УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м.Житомира ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянув клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_5 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винесене у кримінальному провадженні № 0002321 від 25.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та додані до клопотання матеріали,-

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому вказав, що досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 року, строком на 30 діб, по всій території України Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 року, запроваджено воєнний стан, дія якого безперервно продовжувалася, зокрема, Указом Президента України № 49/2024 від 05.02.2024 року, затвердженим Законом України № 3564-ІХ від 06.02.2024 року, дію правового режиму воєнного стану було продовжено, строком на 90 діб, а саме - до 14.05.2024 року.

Законом України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, ОСОБА_4 11.03.2022 року призвано на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 73 від 13.03.2024 року військовослужбовець ОСОБА_4 вважається таким, що прибув та приступив до виконання службових обов`язків у відрядження, з метою проходження базової загальновійськової підготовки у складі зведеного навчального батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та призначений на посаду курсанта 3 навчального взводу 1 навчальної роти зведеного навчального батальйону «Граніт-2» військової часини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 81 від 21.03.2024 року, старший солдат ОСОБА_4 вважається таким, що 20.03.2024 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 .

Так старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, призваним за мобілізацією, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, у разі потреби відлучитися в межах розташування військової частини (підрозділу) запитати дозволу в командира відділення, а після повернення доповісти йому про прибуття, розподіляти час у військовій частині протягом доби і протягом тижня згідно з розпорядком дня, встановленого командиром (начальником).

Згідно з вимогами статей 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Однак старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією, перебуваючи на посаді курсанта 3 навчального взводу 1 навчальної роти зведеного навчального батальйону «Граніт-2» військової часини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 20.03.2024 року о 20 год. 00 хв. самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , що дислокувалася у АДРЕСА_1 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків, до 27.09.2024 року, коли був доставлений працівниками ВСП до другого слідчого відділу з (дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР у м. Хмельницькому ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 .

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 , старший солдат ОСОБА_4 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами військової частини, правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним самовільне залишення військової частини та його причини не повідомив та проводив час на власний розсуд.

За вказаним фактом 28.09.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.

Допитані як свідки військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 підтвердили відсутність ОСОБА_4 у військовій частині за місцем проходження служби.

Також, враховуючи, що до даного часу підозрюваний ОСОБА_4 до органів військового управління і державної влади про себе не заявляв, у зв`язку з чим, слід дійти висновку, що діяння ОСОБА_4 щодо самовільного залишення військової частини є навмисними.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення підозрюваного, який визнав причетність до скоєного даного кримінального правопорушення та просив відмовити у задоволенні клопотання, думку прокурора, який клопотання підтримав, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п?ять років.

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Радківці Красилівського району Хмельницької області, громадянин України, проживає за адресою : АДРЕСА_3 , раніше не судимий.

Оцінивши у сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаче ного ч. 5 ст. 407 КК України, достатніх підстав про існування ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що будь-який інший запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, тому дане клопотання підлягає до задоволення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 183, 184, 193, 194, 196 КПК України,-

у х в а л и в :

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали до 29 листопада 2024 року.

Визначити заставу у розмірі 80000 (вісімдесят тисяч) грн., яку має право внести підозрюваний або інша фізична чи юридична особа (заставодавець) на депозитний рахунок Богунського районного суду м. Житомира.

У разі внесення застави на підозрюваного покладаються такі обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, служби;

3) здати на зберігання до відповідних органів влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо, підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші, покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: