Справа № 630/152/24
Провадження № 1-кс/630/72/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року м. Люботин

Слідчий суддя Люботинського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Люботин Харківської області клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000142 від 26.02.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

Прокурор Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене в ході невідкладного обшуку від 27 лютого 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- мобільний телефон ТМ Apple iPhone 13, в корпусі зеленого кольору, який знаходиться в силіконовому прозорому чохлі, з фірмовою коробкою на якій маються маркування вищевказаного мобільного телефону з номерами IMEI НОМЕР_1 , IMEI-2 НОМЕР_2 , належні ОСОБА_4 , які запаковано в сейф-пакет PSP 3001199;

- ноутбук ТМ Lenovo, idea Pad Flex 5 14ITLO5, серійний номер PW00RN3K, в пластмасовому корпусі сірого кольору, , зі слідами потертостей, який знаходиться в фірмовій картонній коробці Lenovo, належні ОСОБА_4 , опечатано паперовою біркою.

Також прокурор просить накласти арешт на вилучене майно у порядку ч. 3 ст. 208 КПК України в ході затримання ОСОБА_5 , а саме зв`язку ключів у кількості 4 шт., та 6 шт., які запаковано в сейф-пакет PSP 2389619.

Прокурор зазначає, що вказане майно визнано речовими доказами та вважає, що воно має суттєве значення у кримінальному провадженні, а його повернення може мати наслідком пошкодження, приховування, знищення або відчуження.

В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що 26.02.2024 до відділення поліції №2 Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що 26.02.2024 об 16.30 год. за адресою: АДРЕСА_2 , невстановлена особа, в умовах воєнного стану запровадженого на території України, відкрито заволоділа мобільним телефоном Apple iPhone 13 та ноутбуком ТМ Lenovo, які належали ОСОБА_4 .

26.02.2024 відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000142 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

27 лютого 2024 у період часу з 01:56 до 03:45 органом досудового розслідування на підставі ч. 3 ст. 234 КПК України проведено невідкладний обшук квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено ноутбук ТМ Lenovo та мобільний телефон ТМ Apple iPhone 13, належні ОСОБА_4 .

Крім того, 27.02.2024 проведено затримання ОСОБА_5 в порядку ст.. 208 КПК України та в ході затримання у нього вилучено зв`язку ключів.

Вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Прокурор подала до суду заяву, в якій підтримала клопотання та просила розглянути клопотання без її участі.

Представником неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_6 подано до суду заяву, в якій вона заперечує проти накладення арешту, мотивуючи це тим, що неповнолітня потерпіла буде позбавлена можливості навчатись, оскільки на теперішній час навчання проходить в режимі онлайн та ОСОБА_4 для цього використовувала саме вилучені в ході обшуку пристрої. Крім того, представник просила, у разі накладення арешту, визначити місцем зберігання майна у потерпілої ОСОБА_4 .

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та додані до нього докази, якими прокурор обґрунтовує свої доводи, приходить до висновку про часткове задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Стаття 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і у такому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, де вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Судом встановлено, що підставою внесення відомостей до ЄРДР було те, що 26.02.2024 до відділення поліції №2 Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що 26.02.2024 об 16.30 год. за адресою: АДРЕСА_2 , невстановлена особа, в умовах воєнного стану запровадженого на території України, відкрито заволоділа мобільним телефоном Apple iPhone 13 та ноутбуком ТМ Lenovo, які належали ОСОБА_4 .

Постановами слідчого відділення поліції №2 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області від 27.02.2024 вилучене в ході обшуку та в ході затримання підозрюваного майно визнано речовими доказами.

Таким чином, майно, на яке прокурор просить накласти арешт відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що майно на яке прокурор просить накласти арешт, визнано речовим доказом у справі, воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, в зв`язку з чим належить накласти арешт на майно.

Щодо вимоги представника потерпілої про визначення місця зберігання речових доказів, а саме мобільного телефону та ноутбуку у потерпілої, слідчий суддя звертає увагу, що згідно положення КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104, саме на сторону кримінального провадження, якій надані речові докази, покладено під час досудового розслідування обов`язок організувати належне збереження таких речових доказів та забезпечити їх схоронність.

Виходячи з наведеного, вирішення питання про визначення місця зберігання речового доказу не входить до компетенції слідчого судді, всі питання щодо зберігання речових доказів під час досудового розслідування мають прийматися стороною обвинувачення з урахування норм законодавства, та представник потерпілої не позбавлена права звернутись із відповідною заявою до органу досудового розслідування.

Також слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що згідно положень ч. 1 ст. 171 КПК України арешт накладається шляхом заборони відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Водночас, згідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Таким чином, враховуючи доводи представника потерпілої щодо необхідності використання вилучених пристроїв для навчання, що є правом неповнолітньої потерпілої, яке має бути забезпечено, та, відповідно, подальшу можливість передання майна органом досудового розслідуванн їй на зберігання для забезпечення цього права, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт шляхом заборони відчуження та розпорядження вилученими ноутбуком та мобільним телефоном, не забороняючи їх використання.

На підставі викладеного і керуючись ст. 131, 170-175, 369-372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000142 від 26.02.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом позбавлення права відчуження та розпорядження на мобільний телефон ТМ Apple iPhone 13, в корпусі зеленого кольору, який знаходиться в силіконовому прозорому чохлі, з фірмовою коробкою на якій маються маркування вищевказаного мобільного телефону з номерами IMEI НОМЕР_1 , IMEI-2 НОМЕР_2 , належні ОСОБА_4 , які запаковано в сейф-пакет PSP 3001199; ноутбук ТМ Lenovo, idea Pad Flex 5 14ITLO5, серійний номер PW00RN3K, в пластмасовому корпусі сірого кольору, зі слідами потертостей, який знаходиться в фірмовій картонній коробці Lenovo, належні ОСОБА_4 , опечатано паперовою біркою.

Накласти арешт шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження та користування на зв`язку ключів у кількості 4 шт., та 6 шт., які запаковано в сейф-пакет PSP 2389619.

В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити зацікавленим особам право на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, встановленому ст.174 КПК України.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору та особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а особами, які не були присутні під час її проголошення - з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1