБА_3 03.04.2024 о 20.35 годин встановлено гостра канабіноїдна інтоксикація неускладнена.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/115-24/6127-НЗПРАП від 22.04.2024, вилучена в ОСОБА_3 порошкоподібна речовина, що знаходилася у сейф-пакеті , білого кольору в полімерному спец-пакеті CRI1167656, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP, масою 0,3201 г.

Таким чином, оцінивши кожний доказ з точку зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена поза розумним сумнівом та його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

При призначенні покарання суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відносяться до нетяжких злочинів, за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працює, не одружений, лікування у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не проходив, раніше судимий та вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення в період звільнення від відбування покарання з випробуванням.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд відносить вказане в обвинувальному акті щире каяття, яке полягає у тому, що він повністю та беззастережно визнав свою вину, добровільно виждав поліції психотропну речовину, зазначив про своє щире розкаяння, засудив свої дії та висловив намір змінити свою поведінку.

До обставин, які відповідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , суд відносить вказане в обвинувальному акті вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, що підтверджується випискою № 680 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 03.04.2024.

З урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, який не працює, характеризується посередньо, раніше судимий та вчинив інкриміноване за даним вироком кримінальне правопорушення в період іспитового строку, його щирого каяття та негативного ставлення до вчиненого, наявності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також ураховуючи позицію державного обвинувача щодо виду та міри покарання, яке необхідно призначити обвинуваченому, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України, що виключає будь-яку можливість повторного звільнення від відбування покарання з випробуванням особи, яка вчинила нове кримінальне правопорушення протягом іспитового строку, у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України, оскільки інші види покарання є недостатніми для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 22.12.2023, після постановлення якого ним було вчинене дане кримінальне правопорушення.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.

Суд не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, оскільки прокурором не подавалося відповідне клопотання про це.

Керуючись статтями 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі статей 71, 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 22.12.2023 у справі № 489/8434/23, остаточно до відбуття визначивши ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк один рік один місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з часу його фактичного затримання для відбуття призначеного покарання.

Речовий доказ: особливо небезпечну психотропну речовину PVP - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в сумі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн 56 коп.

Запобіжний захід обвинуваченому до набранням вироком законної сили не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1