Справа №705/4307/24
1-в/705/290/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

представника установи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань в режимі відеоконференції клопотання начальника державної установи «Старобабанівська виправна колонія №92» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Київ, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, який відбуває покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 18.06.2021, яким засуджений за ч. 1 ст. 121, ст. 395, ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років,

В С Т А Н О В И В:

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області надійшло клопотання начальника державної установи «Старобабанівська виправна колонія №92» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України відносно ОСОБА_4 , який відбуває покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 18.06.2021, яким засуджений за ч. 1 ст. 121, ст. 395, ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

У клопотанні зазначено про те, що початок строку відбування покарання ОСОБА_4 12.10.2019, кінець строку відбування покарання 12.10.2026.

Станом на 04.07.2024 ОСОБА_4 відбув 1/2 строку покарання 04 роки 08 місяців 22 дні, а невідбута частина становить 02 роки 03 місяці 08 днів.

З 12.10.2019 засуджений відбував покарання в державній установі «Київський слідчий ізолятор». До суспільно-корисної праці не залучався, характеризувався негативно, мав 1 стягнення, яке погашено у встановлено законом порядку. Заохочень не мав.

З 16.02.2022 ОСОБА_4 відбуває покарання в державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)». За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань. Бере активну участь у суспільно-корисній праці на відділенні, виконує обов`язки днювального відділення, за виконання покладених на нього обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України, має 6 заохочень наданих правами начальника установи. Має 2 стягнення, які знято у встановленому законом порядку.

Має заборгованість за вироком суду на користь держави щодо покладених на нього процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів, в розмірі 1619,10 грн., але з державної виконавчої служби документи про утримання позовів не надходили.

Адміністрація колонії вважає, що засуджений ОСОБА_4 став на шлях виправлення, тому до нього може бути застосовано заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у виді обмеження волі, у зв`язку з чим і звернулися до суду з цим клопотанням.

Представник установи в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити, оскільки адміністрація установи, беручи до уваги поведінку засудженого ОСОБА_4 , виконання ним умов відбування покарання та ряд заохочень застосованих до нього, вважає, що він став на шлях виправлення.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та заміни засудженому міри покарання на більш м`яке, оскільки вважає, що не доведено, що засуджений став на шлях виправлення, заохочення застосовані до нього мають формальний характер, оскільки стосуються тих обов`язків, які він має виконувати при відбуванні покарання. Крім того, до засудженого застосовувалися не тільки заохочення, але і стягнення. Також слід врахувати характер вчинених кримінальних правопорушень та їх наслідки, згідно вироку суду. У зв`язку із зазначеним, не вбачає підстав для задоволення клопотання.

Засуджений ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити. Вважає, що своєю поведінкою довів, що став на шлях виправлення, а тому йому можна замінити покарання більш м`яким.

Представник спостережної комісії в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просять суд справу слухати у відсутність їх представника, не заперечує проти задоволення клопотання.

Суд, вислухавши представника установи, засудженого, врахувавши позицію прокурора, дослідивши матеріали клопотання, оглянувши в судовому засіданні матеріали особової справи засудженого, вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання у державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 18 червня 2021 року, яким засуджений за ст. 395, ч. 1 ст. 121, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років. Вирок суду набрав законної сили 04.11.2021. При цьому, злочини за які він був засуджений вказаним вироком, ним вчинені у період встановленого відносно нього адміністративного нагляду, після відбутого покарання за попереднім вироком, за яким, у свою чергу, він був засуджений за п.п. 4, 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Згідно статті 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим, зокрема не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі.

У відповідності до п. п. 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України). Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч. 1 ст. 82 КК може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі на певний строк. При цьому більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутий строк покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Вирішуючи питання, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, суд враховує дані, які характеризують засудженого, його поведінку за весь період відбування покарання, наявність заохочень та стягнень, відношення до праці.

Як вбачається з матеріалів клопотання та з оглянутої в судовому засіданні особової справи засудженого ОСОБА_4 , початок строку покарання рахується з 12.10.2019, кінець строку покарання 12.10.2026.

