Житомирський апеляційний суд
Справа №273/254/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 05 квітня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність лейтенанта поліції ОСОБА_7 в порядку п.1 ч.1 ст. 303 КПК, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 05 квітня 2024 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність лейтенанта поліції ОСОБА_7 в порядку п.1 ч.1 ст. 303 КПК, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що у заяві ОСОБА_6 не наведено конкретних відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.182 КК України. При цьому заявниця висуває загальне припущення про можливе вчинення зазначених нею у заяві протиправних дій, грунтуючись виключно на суб`єктивному уявленні щодо правомірності таких дій та власному аналізі і баченні норм законодавства про кримінальну відповідальність.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 , просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Вважає, що судом першої інстанції порушені правила територіальної підсудності.

Зазначає, що судом не взято до уваги: - описову частину її заяви-скарги, в якій вказано, що скаржник вважає, що в матеріалах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000322 містяться довідки з її персональними даними, які отримані всупереч встановленого кримінальним процесуальним законом порядку, а саме без її згоди чи дозволу суду.

ОСОБА_6 зазначає, що кримінальне правопорушення вчинив начальник районного сектору ОСОБА_8 .

На її думку має місце бездіяльність лейтенанта Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 , який не виконав імперативні вимоги ч.1 ст. 214 КПК України.

ОСОБА_6 та прокурор до суду не з`явилися, були належним чином повідомлені, клопотання про відкладення судового розгляду не заявляли, а тому колегія суддів вважає за можливе слухати справу у їх відсутність.

Перевіривши матеріали судового провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише ті, що містять відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч.4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим зміст ч.1 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Згідно ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Відтак, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України).

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин, окрім наведення тієї чи іншої статті кримінального закону, є обов`язкова наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Отже, певне звернення особи можна розглядати саме як заяву чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, якщо воно містить реальні об`єктивні дані (а не суто гіпотетичні, надумані чи уявні), які вказують на можливий факт вчинення певного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення. При цьому, навіть якщо заявник прямо назве певне діяння злочином, то це не означатиме автоматично, що подія злочину насправді мала місце, оскільки заявник може помилятися в юридичній оцінці відповідних фактів.

На переконання апеляційного суду вищевказаних даних, які в свідчили про реальність події злочинів і були б достатніми для висновку про їх вчинення за викладених заявником обставин, в заяві не вбачається, а тому вона за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_6 слідчий суддя, на думку колегії суддів вірно встановив та зазначив, що у заяві ОСОБА_6 не наведено конкретних відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.182 КК України. При цьому заявниця висуває загальне припущення про можливе вчинення зазначених нею у заяві протиправних дій, ґрунтуючись виключно на суб`єктивному уявленні щодо правомірності таких дій та власному аналізі і баченні норм законодавства про кримінальну відповідальність.

Доводи апелянта, що при розгляді скарги слідчим суддею порушено правила територіальної підслідності є помилковими, оскільки ОСОБА_6 зі скаргою звернулася до Баранівського районного суду Житомирської області, а відповідно до протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.02.2024 року, призначення не відбулося, не вистачає потрібної кількості суддів для розгляду скарги.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 07.02.2024 року, у відповідності до положень п.2 ч.1 ст.34 КПК України, її скаргу для розгляду направлено в Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону, є обґрунтованою та вмотивованою, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 05 квітня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність лейтенанта поліції ОСОБА_7 в порядку п.1 ч.1 ст. 303 КПК, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: