Справа № 947/5450/24
Провадження № 1-кс/947/4416/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2024 року м. Одеси

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 підозрюваного прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 погодженого з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеси, громадянин України, неодруженого, без дітей, з середньою технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

І. Суть клопотання

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 погодженого з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 ..

Досудовим розслідуванням встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000114 від 30.01.2024, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону.

09.02.2024 року ОСОБА_5 фактично затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

09.02.2024 року ОСОБА_5 повідомлений про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбачених ч. 3ст. 332 КК України.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 09.02.2024 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і визначений розміру застави в сумі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 454 200 грн.

Строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні відповідно до постанови керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_9 від 26.03.2024 продовжено до трьох місяців, тобто до 09.05.2024.

Сторона обвинувачення звертається до слідчого судді із клопотанням про продовження строку тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_5 оскільки на теперішній час в рамках кримінального провадження ризики передбачені ст. 177 КПК України, що існували під час застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу не зменшилися, а завершити досудове розслідування не виявляється за можливе з об`єктивних причин.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник та підозрюваний заперечували проти задоволення клопотання, звернули увагу на затягування досудового розслідування, відсутність ризиків, визнання вини у шахрайстві. Просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

ІІІ. Мотиви слідчого судді

3.1 Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

3.2. Норми кримінального процесуального закону, якими керується слідчий суддя

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, за змістом ч. 3 ст. 199 КПК України, слідчий суддя має з`ясувати чи не зменшився заявлений ризик або чи з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

3.3. Обставини, встановлені слідчим суддею

слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000114 від 30.01.2024, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону.

09.02.2024 року ОСОБА_5 фактично затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

09.02.2024 року ОСОБА_5 повідомлений про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбачених ч. 3ст. 332 КК України.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 09.02.2024 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і визначений розміру застави в сумі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 454 200грн..

Строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні відповідно до постанови керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_9 від 26.03.2024 продовжено до трьох місяців, тобто до 09.05.2024.

3.4. Оцінка обґрунтованості підозри

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності наведених прокурором фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

На переконання слідчого судді, наведені прокурором обставини та надані на їх підтвердження матеріали свідчать про існування достатніх підстав вважати, що сталися події зазначених кримінальних правопорушень, які дали підстави для повідомлення ОСОБА_5 про підозру, та останній має зв`язок з цими подіями.

Такі висновки слідчого судді підтверджуються наданими прокурором матеріалами, зокрема:

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 31.01.2024;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 09.02.2024;

-протоколом затримання ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України віл 09.02.2024;

-протоколом освідування ОСОБА_5 від 09.02.2024;

-протоколом ідентифікації (огляду), помітки та вручення грошових коштів від 09.02.2024;

-протоколом огляду (мобільний телефон заявника ОСОБА_10 ) від 09.02.2024;

-протоколом огляду речей та документів (мобільний телефон підозрюваного ОСОБА_5 ) від 28.02.2024;

-висновком експерта № 24-1034 за результатами проведення криміналістичної експертизи матеріалів, речовин та виробів по дослідженню спеціальних хімічних речовин від 11.03.2024;

Відомості, які містяться у наведених матеріалах, узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх, та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332 КК України.

Слід наголосити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами. Ті докази, які б під час судового розгляду могли б бути приводом для розумного сумніву, під час оцінки обґрунтованості підозри не переконують слідчого суддю в іншому.

3.5. Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор послався на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, отже слідчий суддя має оцінити їх наявність, зокрема:

- переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

3.6. Щодо ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, належить до тяжких злочинів.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про обґрунтованість доводів прокурора щодо існування зазначеного ризику.

3.7. Щодо ризику незаконно впливати на свідків, експертів у кримінальному провадженні

Під час оцінки цього ризику слідчий суддя виходить з того, що:

- по-перше, показання свідків, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні;

- по-друге, встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Наведені обставини свідчать про обґрунтованість доводів прокурора в частині наявності ризику незаконного впливу на свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні.

Наявність зазначеного ризику обґрунтовується характером та обставинами вчинення інкримінованого ОСОБА_5 злочину, зокрема, залучення на окремих його етапах інших осіб, використання службових зв`язків. Викладене свідчить про існування ризику впливу на цих осіб з боку підозрюваного з метою підбурювання їх до дачі неправдивих показань.

