ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/7257/24

Провадження № 11-сс/4820/156/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

доповідача - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, апеляційну скаргу захисника підозрюваного за ч.5 ст.407 КК України ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 березня 2024 у кримінальному провадженні №0000101 від 12.03.2024,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (із дислокацією у м. Хмельницький) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_9 , про застосування щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слобідка - Малієвецька Кам`янець - Подільського району Хмельницької області, українця, громадянина України, військовослужбовця строкової служби військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), із базовою середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , у військовому званні «солдат», раніше не судимого,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 10 травня 2024 включно. Строк дії ухвали визначено до 10.05.2024.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КПК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків, у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому, з урахуванням тяжкості злочину, особи підозрюваного, введеного воєнного стану та положень ч. 8 ст. 176 КПК України, яка містить пряму вказівку застосування лише такого запобіжного заходу, прийшов до висновку про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Не погоджуючись із таким рішенням, захисник ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Уважає, що слідчий суддя, при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мав врахувати те, що ОСОБА_6 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вину у вчиненому визнав, щиро кається, сприяє досудовому розслідуванню. Крім того, він бажає повернутися до військової частини та продовжити проходити строкову військову службу. А тому, на переконання сторони захисту, такий запобіжний захід, як цілодобовий домашній арешт, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів судової палати уважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Як зазначено у п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий суддя при розгляді клопотання прийшов до правильного висновку про необхідність задоволення клопотання про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

Наявні докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, дають підстави вважати, що підозра у самовільному залишенні ОСОБА_6 , як військослужбовцем (крім строкової служби) військової частини, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, на цій стадії досудового розслідування, є підтвердженою.

Слідчий суддя вірно зазначив про існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України - переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, здійснення впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia) п. 102 від 08.02.2005 р. тяжкість вчиненого кримінального правопорушення є суттєвим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду.

Слідчий суддя, у відповідності до ст. 178 КПК України, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , що відповідно до ст. 12 КК України цей злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція якого, передбачає покарання на строк від п`яти до десяти років позбавлення волі.

Також враховано, що ОСОБА_6 раніше не судимий, вину у вчиненому визнає, за місцем проходження служби характеризується негативно.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, термін якого згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 6 лютого 2024 року № 3564-IX затверджено Указ Президента України від 5 лютого 2024 року № 49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Згідно з ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану, до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті. Пункт 5 ч. 1 ст. 176 КПК України передбачає запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи наведене і зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя, прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування до підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на вимоги ч.8 ст. 176 КПК України, якою передбачено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги захисника про добровільне повернення ОСОБА_6 , після самовільного залишення місця дислокації військової частини, не зменшують існуючих ризиків, а також така поведінка підозрюваного, ніяким чином, не зменшує обсяг пред`явленої йому 13.03.2024 підозри, а може лише свідчити про його ставлення до вчиненого при доведенні його вини.

Твердження апеляційної скарги захисника про необхідність зміни ОСОБА_6 запобіжного заходу на домашній арешт є помилковими, оскільки не ґрунтуються на вимогах Закону.

На переконання колегії суддів ухвала слідчого судді про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованою та вмотивованою, підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 березня 2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного за ч.5 ст.407 КК України ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3