ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

м. Фастів Київська область 24 травня 2024 року

Слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

за участю підозрюваного ОСОБА_4 ,

за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянув клопотання сторони кримінального провадження слідчого СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Фастів Київської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24.05.2024 року до слідчого судді Фастівського міськрайонного суду, за погодженням з прокурором Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася слідчий СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 з клопотанням про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , внесеним в рамках кримінального провадження № 0000987 від 15.05.2024 року, правова кваліфікація за ч. 1 ст. 263 КК України.

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу погоджено прокурором та відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні заявлене клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник просили обрати запобіжний захід цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши письмові докази клопотання прихожу до наступного.

При розгляді клопотання встановлено, що в провадженні СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000987 від 15.05.2024 року за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Як зазначено в клопотанні в ході досудового розслідування органом досудового розслідування було встановлено, що у відповідності до п. 1 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 зі змінами (надалі - Положення), дозвільна система - це особливий порядок виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій з метою охорони інтересів держави та безпеки громадян.

Згідно з п. 2 Положення до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя, (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини, сильнодіючі отруйні речовини I - II класу безпечності, збудники інфекційних захворювань I - II групи патогенності і токсини, сховища, склади і бази, де вони зберігаються, стрілецькі тири і стрільбища, мисливсько-спортивні стенди, а також підприємства і майстерні по виготовленню і ремонту вогнепальної та холодної зброї, піротехнічні майстерні, пункти вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування, магазини, в яких здійснюється продаж зброї та бойових припасів до неї, організації, що займаються збутом сильнодіючих отруйних речовин, і лабораторії, що проводять аналізи цих засобів і речовин, працюють із збудниками інфекційних захворювань I - II групи патогенності і токсинами).

Згідно з п. 6 Положення міністерства та інші центральні органи державної виконавчої влади, підприємства, установи, організації, господарські об`єднання, а також громадяни, яким у встановленому порядку надано право виготовляти, придбавати, зберігати, перевозити і використовувати предмети, матеріали і речовини, відкривати підприємства, майстерні та лабораторії, на які поширюється дозвільна система, повинні забезпечити їх належну охорону і правильне використання у господарській діяльності.

Крім цього, у відповідності до п. 2.1. Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622.

У відповідності до п. 9.1. Інструкції вогнепальна, пневматична та холодна зброя і бойові припаси до неї, пристрої та патрони до них міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, Національним банком України, підприємствами, установами, організаціями можуть придбаватися для: озброєння особового складу охорони, а також окремих осіб, яким за родом служби законом дозволено носіння вогнепальної зброї, пневматичної та холодної зброї, пристроїв; науково-дослідних потреб; навчальних потреб (забезпечення допризовної військової і спеціальної підготовки); спортивних потреб; промислового та любительського полювання; захисту життя, здоров`я та майна громадян; використання на зйомках кінофільмів, у сценічних постановках, циркових виставах; експонування в музеях та виставках; колекціонування.

Згідно з п. 9.2. Інструкції дозволи на придбання, зберігання та носіння зброї, пристроїв та патронів до них для вказаних потреб видаються тільки за наявності законодавчого або іншого нормативно-правового акта про надання права працівникам міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, Національного банку України, підприємств, установ і організацій користуватися нею при виконанні службових обов`язків лише після вивчення ними матеріальної частини зброї, правил поводження з нею, її застосування та використання, що здійснюється у пунктах вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування після здачі заліку та отримання довідки про вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування.

В порушення п. п. 1, 2, 6, положення та п. п. 2.1., 9.1., 9.2. Інструкції, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці в ОСОБА_4 , з метою особистого збагачення виник злочинний умисел спрямований на придбання, зберігання та збут вибухового пристрою.

Після чого, ОСОБА_4 в невстановлений досудовим розслідуванням час, в невстановленому місці, за невстановлених обставин, але не пізніше ніж 22.05.2024, придбав з метою збуту одну осколково оборонну гранату «Ф-1» із запалом УЗРГМ-2 до неї, після чого приніс вказаний вибуховий пристрій до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де почав його незаконно зберігати з метою збуту.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на незаконний збут вибухового пристрою, ОСОБА_4 домовився із ОСОБА_7 про незаконний збут останньому вибухового пристрою - осколково оборонної гранати «Ф-1» із запалом УЗРГМ-2 до неї, вартість якої оцінив в сумі 2000 (дві тисячі) гривень.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_4 22.05.2024, о

15 годині 46 хвилин, з метою збуту вибухового пристрою - осколково оборонної гранати «Ф-1» із запалом УЗРГМ-2 до неї, зустрівся із ОСОБА_7 у заздалегідь обумовленому місці, за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході зустрічі ОСОБА_7 , який діяв під контролем правоохоронних органів згідно із попередньою домовленістю передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 2000 (дві тисячі) гривень, на що ОСОБА_4 збув вибуховий пристрій - осколково оборонну гранату «Ф-1» із запалом УЗРГМ-2 до неї.