3.8. Щодо ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що підозрюваний може використовувати інші форми протидії здійсненню досудового розслідування та встановленню обставин кримінального правопорушення. Зокрема, зазначений ризик може бути реалізований підозрюваним з використання займаної ним посади, обізнаності з матеріалами досудового розслідування, які стали відомі йому у зв`язку з набуттям статусу підозрюваного.

3.9. Щодо неможливості завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали

Прокурор послався на неможливість закінчення досудового розслідування до завершення строку дії попередньої ухвали щодо покладених на підозрюваного обов`язків. Зокрема, наголосив на необхідності:

- розсекретити матеріали проведених НСРД та долучити їх до матеріалів кримінального провадження;

- на підставі отриманих розсекречених матеріалів НСРД встановити та допитати свідків стосовно відомих їм обставин вчиненого кримінального правопорушення;

- отримати висновок з Одеського науково дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України щодо призначеної судової технічної експертизи документів;

- після проведення визначеного обсягу вказаних слідчих, процесуальних дій у кримінальному провадженні необхідно виконати вимоги ст.ст. 283, 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

На переконання слідчого судді, зазначені процесуальні дії безпосередньо стосуються обставин кримінального правопорушення та спрямовані на їх повне та всебічне з`ясування. Їх обсяг є суттєвим та сторона обвинувачення об`єктивно потребуватиме значного часу для їх проведення.

Також обґрунтованим є твердження прокурора про необхідність детального опрацювання матеріалів, отриманих від операторів та провайдерів транспортних телекомунікаційних мереж, їх аналізу, з`ясування їх взаємозв`язку з іншими доказами та за результатом опрацювання - здійснення допиту підозрюваного у кримінальному провадженні та інших свідків.

Викладене свідчить на користь висновку щодо неможливості завершити досудове розслідування до 05 квітня 2024 року, тобто у межах строку дії запобіжного заходу.

3.10. Щодо наявності підстав для продовження строку тримання під вартою

09.02.2024 року слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу у розмірі 454 200 грн.

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, на цьому етапі кримінального провадження продовження строку застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості відповідного кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Також ч. 2 ст. 183 КПК України визначає виключний перелік осіб, до яких може бути застосований цей запобіжний захід. ОСОБА_5 належить до цього переліку як раніше не судима особа, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 цієї статті).

Стороною захисту не надано слідчому судді доказів на підтвердження обставин, які б виключали продовження строку дії запобіжного заходу.

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є: домашній арешт, застава, особиста порука, особисте зобов`язання. Втім, на переконання слідчого судді, жоден з цих запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим ризиком. Про це свідчать обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , зокрема, тривалий час вчинення кримінальних правопорушень, значний розмір їх предмету, вчинення їх за попередньою змовою з іншими особами.

Окрім обґрунтованості підозри та встановлених ризиків, слідчий суддя враховує також інші обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, майновий стан, розмір майнової шкоди, у завданні якої він підозрюється, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються ці обставини.

Оцінивши наведені обставини у сукупності, слідчий суддя дійшла висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є пропорційним для запобігання ризикам, наведеним у клопотанні детектива, а застосування підозрюваному іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу та належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора щодо необхідності продовження строку застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування.

Також слідчий суддя враховує доводи слідчого про те, що станом на теперішній час призначені та не завершені експертизи, що також перешкоджає закінченню досудового розслідування в межах строку дії попередньої ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу.

3.11. Щодо визначення розміру застави

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України (ч. 3 ст. 183 КПК України).

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та встановлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (ч. 5 ст. 182 КПК України).

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» (п. 78, 820) ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, прибуття обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Отже, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

Слідчий суддя враховує, що процесуальні ризики певним чином зменшилися, а тому розмір застави підлягає зменшенню до 130 прожиткових мінімуміів для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. 197, 199, 201, 372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 погодженого з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 задовольнити частково.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою до 09 травня 2024 року включно.

Визначити розмір застави - 130 прожиткових мінімуміів для працездатних осіб, що складає 393640 грн.

У разі внесення застави покласти на строк до 09 травня 2024 року включно обов`язки, що визначені в ухвалі слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 09.02.2024 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1