Справа № 632/1553/23
провадження № 1-кп/632/45/24

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000189 від 22 травня 2023 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Закутнівка Первомайського району Харківського району, військовослужбовець військової служби за мобілізацією, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, раніше не судимий відповідно до вимог ст. 89 КК України, зареєстрованого та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , якому висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення-злочина, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3

захисник - ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив незаконне поводження з бойовими припасами за таких обставин.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 від 26 грудня 2022 року, солдата за призовом по мобілізації ОСОБА_3 призначено на посаду водія 1 кулеметного відділення кулеметного взводу 6 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону, якого в подальшому було переміщено на посаду навідника З кулеметного відділення кулеметного взводу 6 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону, який призваний 15 березня 2022 року на підставі Указу Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 (через Перший відділ).

Так, в кінці лютого 2023 року (точна дата та час не встановлені), обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на бойових позиціях військової частини НОМЕР_1 , у АДРЕСА_3 , побачив корпус ручної осколкової гранати Ф-1 із підривачем УЗРГМ-2 до неї у зібраному стані. У цей час у обвинуваченого ОСОБА_3 раптово виник умисел на незаконне придбання, носіння та зберігання вищевказаного бойового припасу.

Реалізуючи свій злочинний намір, не маючи передбаченого законом дозволу, у порушення Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, обвинувачений ОСОБА_3 , підняв з землі корпус ручної осколкової гранати Ф-1 із підривачем УЗРГМ-2 до неї у зібраному стані, тим самим придбав вищевказаний бойовий припас з метою його подальшого зберігання. Після цього, обвинувачений ОСОБА_3 поклав вказану гранату до підсумку свого бронежилету та носив при собі.

У подальшому, 15 березня 2023 року (точний час не встановлено), обвинувачений ОСОБА_3 вчинив дії по переміщенню безпосередньо при собі корпусу ручної осколкової гранати Ф-1 із підривачем УЗРГМ-2 до неї, поїхавши із військової частини НОМЕР_1 до місця свого тимчасового мешкання, за адресою: АДРЕСА_4 , де почав зберігати ручну осколкову гранату Ф-1 із підривачем УЗРГМ-2 до неї у квартирі за вищезазначеною адресою.

22 травня 2023 року у ранці (точний час не встановлено) обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого тимчасового мешкання, за адресою: АДРЕСА_5 , у одній із кімнат взяв раніше залишений корпус ручної осколкової гранати Ф-1 із підривачем УЗРГМ-2 до неї у розібраному стані та поклав до власної сумки. Достовірно розуміючи, що придбані ним предмети є бойовим припасом, усвідомлюючи характер своїх дій, зберігаючи у сумці корпус ручної осколкової гранати Ф-1 із підривачем УЗРГМ-2 до неї у розібраному стані, обвинувачений ОСОБА_3 продовжив незаконно зберігати без передбаченого законом дозволу вищевказаний бойовий припас при собі, до моменту його виявлення та вилучення працівниками поліції спільно з працівниками Військової служби правопорядку.

22 травня 2023 року у період часу з 10 год. 36 хв. до 11 год. 02 хв. в ході огляду місця події, а саме, відкритої ділянки місцевості розташованої поблизу будинку АДРЕСА_6 , працівниками поліції ВП №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області спільно з працівниками Військової служби правопорядку, у обвинуваченого ОСОБА_3 було виявлено та вилучено: бойовий припас - корпус ручної осколкової гранати Ф-1 із підривачем УЗРГМ-2 до неї у розібраному стані.

Такі умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання, носіння та зберігання бойового припасу без передбаченого законом дозволу.

ІІ. Відомості про укладену угоду про визнання винуватості, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

10 травня 2024 року між процесуальним керівником - прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 472 КПК України, за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з цією угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України. При цьому, обвинувачений ОСОБА_3 , згідно з умовами зазначеної угоди беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні

Сторони угоди погоджуються на призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ч. 2 ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, встановлені ст. 476 КПК України.

Під час судового розгляду прокурор, обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 просили суд прийняти рішення про затвердження угоди про визнання винуватості від 10 травня 2024 року.

ІІІ. Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, розглядаючи в порядку ч. 3 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд дійшов подальшого висновку.

Відповідно до правил ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо, зокрема, тяжких злочинів може бути укладена угода про визнання винуватості за ініціативою прокурора та обвинуваченого.