Крім цього, ОСОБА_4 діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, у порушення вимог ст. ст. 41, 92 Конституції України, ст. ст. 178, 328 Цивільного кодексу України, Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471 X-II, Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 12.10.1992 № 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, в невстановлений досудовим розслідуванням час, в невстановленому місці, за невстановлених обставин, але не пізніше ніж 22.05.2024, придбав 7 набоїв калібру 5,45 мм, одну гранату РГН із запалом УДЗ до неї та запал УЗРГМ-2, після чого приніс вказані бойові припаси та вибухові пристрої до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де почав їх незаконно зберігати.

22.05.2024 року в ході проведення санкціонованого обшуку в період часу з 18 год. 09 хв. по 20 год. 12 хв за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 було виявлено та вилучено 7 набоїв калібру 5,45 мм, одну гранату РГН із запалом УДЗ до неї та запал УЗРГМ-2 які без передбаченого законом дозволу ОСОБА_4 зберігав за місцем свого проживання.

15.05.2024 року дані відомості було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000987, з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 263 КК України.

22.05.2024 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

23.05.2024 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Таким чином, органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється за ч. 1 ст. 263 КК України, у незаконному зберіганні, придбанні та збуті вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу та за ч. 1 ст. 263 КК України, у незаконному придбанні та зберіганні, бойових припасів та вибухових пристрої, без передбаченого законом дозволу.

В силу ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад пять років.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, рішення суду: «Фокс, Кемпбелл і Гарі проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, слід зазначити те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Як встановлено в судовому засіданні слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: протоколом огляду та перегляду огляду грошових купюр від 22.05.2024; протоколом огляду особи ОСОБА_7 від 22.05.2024, якому видані вказані купюри; протоколом огляду особи ОСОБА_7 від 22.05.2024; протоколом затримання особи ОСОБА_4 у порядку ст. 208 КПК України від 22.05.2024; протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_1 від 15.05.2024 року.

У якості ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий в клопотанні та прокурором в судовому засіданні зазначено про те, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зазначений факт, на думку слідчого судді, підтверджений матеріалами клопотання.

Беручи до уваги встановлені обставини, приходжу до висновку, що в клопотанні слідчого надано обгрунтованні підстави щодо підозри вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК України, однак не надано обґрунтування, що жоден з більш м"яких запобіжних заходів передбачених ч.1 ст.176 КПК України не може запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

При цьому враховую те, що ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та проживання, доказів перебування на обліку у лікаря нарколога та психіатра в матеріалах клопотання не міститься, як і не були надані під час розгляду клопотання, місце проживання відрізняється від місця проживання свідків, а тому підстав для застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 не має.

На думку слідчого судді, тільки та обставина, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, що відноситься до категорії тяжких не може слугувати підставою для обрання виняткової міри запобіжного заходу.

Проте, суд бере до уваги, на ч.4 ст.194 КПК України, де зазначено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обгрунтування клопотання.

Отже, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_4 більш м"який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст.194 КПК України покласти на нього ряд обов`язків.

Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.176-178,183,193,194,196,197,309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання слідчого СВ Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовити.

Застосувати запобіжний захід домашній арешт ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на шістдесят днів до 20 липня 2024 року до 16 год. 55 хв. Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , додаткові обов`язки відповідно ч. 5 ст.194 КПК України у вигляді:

не залишати цілодобово місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого Фастівського РУП ГУ НП в Київській області, прокурора;

прибувати на виклики до слідчого, прокурора;

про намір залишити місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з поважних причин повідомити слідчого, прокурора.

Утриматися від спілкування з свідками в кримінальному провадженні № 0000987 .

Ухвалу направити для виконання до Фастівського РУП ГУНП в Київській області.

Строк дії ухвали до 20 липня 2024 року до 16 год. 55 хв.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п"яти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1