ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/6520/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/198/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст. 185 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 липня 2023 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001112 від 11.05.2023, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 липня 2023 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, українця, громадянина України, із середньої освітою, який має незакінчену освіту технолога громадського харчування, розлученого, утриманців не має, офіційно непрацевлаштованого, інвалідності спростовує, зі слів має хронічні захворювання, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше не одноразово був судимим,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до частини 1 статті 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 23 березня 2023 року за частиною 2 статті 15 частиною 4 статті 185 КК України, остаточно ОСОБА_8 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з 08 червня 2023 року.

Згідно вироку, ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що 08.05.2023 о 15 год. 31 хв., у період дії воєнного стану, поширеного на території України, будучи обізнаним про Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України № 2102-I від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», зайшов до торгівельного залу магазину «Єва», де здійснює свою підприємницьку діяльність ТОВ «РУШ», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Двадцять третього Серпня, буд.47.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, діючи умисно, повторно, ОСОБА_8 , упевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто діючи таємно, підійшов до торгівельної полиці з парфумованою водою, де шляхом вільного доступу, взяв з полиці тестер парфумованої чоловічої води «Moschino Boy Toy» 100 мл, вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №649М складає 1591 гривня 67 копійок, який поклав у кишеню кофти та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, покинув приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_8 , обернувши викрадене майно на власну користь, спричинив ТОВ «РУШ» матеріальну шкоду у розмірі 1591 грн. 67 коп.

Крім того 23.05.2023 о 10 год. 40 хв., ОСОБА_8 , у період дії воєнного стану, поширеного на території України, будучи обізнаним про Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України № 2102-I від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», зайшов у приміщення магазину «Телемарт», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Перебуваючи у приміщенні зазначеного магазину, ОСОБА_8 побачив на торговій полиці ноутбук марки «Gigabyte G5 MF», модель «G5_MF-E2KZ333SD», у корпусі чорного кольору, що належить ТОВ «Дрімкомп», вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №610М від 07.06.2023 - 43 999 грн. У цей час у ОСОБА_8 раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме ноутбуку марки «Gigabyte G5 MF» модель «G5_MF-E2KZ333SD».

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, упевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, від`єднав від мережі ноутбук марки «Gigabyte G5 MF», модель «G5_MF-E2KZ333SD», та сховавши його під верхній одяг, покинув місце вчинення злочину.

Таким чином, ОСОБА_8 , обернувши викрадене майно на власну користь спричинив ТОВ «Дрімкомп» матеріальну шкоду у розмірі 43 999,00 гривень.

Не погодившись з зазначеним вироком, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, яка в подальшому була ним доповнена, в якій просить оскаржуваний вирок змінити шляхом пом`якшення призначеного йому покарання, застосувати до нього положення статті 616 КПК України, зарахувати йому в строк покарання, строк попереднього ув`язнення за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23.03.2023 у розмірі 6 місяців.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги обвинувачений вказує на щиросердне каяття, співпрацю зі слідством, наявність тяжких життєвих обставин та бажання захищати свою країну від ворога.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши оскаржуваний вирок, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких, відповідно до вимог частини 3 статті 349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі частини 2 статті 394, частини 1 статті 404 КПК України, не перевіряє.

Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до норм статті 65 КК України та роз`яснень, наведених у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції діяв з дотриманням вимог статей 50,65 КК України, а саме врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також відомості про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово був судимим, судимість у законному порядку не знята та не погашена, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює, утриманців не має.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно статті 66 КК України, суд визнав каяття у вчиненні злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України, судом першої інстанції не встановлено.

Вказані обставини чітко, логічно та мотивовано вказані у мотивувальній частині вироку при обґрунтуванні судом певного виду та розміру покарання, який належить призначити обвинуваченому.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів, не можливе без його ізоляції від суспільства та правильно призначив покарання, за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі та призначив остаточне покарання відповідно до положень частини 1 статті 71 КК України у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Призначення більш м`якого покарання, на думку колегії суддів, не стане ефективним та дієвим для досягнення мети виправлення. Саме такий вид і міра покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про необхідність пом`якшення призначеного покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, на думку суду апеляційної інстанції є безпідставними, з огляду на те, що ОСОБА_8 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, був судимий за вчинення злочинів проти власності, відбував покарання в місцях позбавлення волі, звільнявся умовно-достроково, до призначеного йому покарання застосовувались положення статті 75 КК України, злочин за який ОСОБА_8 засуджено оскаржуваним вироком він вчинив саме в період іспитового строку.

Суд апеляційної інстанції вважає, що обвинувачений своєю поведінкою не доводить свого виправлення та перевиховання, належних висновків для себе не робить, є суспільно-небезпечною особою, яка наполегливо не бажає ставати на шлях виправлення.

Поміж з цим, обвинуваченим ОСОБА_8 в апеляційній скарзі не наведено обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, які не були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання та могли свідчити про явну суворість призначеного покарання та необхідність його пом`якшення.

Щодо апеляційних доводів обвинуваченого про застосування до нього положень статті 616 КПК України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до вимог частини 1 статті 616 КПК України у разі введення в Україні або окремих її місцевостях воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ та/або інших держав проти України підозрюваний, обвинувачений, який під час досудового розслідування або судового розгляду тримається під вартою, крім тих, які підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених статтями 115, 146-147, 152-156, 186, 187, 189, 255, 255-1, 257, 258-262, 305-321, 330, 335-337, 401-414, 426-433, 436, 437-442 КК України, має право звернутися до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості вирішити питання про зміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу для проходження ним військової служби у зв`язку з тим, що дане питання вирішується за спеціальною процедурою та наявності відповідного клопотання прокурора, який є єдиним ініціатором вирішення цього питання.

Щодо апеляційної вимоги обвинуваченого про зарахування йому в строк покарання строку попереднього ув`язнення, за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23.03.2023 у розмірі 6 місяців, суд апеляційної інстанції вважає її такою, що задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

При призначенні обвинуваченому остаточного покарання, в порядку частини 1 статті 71 КК України не застосовується частина 5 статті 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, оскільки до покарання за новим вироком приєднується саме покарання за попереднім вироком, а не строк попереднього ув`язнення, якщо таке було застосоване до особи.

У зв`язку із наведеним, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого обставини не є достатніми для призначення ОСОБА_8 більш м`якого покарання, в зв`язку з чим апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 405, пунктом 1 частини 1 статті 407, 418, 419 КПК України,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 липня 2023 року стосовно ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою з моменту отримання копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: