Справа № 595/899/24
Провадження № 1-кп/595/108/2024
У Х В А Л А

про призначення судового засідання

08 липня 2024 року місто Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засіданні ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 лютого 2024 року за №0000032 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.1 ст.353 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

21 травня 2024 року з Бучацької окружної прокуратури Тернопільської області до Бучацького районного суду надійшло кримінальне провадження (справа) по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.1 ст.353 КК України.

Ухвалою суду від 23 травня 2024 року по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

05 липня 2024 року обвинувачений ОСОБА_8 через канцелярію суду подав клопотання, в якому просить обвинувальний акт з додатками кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР за №0000032 від 19.02.2024 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.1 ст.353 КК України, повернути прокурору, як такий, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України. Клопотання мотивує тим, що вказаний вище обвинувальний акт не містить формування висунутого обвинувачення, а викладені лише обставини, які слідчий вважав за доцільне викласти за результатами досудового розслідування. Окрім того, описова частина обвинувального акту суперечить кваліфікації зазначених правопорушень, при наявності цивільно-правових відносин в частині несвоєчасного виконання договірних зобов`язань. Зокрема, відсутня правова кваліфікація з посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність. Кваліфікація кримінального правопорушення з обвинувального акту за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.1 ст.353 КК України, за наслідками викладеної інформації щодо події, немає жодного підтвердження. Таким чином, обвинувачення його у вчиненні кримінальних правопорушень, яке затверджене прокурором і скероване до суду не може сформувати переконливого підтвердження про наявність обставин кримінально караних діянь у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненому повторно, у самовільному присвоєнні владних повноважень, поєднаних із вчиненням суспільно небезпечних діянь. Вважає, що це суто цивільно-правові відносини. Відтак, у відповідності до вимог законодавства, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Прокурор ОСОБА_3 щодо задоволення клопотання обвинуваченого заперечив, вважає таке клопотання необґрунтованим, при цьому, зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстави для його повернення прокурору відсутні, просить призначити справу до судового розгляду на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні, оскільки кримінальне провадження підсудне Бучацькому районному суду Тернопільської області, підстав для закриття кримінального провадження немає.

Представник потерпілого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні просив призначити справу до судового розгляду.

Потерпілий ОСОБА_4 вважав, що справу слід призначити до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні просив задовольнити його клопотання про повернення обвинувального акту прокурору в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000032 від 19.02.2024, з підстав, наведених у ньому. В разі відмови у клопотанні про повернення обвинувального акту, щодо призначення справи до судового розгляду не заперечував.

Заслухавши сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду виходячи з наступного.

Так, перелік завдань, які має вирішити суд у підготовчому засіданні визначено у частині 3 статті 314 та статті 315 КПК України.

Зміст зазначених норм дає підстави вважати, що підготовче судове засідання в судовому провадженні є обов`язковою, самостійною стадією кримінального процесу, основною метою проведення якого є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Отже, відповідно до ч. 3 ст. 314 та ст. 315 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти обмежене коло рішень та вирішити питання, пов`язані з призначенням кримінального провадження до судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Вичерпний перелік обов`язкових вимог до змісту та форми обвинувального акта, а також перелік додатків до нього визначено ст. 291 КПК України.

У відповідності до ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Частиною 1 ст. 337 КПК України встановлено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Зі змісту обвинувального акта у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 вбачається, що обвинувальний акт містять усі відомості, передбачені ст. 291 КПК України.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що прокурором в обвинувальному акті викладено обвинувачення, яке суперечить кваліфікації зазначених правопорушень, оскільки наявні цивільно-правові відносини в частині несвоєчасного виконання договірних зобов`язань, а відтак склад кримінального правопорушення відсутній, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки в обвинувальному акті викладаються ті фактичні обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Вказане означає, що визначення обсягу та способу викладення фактичних обставин кримінального правопорушення у тексті обвинувального акту належить до повноважень прокурора, а тому ані суд, ані інші учасники судового провадження не можуть вимагати від нього змінити їх виклад. Обґрунтування стороною обвинувачення належної кваліфікації кримінального правопорушення і, відповідно, її підтвердження чи спростування, має відбуватися виключно в ході судового розгляду на підставі дослідження та оцінки наданих суду доказів.

В будь-якому випадку зазначене формулювання наперед не має значення для суду, оскільки вказані обставини в обвинувальному акті мають бути доведені прокурором під час розгляду провадження по суті, а прокурор має право змінювати обвинувачення під час судового розгляду, що передбачено положеннями ч. 2 ст. 337 КПК України, які надають можливість прокурору під час судового розгляду змінити обсяг пред`явленого обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення.

