Справа № 577/6365/24
Провадження № 1-кс/577/1929/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" листопада 2024 р.

м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Конотоп клопотання старшого слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001236 від 26.11.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , командира бойової машини командир відділення 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням, погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовує тим, що 25.11.2024 близько 20 год. ОСОБА_5 перебував за місцем свого тимчасового проживання у найманій квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , та разом із військовослужбовцями ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які спільно із ним винаймали вказане житло, вживав спиртні напої.

Сп`янівши, між ОСОБА_5 і ОСОБА_8 на ґрунті пияцтва розпочалася суперечка щодо умов проходження військової служби, яка переросла у сварку, під час якої у ОСОБА_5 з мотивів особистих неприязних стосунків виник раптовий злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , будучі розлюченим, умисно завдав ОСОБА_8 не менше 4 ударів кулаком в обличчя.

В цей час ОСОБА_7 , побачивши таку агресивне поведінку ОСОБА_5 та побоюючись за власну безпеку, пішов з квартири, а ОСОБА_5 , залишившись із потерпілим наодинці та перемістившись із ним до кімнати, продовжив наносити ОСОБА_8 удари в ділянку голови і тулубу.

Внаслідок побиття ОСОБА_8 були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, у вигляді множинних синців на обличчі і тулубі, набряку-набухання головного мозку, ЗЧМТ, вогнищевої травми головного мозку, від яких він упродовж декількох годин помер на місті скоєння злочину.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за №0001236 від 26.11.2024 за ознаками ч. 2 ст. 121 КК України.

27.11.2024 о 09:03 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 28.11.2024 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема показами, наданими підозрюваним під час допиту, відповідно до яких він визнав факт конфлікту, який відбувся між ним та потерпілим ОСОБА_8 в квартирі АДРЕСА_4 та нанесення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень; протоколом слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , який пояснив що 25.11.2024 близько 20 год. він разом з ОСОБА_8 і ОСОБА_5 перебував в орендованій квартирі по АДРЕСА_3 , де спільно розпивали спиртні напої та під час виниклого конфлікту ОСОБА_5 наніс 4 удари кулаком в обличчя ОСОБА_8 . Не бажаючи бути учасником конфлікту він на деякий час залишив квартиру, а коди повернувся близько 3-ї год., виявив, що стіни, підлога в кухні, раковина забризкані кров`ю, а ОСОБА_8 з розбитим обличчям та в крові лежить на підлозі в кімнаті; протоколом слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , яка пояснила, що 11.11.2024 вона здала в оренду свою квартиру по АДРЕСА_3 військовому на ім`я ОСОБА_10 . З 13.11.2024 в її квартирі також почав мешкати військовослужбовець на ім`я ОСОБА_11 26.11.2024 по скарзі сусідів вона прийшла до своєї кварти, де в кімнаті на дивані виявила труп ОСОБА_8 .

Крім того, під час обшуку, проведеного 26.11.2024 за місцем мешкання ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 вилучено одяг ОСОБА_5 (шкарпетки, штани, кофту) з нашаруваннями речовини бурого кольору, схожої на крові.

Згідно протоколу затримання ОСОБА_5 від 27.11.2024 під час особистого огляду у нього вилучено камуфляжну куртку з нарахуванням речовини бурого кольору, схожої на кров.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають обґрунтовані підстави для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інші кримінальні правопорушення.

Про існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України свідчать наступні обставини: ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого умисного злочину насильницького характеру, за вчинення якого йому загрожує суворе покарання згідно санкції ч.2 ст. 121 КК України у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Зокрема про ризик втечі свідчить також поведінки підозрюваного, який після скоєння злочину з метою переховування від органу досудового розслідування, поспіхом виїхав з АДРЕСА_2 , де і був у подальшому затриманий працівниками поліції.

Про існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України свідчать наступні обставини: ОСОБА_5 близько знайомий зі свідком ОСОБА_7 та проходить із ним службу в одній військовій частині, а тому у разі незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_5 зможе впливати на нього шляхом вмовлянь, погроз тощо з метою схилити до надання неправдивих показів на власну користь. Зокрема під час допиту свідок ОСОБА_7 вказав, що побоюється ОСОБА_5 , оскільки останній раніше вже застосував до нього фізичне насильство, також він є очевидцем злочину ОСОБА_5 . Так, встановлено, що свідок за вказівкою ОСОБА_5 змивав кров потерпілого у квартирі за місцем скоєння злочину. Крім того, підозрюваний намагався вплинути на свідка, порадивши йому за його прикладом терміново виїхати з м. Конотопа, щоб не потрапити у поле зору органів поліції.

Про існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України свідчить тяжкість вчиненого злочину, його характер, а саме: використання для розв`язання конфлікту малозначного приводу, у стані алкогольного сп`яніння, вчинення насильницьких дій по відношенню до потерпілого, з яким, підозрюваний перебував у приятельських відносинах та який через раптовість нападу не міг захиститися від неправомірних дій ОСОБА_5 свідчать про підвищений ступінь суспільної небезпечності ОСОБА_5 схильність до невиправданої агресії, на неспроможність нормального співіснування в соціумі та необхідність ізоляції останнього від суспільства шляхом взяття його під варту, яке виключить його небезпечну поведінку та попередить скоєння нових кримінальних правопорушень.

За таких обставини жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним у клопотанні ризикам, у зв`язку із їх недієвістю, а тому до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор та слідчий, кожен окремо, клопотання підтримали просили застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 , кожен окремо, проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заперечували.

Вислухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали клопотання і дослідивши представлені докази суд приходить до переконання, що клопотання є законним і обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Задовольняючи клопотання суд виходить з того, що під час розгляду доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, а також - ризику, який дає достатні підстави вважати, що підозрюваний, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється. А тому є всі підстави вважати, що перебування підозрюваного на свободі може становити небезпеку для суспільства.

Обґрунтованість підозри підтверджується документами, долученими до клопотання.

Під час розгляду клопотання прокурором доведено наявність підстав вважати, що існують ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - ризики того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інші кримінальні правопорушення.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити ці правопорушення.

Таким чином, на даній стадії досудового розслідування наведені дані свідчать поза розумним сумнівом про причетність ОСОБА_5 до події вказаного кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про наявність зазначених вище ризиків та про те, який саме запобіжний захід забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 . слідчий суддя згідно з вимогами ст. 178 КПК України враховує, що оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, зокрема Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини)і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991).

У справі «Іліков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів»

У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

За таких обставин саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігання спробі, зазначеній у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний призначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства. Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, відповідно до вимог п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави не визначати.

Керуючись ст. ст. 176-178,182,183, 193,197 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 60 днів, тобто до 25 січня 2025 року до 24 год. 00 хв. без визначення застави.

Згідно із п. 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177-178 КПК України, суд вважає за потрібне розмір застави не визначати.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним протягом 5 днів з моменту вручення йому копії ухвали.

СуддяОСОБА_1