На теперішній час засуджений відбув більш ніж 1/2 строку покарання, що надає йому право на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, відповідно до ст. 82 КК України.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів особової справи засудженого вбачається, що засуджений утримувався та відбував покарання в державній установі «Київський слідчий ізолятор» та при цьому до суспільно-корисної праці не залучався, характеризувався негативно, заохочень не мав, мав 1 стягнення, яке погашено.

З 16.02.2022 відбуває покарання в державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)».

Згідно характеристики засудженого ОСОБА_4 , затвердженої начальником державної установи «СВК № 92» 04.07.2024, засуджений за місцем відбування покарання характеризується позитивно, працює днювальним відділення, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, виконує законні вимоги відбування покарання та дотримується розпорядку дня установи. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань. Бере активну участь у суспільно-корисній праці на відділенні, за виконання покладених на нього обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України має 6 заохочень наданих правами начальника установи, має 2 стягнення які знято у встановленому законом порядку.

Зазначене також підтверджується довідкою в.о. начальника відділення СПС № 13, затвердженої начальником державної установи «Старобабанівська виправна колонія № 92» 04.07.2024.

Крім того, згідно вищевказаної характеристики засуджений ОСОБА_4 не має батьків, дітей, неодружений, активно спілкується лише зі своєю тіткою. До засудження систематично вживав алкогольні напої та психоактивні речовини, злочин вчинив у стані алкогольного сп`яніння і вважає, що ініціатором та винним у конфлікті, внаслідок якого він вчинив кримінальне правопорушення був саме потерпілий. Також засуджений не робить висновки з минулих помилок, не може передбачати наслідки своїх дій.

За вироком суду на засудженого покладено обов`язок сплатити процесуальні витрати за залучення судових експертів, але виконавчі листи до установи не надходили.

Суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 82 КК України підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є не та обставина, що засуджений виправився або довів своє виправлення, а те, що він став на шлях виправлення і для закріплення досягнутих результатів ще необхідний вплив на нього, але вже в умовах відбуття більш м`якого виду покарання. Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його поведінка, сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання, що підтверджується матеріалами його особової справи, а ефективність і гарантованість цього процесу можливі лише за умови застосування до нього більш м`якого покарання.

Суд зазначає, що при вирішенні даного клопотання слід враховувати весь період відбування покарання. При цьому, засуджений має протягом всього строку відбування покарання доводити, що стає на шлях виправлення, а не лише в окремі періоди відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів особової справи та довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень, засуджений притягувався до дисциплінарної відповідальності, але ці стягнення погашені і стягнень за весь період відбування покарання не має лише за останній рік, який передує можливості застосування заохочувальних засобів. При цьому дійсно має 6 заохочень, але вони носять формальний характер, тобто застосовані до засудженого за його прямий обов`язок щодо відбування покарання. Його працевлаштування днювальним, не можна віднести до повноцінного працевлаштування, з отриманням заробітної плати.

Крім того, як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, реально відбуваючи покарання, злочини, вчинені ним пов`язані із застосуванням насильства та призвели до смерті людей.

Комісією установи 12.06.2024 засудженому відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення.

На думку суду, наявність лише формально-юридичної підстави, тобто відбуття необхідного строку покарання, наявність формальних заохочень та часткові позитивні моменти з характеристики особи засудженого не свідчить про те, що останній став на шлях виправлення та не є безумовною підставою для заміни засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким.

До суду не надано доказів того, що засуджений став на шлях виправлення в розумінні положень ст. 82 КК України, так як для такого висновку повинні бути наявні докази, які засвідчують, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці в період усього строку відбування покарання довів, що став на шлях виправлення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що клопотання про заміну засудженому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким є необґрунтованим, передчасним та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 369-372, 376, 537, 539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання начальника державної установи «Старобабанівська виправна колонія №92» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відносно засудженого ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а для засудженого, який тримається під вартою, з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1