З огляду на викладені вимоги Закону, суд вважає, що викладення прокурором в обвинувальному акті саме тих фактичних обставин, які він вважає встановленими, ґрунтується на законі. Крім того, враховуючи зміст ч.1 ст.337 КПК України, відповідно до якого судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд позбавлений права вийти за межі вже складеного обвинувального акта, а тим більше фактично надати вказівку прокурору щодо формулювання нового обвинувачення.

Верховний Суд у постанові від 29.09.2021 у справі № 409/1465/16-к зазначив, що кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення під час направлення обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора.

За таких обставин суд вважає, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування щодо ОСОБА_7 відповідає вимогам чинного КПК України, суттєвих порушень щодо обвинувального акта, за яких суд має повернути обвинувальний акт прокурору, судом не встановлено, а тому підстав для його повернення прокурору суд не вбачає.

Ураховуючи позиції сторін кримінального провадження, перешкод для призначення судового розгляду судом не встановлено, підстави для прийняття рішення в порядку, передбаченому пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України відсутні, як і підстави для закриття кримінального провадження, передбачені пунктами 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України. Кримінальне провадження підсудне Бучацькому районному суду Тернопільської області.

Як встановлено судом, копії обвинувального акту та копії реєстру матеріалів досудового розслідування надані прокурором обвинуваченому ОСОБА_7 в порядку ст.293 КПК України 16 травня 2024 року.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, під час його затвердження прокурором дотримано вимоги процесуального закону.

При цьому, слід зауважити, що єдиною підставою для повернення обвинувального акту прокурору - є невідповідність змісту самого обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України.

Судове засідання, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження, слід проводити відкрито, оскільки обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, судом не встановлені.

Таким чином, беручи до уваги, що у підготовчому судовому засіданні жодних обставин, які б перешкоджали призначенню судового розгляду, не встановлено, суд під час підготовки до судового розгляду, вчинивши всі необхідні для підготовки судового розгляду дії, завершує підготовку до судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КПК України, суд після завершення підготовки до судового розгляду постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Представником потерпілого ОСОБА_9 адвокатом ОСОБА_10 до матеріалів кримінального провадження долучено цивільний позов, в якому він просить стягнути з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 10000,00 грн відшкодування моральної шкоди та грошові кошти в сумі 10000,00 грн відшкодування матеріальної шкоди внаслідок вчиненого кримінального правопорушення, що мало місце 06.02.2024.

Також в матеріалах кримінального провадження міститься цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_11 , адвоката ОСОБА_10 , в якому він просить стягнути з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 26700,00 грн відшкодування моральної шкоди та грошові кошти в сумі 26700,00 грн відшкодування матеріальної шкоди внаслідок вчиненого кримінального правопорушення, що мало місце 01.02.2024.

Окрім того, представником потерпілого ОСОБА_5 , адвокатом ОСОБА_6 , в межах кримінального провадження заявлений цивільний позов, в якому він просить стягнути з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 52000,00 грн в якості відшкодування матеріальної шкоди та 10000,00 грн в якості відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Оскільки злочинами, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , потерпілим ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_5 , на їхнє переконання, завдано моральну та матеріальну шкоду, про відшкодування якої ними у встановленому порядку подано позови, форма та зміст яких відповідають вимогам, встановленим до позовної заяви, який пред`являється у порядку цивільного судочинства, що передбачено нормами ч.4 ст. 128 КПК України, то суд приходить до висновку, що цивільні позови підлягає розгляду разом з кримінальним провадженням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.61, 62, 110, 128, 291, 314-316, 337, ч.2 ст.369, ст.372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У клопотанні обвинуваченого ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту прокурору в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000032 від 19 лютого 2024 року про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч.2 ст.190, ч.1 ст.353 КК України, - відмовити.

Прийняти цивільні позови ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , в інтересах яких діє представник, адвокат ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , в інтересах якого діє представник, адвокат ОСОБА_6 , до розгляду в кримінальному провадженні від 19 лютого 2024 року за №0000032 по обвинуваченню ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.1 ст.353 КК України.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000032 від 19 лютого 2024 року по обвинуваченню ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч.2 ст.190, ч.1 ст.353 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Бучацького районного суду Тернопільської області (м. Бучач, вул. Міцкевича, 11 Чортківського району Тернопільської області) на 16.07.2024 о 16:30 год.

Ухвала суду є остаточною, оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 11 липня 2024 року о 09 год. 20 хв.

Головуючий ОСОБА_1