Провадження №1-кп/522/3042/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року Місто Одеса, Україна

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000342 від 05.05.2024, за обвинуваченням ОСОБА_3 а, ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина невизнаної ПМР, уродженця м.Тирасполь Молдови, який має середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4

захисник - ОСОБА_5

обвинувачений - ОСОБА_3

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 04 травня 2024 року приблизно о 23 годині 48 хвилин перебував в торгівельному павільйоні поруч з будинком за

адресою: АДРЕСА_2 , де в нього раптово

виник злочинний намір, направлений на пошкодження даного об?єкта шляхом підпалу, з хуліганських мотивів.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на пошкодження чужого майна шляхом підпалу, ОСОБА_3 знайшов на території павільйону куртку з легкозаймистою синтетичною внутрішньою підкладкою, та діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи настання кримінально-протиправних наслідків у вигляді пошкодження торгівельного павільйону, перебуваючи у приміщенні даного об?єкту, за допомогою запальнички підпалив внутрішню підкладку раніше виявленої куртки та залишив її горіти у внутрішньому просторі конструкції павільйону, в його середній нижній частині на дерев?яних конструкціях.

В результаті підпалу торгівельного павільйону поруч з будинком за

адресою: АДРЕСА_2 , було завдано

термічних пошкоджень його дерев?яним конструкціям, деформовано елементи металевого каркасу, а також термічно пошкоджено лако-фарбове покриття та корпус поруч розташованого платіжного терміналу з порушенням його функціональної придатності.

За наведених обставин ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.194 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину визнав у повному обсязі, підтвердивши викладені в обвинувальному акті обставини, щиро розкаявся та просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву про розгляду справи без його участі, в частині призначення покарання покладається на розсуд суду.

Оскільки обвинувачений визнав свою винуватість у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, вважає їх доведеними та кваліфікує дії ОСОБА_3 в межах пред`явленого обвинувачення.

ЩОДО ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ

Відповідно до роз`яснень, викладених Пленумом Верховного Суду України у Постанові «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

При призначенні покарання обвинуваченому суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, відсутність обставин, що обтяжують покарання та обставини, що його пом`якшують.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальні правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.194 КК України є тяжким злочином проти власності, який караються лише позбавленням волі на строк від трьох до десяти років.

Обвинувачений, є громадянином не визнаної Придністровської молдавської республіки, має середню освіту, офіційно не працевлаштований, не має стійких соціальних зав`язків, зареєстрований у Молдові, в м.Одесі проживає тимчасово вперше притягується до кримінальної відповідальності на території України.

Згідно наданої начальником сектору превенції відділу поліції характеристики ОСОБА_3 характеризується негативно, у минулому неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності.

Водночас відомостей щодо перебування обвинуваченого на обліках у лікарів психіатра та нарколога, зловживання ним алкогольними напоями чи наркотичними засобами - немає.

Обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчиненні злочину, надавши відповідні показання, його поведінка свідчить про щире каяття.

В судовому засіданні обвинувачений надав переконливі показання щодо обставин, під впливом яких, він вчинив злочини та щодо своєї поведінки, яка сприяла вчиненню цього злочину.

Потерпілий в частині призначення обвинуваченому покарання покладається на розсуд суду, претензій майнового характеру немає.

Таким чином, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання, передбачені ст.67 ККУ, не встановлені.

Водночас, вирішуючи питання про вид покарання судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину та його суспільну небезпеку, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, враховуючи зазначені пом`якшуючі покарання обставини, відсутність, обставин, що обтяжують покарання, а також усі обставини справи в їх сукупності, керуючись принципом індивідуалізації, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 за вчинений ним злочин, передбачений ч.2 ст.194 КК України, покарання у виді позбавлення волі в межах нижньої санкції даної статті, оскільки на думку суду його подальше виправлення не можливе без ізоляції від суспільства.

Суд вважає, що застосування такого покарання в даному випадку буде достатнім для перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.1-90 КК України, ст. 1-379 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_3 термін його попереднього ув`язнення у період часу з 05.05.2024 року по день вступу вироку в законну силу із розрахунку: один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_3 , тобто з 05.052024 року.

Запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у сумі 27 640 гривень 72 копійки.

Речовий доказ по справі:

-залишки пожежного сміття в двох сейф-пакетах, зразки ґрунту №1,2,3,6 в сейф-пакетах знищити (а.с.34-35 т.2);

-цифровий носій інформації з відеозаписом з камер спостереження - зберігати у матеріалах кримінального провадження (т.2 а.с.92-93);

-цифровий носій інформації з відеозаписом з камер спостереження - зберігати у матеріалах кримінального провадження (т.2 а.с.104-105);

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою яка тримається під вартою, протягом цього ж часу з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченим, а також не пізніше наступного дня після оголошення направити учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_7

03.09.2024