Справа № 202/7111/24
Провадження № 1-кс/202/4565/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю:

ініціатора скарги, представника власника майна адвоката ОСОБА_3

власника майна ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , на бездіяльність прокурора та слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні №0000236 від 08.09.2023, -

ВСТАНОВИВ:

03.07.2024 адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді із вказаною скаргою, яку мотивував тим, що ухвалою слідчого судді було надано дозвіл на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , який фактично було проведено 19.06.2024 за адресою: АДРЕСА_1 . Будь-яких речей зі слідами причетності до кримінального правопорушення виявлено не було, але було виявлено та вилучено особистий телефон ОСОБА_4 , який будь-якого відношення до кримінального провадження не має.

В ході обшуку ОСОБА_4 добровільна надала свій телефон у розблокованому стані працівникам поліції для огляду, які в свою чергу мали його оглянути на місці проведення обшуку чи на при необхідності копіювати інформацію.

Вважає, що вказаний мобільний телефон є тимчасово вилученим майно і мав бути повернутий ОСОБА_4 21.06.2024, чого зроблено не було.

Враховуючи викладене просив слідчого суддю зобов`язати прокурора та слідчого повернути ОСОБА_4 вилучений 19.06.2024 в ході проведення обшуку її особистий мобільний телефон.

У судовому засіданні адвокат та власник майна доводи скарги підтримали та наполягали на її задоволенні.

Слідчий у судовому засіданні пояснив, що телефон оглядається оперативним підрозділом і після складання відповідного протоколу буде одразу повернутий ОСОБА_4 , оскільки для виконання завдань кримінального провадження має значення інформація, яка на ньому зберігається, а не сам пристрій.

Заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали, якими вона обґрунтована, слідчий суддя прийшов до наступного.

В провадженні СВ ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження№0000236 від 08.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.3 ст.190 КК України.

Підозрюваних у провадженні не має.

19.06.2024, на підставі ухвали слідчого судді, проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час вказаного обшуку будь-яких документів визначених в ухвалі слідчого судді про дозвіл на обшук не виявлено, але виявлено особистий мобільний телефон «Xiomi» ОСОБА_4 , який, на вимогу слідчого, було розблоковано власником та надано слідчому для огляду. Однак, мобільний телефон було вилучено без огляду.

Постановою слідчого від 19.06.2024 вказаний мобільний телефон визнаний речовим доказом у провадженні.

Отже, у розумінні ч.1 ст.167, ч.7 ст.236 КПК України, мобільний телефон «Xiomi», який належать ОСОБА_4 , та вилучений під час обшуку 19.06.2024, є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому слідчий суддя зазначає, що статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».

Згідно вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Приписами ч.2 ст.307 КПК України визначено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про зобов`язання вчинити певну дію.

В силу положень кримінального процесуального законодавства України на учасників судового процесу покладається обов`язок щодо доведення правомірності своїх дій, а тому слідчий суддя оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданням цього кримінального провадження, приходить до висновку, що скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі вищенаведеного, керуючись ч.2 ст.19 Конституції України, п.1 ч.1 ст.303, ст. 304-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати слідчого СВ ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000236 від 08.09.2023 повернути майно, яке було тимчасово вилучене під час проведення обшуку 19.06.2024, а саме мобільний телефон «Xioami», його власнику ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1