Прокурор ОСОБА_4 вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК та КК України, зокрема, діям обвинуваченого ОСОБА_3 надана правильна правова кваліфікація за ч. 1 ст. 263 КК України, узгоджене сторонами покарання у виді 03 років позбавлення волі, з звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на підставі ч. 2 ст. 75 КК України, відповідає загальним засадам призначення покарання, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення та особу винного, який в цілому характеризується позитивно, бажає продовжувати проходити військову службу та виконувати конституційні обов`язки із захисту суверенітету, територіальної цілісності та незалежності України, зокрема приймати участь в обороні країни, стримуванні збройної агресії РФ проти України, відповідно до вимог ст. 89 КК України вважається несудимою особою. Також умови угоди про визнання винуватості цілком відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтересі сторін або інших осіб. З огляду на зазначене, прокурор наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості та призначенні обвинуваченому узгодженої сторонами в угоді міри покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 під час розгляду угоди про визнання винуватості просили зазначену угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, а саме, у придбанні, носінні та зберіганні бойового припасу без передбаченого законом дозволу, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення зазначені в угоді та обвинувальному акті, розкаявся у вчиненому. Також обвинувачений заявив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Надав згоду на призначення узгодженої міри покарання.

Отже суд, шляхом заслуховування пояснень сторін угоди, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. Крім того, для з`ясування добровільності укладення угоди судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Таким чином, судом під час розгляду угоди про визнання винуватості встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойового припасу без передбаченого законом дозволу, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Потерпілих у даному кримінальному провадженні не має, вчиненим кримінальним проступком шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

Згідно зі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він у віці 19 років добровільно почав приймати участь у обороні країни, зокрема, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 від 26 грудня 2022 призначений на посаду водія 1 кулеметного відділення кулеметного взводу 6 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону, та в подальшому був переміщений на посаду навідника 3 кулеметного відділення кулеметного взводу 6 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону (на час вчинення кримінального правопорушення), відповідно до вимог ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності не має, на утриманні неповнолітніх дітей та батьків похилого віку не має, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , характеризується безпосередньо.

Аналізуючи зміст угоди в частині обраного покарання, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим ст. ст. 50, 6567 КК України, а саме: пропонується в межах встановлених у санкції частини статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання, відсутністю обставин, що обтяжують покарання.

Разом з цим суд, враховуючи узгоджене сторонами звільнення обвинуваченого від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, приймає рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік з покладенням відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Отже, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК та КК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а відтак існує наявність усіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

ІV. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно п.4 ч. 9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому: майно, яке немає ніякої цінності і не може бути використане, знищується, а уразі необхідності- передається до криміналістичних колекцій експертних установ або заінтересованим особам на їх прохання.

Отже враховуючи думку сторін, за відсутністю прохань заінтересованих осіб, суд вважає необхідним знищити речові докази, як майно, що не має ніякої цінності і не може бути використане.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерту, в сумі 5736 грн. 00 коп., відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався та підстав для його обрання не має.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 314, 373, 374, 376, 394, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості, укладену 10 травня 2024 року між процесуальним керівником - прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 472 КПК України, за участю захисника ОСОБА_5 , затвердити.

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді 03 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Встановити ОСОБА_3 іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерту, в сумі 5736 (п`ять тисяч сімсот тридцять шість) грн. 00 коп., відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

«DVD» диск на якому мається 2 відеофайли з огляду місця події 22травня 2023 року, поміщений до паперового пакунку (конверту), на якому мається пояснювальний напис, із підписом слідчого, відтисками печаток «для пакетів №88» ВП №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області»- залишити у матеріалах кримінального провадження;

корпус ручної гранати Ф-1, поміщений до сейф - пакету №5842394, з пояснювальними написами, що зберігається у кімнаті зберігання зброї ВП №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області - передати до вибухотехнічного відділу ГУНП в Харківській області для знищення відповідно до п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України;

підривач типу УЗРГМ- 2, поміщений до сейф - пакету № 5842395,з пояснювальними написами, що зберігається у кімнаті зберігання зброї ВП №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області - передати до вибухотехнічного відділу ГУНП в Харківській області для знищення відповідно до п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Відповідно до вимог статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Згідно з ч. 4 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1