Справа № 521/2324/24
Номер провадження:1-кс/521/577/24
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 лютого 2024 року м. Одеса
В обґрунтування клопотання зазначено, що 20.02.2024 до чергової частини відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення оператора 102 про те, що за адресою м. Одеса, Тираспольське шосе, 22/8, зупинено автомобіль марки Opel Vectra, червоного кольору, під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який надав для перевірки свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , яке містить візуальні ознаки підробки (ЖЄО 1900 від 20.02.2024).
Відповідно обставин викладених в рапорті заступника командира роти № 3 батальйону 2 полку УПП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , 20.02.2024 під час несення служби перебуваючи на стаціонарному пості «Два стовпи» розташованого за адресою м. Одеса, вул. Тираспольське шосе, 22/8, зупинено транспортний засіб автомобіль марки Opel Vectra, червоного кольору, під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Надалі ОСОБА_5 надав для перевірки свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , яке містило візуальні ознаки підробки.
В подальшому під час перевірки документів та інформації яка містилась в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , який був наданий ОСОБА_5 шляхом здійснення перевірки (пошуку) в автоматизованих інформаційних системах НПУ, встановлено, що вказане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , відсутнє в актуальних обліках МВС України.
Разом з цим, в ході перевірки зазначеного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 було встановлено, що літери та цифри анкетних даних мають нестандартну будову, які не визначені бланковою продукцією.
Надалі, в рамках досудового розслідування та в порядку ч. 2 ст. 93 КПК України та відповідно до закону України «Про національну поліцію», ст. 20 закону України «Про доступ до публічної інформації» та згідно до ч.5 ст.40-1 КПК України каналами електронної пошти було направлено письмові запити до Регіонального сервісного центру ДСЦ МВС в Одеській області (філія ДСЦ), з метою отримання наявної інформації в автоматизованих обліках Національної поліції, з приводу дійсності свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 .
Враховуючи, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 є предметом кримінального правопорушення, існування реальної можливості його втрати, з метою збереження речових доказів, вбачається необхідність накладення арешту на майно.
Встановлено також, що майно, на яке планується накладення арешту, перебувало у користуванні (володінні, розпорядженні) у ОСОБА_5 .
Для встановлення істини з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин по кримінальному провадженню в ході досудового розслідування виникла необхідність в проведені слідчих дій, в тому числі проведенні ряду експертиз без результатів яких неможливо встановити істину по справі.
У зв`язку з викладеним, у органу досудового розслідування виникла необхідність в арешті свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , яке має суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.
Враховуючи, що є достатні підстави вважати, що вилучене майно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, являється об`єктом кримінального правопорушення, дізнавач просить накласти арешт на вилучене майно.
Постановою дізнавача від 20.02.2024 року вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Підставою для накладення арешту на майно, відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України є збереження речових доказів.
Дізнавач СД ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 надала до суду заяву, відповідно до змісту якої просила здійснити розгляд клопотання за відсутності її та прокурора, клопотання підтримала, просила його задовольнити.
Володілець майна ОСОБА_5 , в якого воно було вилучено, в судове засідання не прибув, про розгляд клопотання був повідомлений належним чином, будь-яких заяв про своє ставлення до клопотання суду не надав.
Дослідивши матеріали справи, суть клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання відповідно до вимг ч.1 ст.40-1 КПК України.
На підставі викладеного та враховуючи, що дізнавач своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання дізнавача.
Відповідно до п.4 ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно. Отже, наведеною вимогою законодавства передбачено зазначення в ухвалі слідчого судді лише заборони та обмеження щодо розпорядження або користування майном, тому слідчий суддя із врахуванням вимог клопотання дізнавача про арешт майна із забороною відчуження, розпорядження, користування, приходить до висновку про зазначення в ухвалі слідчого судді заборони користування та розпорядження майном.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя -
П О С Т А Н О В И В :
Накласти арешт на майно, вилучене 20.02.2024 року під час огляду місця події за адресою: м.Одеса, вул.Тираспольське шосе, 22/8, у ОСОБА_5 , а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 .
Заборонити розпоряджатись та користуватись зазначеним майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню.
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити дізнавачу та прокурору.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1