Справа№ 953/9800/24
н/п 1-кп/953/1147/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2024 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Харкова кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001309 від 23.08.2024 за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Харкова, громадянки України, без освіти, заміжньої, яка на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, осіб похилого віку не має, не є інвалідом, не працевлаштована, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

22.08.2024 приблизно о 18:00, більш точного часу встановити не надалось можливим, ОСОБА_6 перебуваючи у приміщенні палати №37 міської клінічної лікарні ім. проф. Л.Л. Гіршмана, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , де, реалізуючи свій раптово виниклий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України ОСОБА_7 N?64/2022 від 24.02.2022 та неодноразово продовженого, останній раз 14.05.2024 Указом Президента України N?271/2024 від 06.05.2024, затвердженого Законом України N?3684-IX від 08.05.2024 на всій території України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, з метою особистого незаконного збагачення, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу взяла із сумки, що знаходилась у приліжковій тумбочці, тим самим викрала гаманець, у якому знаходилися грошові кошти в розмірі 10 000, 00 грн, власником яких є ОСОБА_8 . В подальшому ОСОБА_5 , покинула місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, обернувши його на свою користь, тим самим спричинивши ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_5 за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_5 повністю визнала свою винуватість в обсязі обвинувачення, фактичні обставини кримінального правопорушення, яке інкримінується, зокрема, час, місце вчинення та його правову кваліфікацію, не оспорює. Пояснила, що дійсно 22.08.2024 приблизно о 18:00, точний час не пам`ятає, вона знаходилась у приміщенні палати №37 міської клінічної лікарні ім.проф. Л.Л. Гіршмана, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , де взяла із сумки, що знаходилась у приліжковій тумбочці гаманець, у якому знаходилися грошові кошти в розмірі 10000 грн., власником яких є ОСОБА_8 . Після цього, покинула приміщення лікарні, грошові кошти залишила собі, а гаманець викинула.

Обвинувачена ОСОБА_5 підтвердила, що вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнає добровільно, без примусу. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд її суворо не карати.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Приймаючи до уваги послідовність показань обвинуваченої про обставини вчинення кримінального правопорушення, суд вважає ці показання достовірними.

Сторона захисту та сторона обвинувачення не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України, наслідки, визначені ст.349 КПК України, зрозумілі.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про час та місце слухання справи належним чином. Надала суду письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що потерпіла прохає суд здійснити судовий розгляд даного кримінального провадження без її участі. Прохала призначити обвинуваченій покарання не пов`язане з позбавленням волі.

З`ясувавши правильність розуміння обвинуваченою суті пред`явленого обвинувачення, не маючи сумніву у добровільності та істинності її позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ч. 3 ст. 349 КПК України, за їх згодою визнав недоцільним дослідження доказів фактичних обставин справи, та обмежився допитом обвинуваченої та вивченням матеріалів, що характеризують її особу, оскільки показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників кримінального провадження не оспорюються. Одночасно учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За встановлених під час судового розгляду обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 в пред`явленому їй обвинуваченні за ч.4 ст.185 КК України, тобто у таємному викраданні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Судом не встановлено будь-яких обставин для перекваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_5 , а так само обставин, які б виключали злочинність діяння, або були б підставою для звільнення від кримінальної відповідальності.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд керується ст.50, 65 КК України, якими визначено, що суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засудженим та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до класифікації, визначеної ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України є тяжким злочином.

Вивченням даних про особу обвинуваченої ОСОБА_5 встановлено, що вона раніше не судима, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має зареєстроване місце проживання, не працевлаштована, не є інвалідом, заміжня, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, осіб похилого віку не має. Згідно даних довідки КНП Харківської обласної ради « Обласний психоневрологічний диспансер №3» від 05.09.2024 №5284 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразово була оглянута лікарем психіатром КНП ХОР «ОПНД №3» 02.09.2020 по направленню лікаря-терапевта «МП №6», попередній діагноз: Шизоафективний розлад. Під наглядом не перебуває.

Згідно даних висновку судово-психіатричного експерта №722 від 17.10.2024 ОСОБА_9 на теперішній час хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки не виявляє. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_5 перебувала поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_9 на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставиною, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у повному визнанні своєї вини обвинуваченою, осуду своїх дій, наявності відчуття жалю за скоєне, розуміння наслідків своїх дій, про що зазначено стороною обвинувачення в ході судового розгляду, виходячи з поведінки обвинуваченої під час досудового розслідування та судового розгляду.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обираючи вид та строк покарання обвинуваченій суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його вид, суспільну небезпечність та наслідки, вищезазначені дані щодо особи обвинуваченої, яка є особою середнього віку, має стійкі соціальні зв`язки, раніше не судима, її поведінку до вчиненого кримінального правопорушення, наявності обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що його обтяжують.

Указані відомості дають підстави для призначення покарання обвинуваченій в межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, але із застосування положень ст.75 КК України, оскільки суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування призначеного їй покарання у виді позбавлення волі, але в умовах здійснення контролю за її поведінкою впродовж іспитового строку, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Призначення ОСОБА_5 саме такого покарання, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченою, випливає з дотримання судом принципів рівних можливостей та справедливого судового розгляду. Адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

У зв`язку із не застосуванням до обвинуваченої покарання у виді конфіскації майна, а також те, що арештоване майно не підлягає спеціальній конфіскації, суд вважає за необхідне скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкові від 28.08.2024 у справі № 953/7874/24, провадження 1-кс/953/6276/24, відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.

Запобіжний захід, застосований ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 17.10.2024 до ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні залишити житло за адресою: АДРЕСА_1 ( з можливістю відвідування найближчого укриття у разі оголошення повітряної загрози), у період часу з 22:00 години до 06:00 години, зобов`язавши ОСОБА_9 прибувати за кожною вимогою до суду, суд залишає без змін до набрання цим вироком законної сили.

Керуючись ст. 100, 124, 174, 368, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді позбавлення волі звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї судом обов`язки.

Згідно п.п.1,2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти їм про зміну свого місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 28.10.2024.

Після набрання вироком законної сили речові докази, а саме:

- три купюри номіналом 1000 гривень серії ВТ1477374, АН0497864, АМ 0547846; чотирнадцять купюр номіналом 500 гривень серії: СЖ9428853, ХЖ8706633, АК9001508, БГ9683136, ВЄ0952239, ЦА5240415, ВУ76880137, ВУ2456705, АЕ1776358, АП 9470447, ЗА 0399152, ГМ0009357, ЄЖ7081930, ЗГ2955427, передані на зберігання під розписку потерпілій - вважати повернутими власнику;

- блокнот із рукописними записами, переданий на зберігання в камеру схову ХРУП №1 ГУНП в Харківській області повернути власнику майна.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 28.08.2024 у справі № 953/7874/24, провадження 1-кс/953/6276/24.

Запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні ОСОБА_5 залишити житло за адресою: АДРЕСА_1 ( з можливістю відвідування найближчого укриття у разі оголошення повітряної загрози), у період часу з 22:00 години до 06:00 години, зобов`язавши ОСОБА_9 прибувати за кожною вимогою до суду - залишити без змін до набрання цим вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя - ОСОБА_1