Справа № 372/4864/24
Провадження 1-кс-1175/24
ухвала

Іменем України

05 вересня 2024 року м.Обухів

Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання начальника відділення СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,

В С Т А Н О В И В:

Начальник відділення СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001673 від 04.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину передбаченого ч.2 ст.121 КК України, яке обґрунтовує тим, що слідчим відділом Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області за процесуальним керівництвом Обухівської окружної прокуратури Київської області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0001673, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 вересня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

04.09.2024 до Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , про те, що 04.09.2024 близько 09 год. 40 хв. знаходячись за адресою: Київська область, м. Обухів, гаражний кооперативи "Промбудівець", а саме у гаражному приміщенні № НОМЕР_1 було виявлено без ознак життя ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ході проведення огляду трупа ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за участі судово медичного експерта у останнього було виявлено тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми тулуба, множинні переломи ребер, розрив печінки.

В подальшому в ході проведення слідчо оперативно-розшукових заходів було установлено, що 04.09.2024 близько 05:00 за адресою: АДРЕСА_1 , гаражний кооперативи "промбудівець", а саме у гаражному приміщенні № НОМЕР_1 , у потерпілого ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, який в подальшому переріс у бійку з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в ході якого останній наніс множинні удари руками та ногами по тулубу ОСОБА_6 , внаслідок яких у останнього утворилися наступні тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми тулуба, множинні переломи ребер, розрив печіни.

04.09.2024 у період часу з 14 год. 30 хв. по 15 год. 00 хв. в приміщенні моргу було проведено огляд трупа ОСОБА_6 за ст. 238 КПК України, під час якого вилучено:

- змиви з правої та лівої руки трупа ОСОБА_6

- відбитки пальців лівої та правої руки ОСОБА_6

- нігтьові пластини з правої та лівої руки трупа ОСОБА_6

- чорну майку трупа ОСОБА_6

- труси чорного кольору трупа ОСОБА_6

04.09.2024 вказані вище вилучені предмети було визнано речовим доказом по кримінальному провадженню, оскільки вони можуть зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Виходячи з вищевикладеного, виникає необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене вищевказане майно.

У відповідності до ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення та одержані внаслідок його вчинення.

У відповідності до ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час огляду та обшуку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, а саме збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 Кримінально процесуального кодексу України, а саме: є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінального протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З метою досягнення дієвості кримінального провадження наявна необхідність у застосуванні до тимчасово вилученого майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, що є безпосередньо предметом та доказом вказаного кримінального правопорушення пов`язаного з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші злочини проти здоров`я населення, а також для встановлення відомостей, що міститься у вище зазначених речах та предметах шляхом проведення судових експертиз, такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Враховуючи викладене, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, вказаного майна з метою збереження речових доказів, необхідно накласти арешт на труси чорного кольору та майку чорного кольору, які були вилучені 04.09.2024 в ході огляду трупа ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий Обухівського РУП ГУ НП в Київській області в судове засідання не з`явився, просив розглядати клопотання без участі слідчого та прокурора, вимоги клопотання підтримав в повному обсязі, просив не здійснювати фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів, в тому числі не здійснювати аудіо запис та відео запис за допомогою технічних засобів.

Згідно норми ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного.

Судом встановлено, що СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0001673 від 04.09.2024 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Згідно ст. 170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно вимог ч.5 ст.173 КПК України в ухвалі про арешт майна має бути зазначено: а) перелік майна, яке підлягає арешту; б) підстави застосування арешту; в) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі; г) заборону розпоряджатися або користуватися майном у разі її передбачення та вказівку на таке майно; д) порядок виконання ухвали.

Внесене клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України, матеріалам клопотання, доведено достатність даних про здійснення досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення, тому з метою запобігання можливим фактам приховування, зникнення, втрати, використання, пересування, передачі, відчуження майна, а його арешт передбачає заборону особам, у володінні яких перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його, є підстави для задоволення клопотання, оскільки у судовому засіданні встановлено усі, передбачені ст.132, 173 КПК України, підстави до задоволення внесеного слідчим клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170, 171-173, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання начальника відділення СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: труси чорного кольору та майку чорного кольору, які були вилучені 04.09.2024 в ході огляду трупа ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у приміщенні моргу, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1