Справа № 646/3580/24
№ провадження 1-кс/646/922/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2024 м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за №0000151 від 02.04.2024,

встановив:

У провадження слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за №0000151 від 02.04.2024.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що Сектором дізнання відділу поліції №1 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000151 від 02.04.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.І ст. 309 КК України.

01.04.2024 о 14:53 за адресою: м. Харків пр-т Гагаріна біля буд.362 виявлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мав при собі речовину зовні схожу на наркотичну ( ЖЕО 3391).

01.04.2024 в період часу з 15:55 до 16:03 проведено огляд місця події на контрольно- пропускному пункті який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де виявлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , який на запитання працівників поліції, чи має він при собі речі, які заборонені до обігу на території України, відповів, що має та дістав зі своєї сумки паперовий згорток з кристалічною речовиною блакитного кольору, який було вилучено та поміщено до сейф пакету №PSP1104876, на який нанесено пояснювальний напис, та завірено підписами учасників слідчої дії.

За даним фактом 02.04.2024 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000151 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.І ст. 309 КК України.

02.04.2024 вилучені речі - було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000151 від 02.04.2024 року.

Власником вилученого майна є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , к.н.т 095-706-68- 40.

З метою проведення подальшого досудового розслідування, збереження речових доказів та враховуючи, що у органу досудового розслідування маються достатні підстави вважати, що повернення вилученого згідно протоколу огляду місця події від 01.04.2024, може призвести до їх знищення або переховування виникла необхідність у зверненні до суду з даним клопотанням.

Повернення вилучених згідно протоколу огляду місця події речей матиме негативні наслідки для подальшого досудового розслідування у зв`язку з тим, що вказані речі можуть знищити чи переховувати від органу досудового розслідування, що унеможливить досудове розслідування, оскільки в ході досудового розслідування виникла необхідність у проведенні судової технічної експертизи документів.

З метою законного вилучення, а також запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, псування, передачі, відчуження, є всі підстави для арешту зазначеного майна

Відповідно до ст.170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно із вимогами пункту 1 частини другої вказаної статті арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому, відповідно вимог частини третьої зазначеної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, звернувся із заявою, в якій просив розгляд клопотання проводити за його відсутності, вимоги клопотання підтримав, просив задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про його місце та час повідомлявся своєчасно та належним чином.

У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Перевіривши доводи поданого клопотання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Вимогами п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом. Документи є речовими доказами, якщо вони містять вищевказані ознаки.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Судовим розглядом встановлено наступне.

Наразі триває досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке внесено в ЄРДР за №№0000151 від 02.04.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яким встановлено, що 30.03.2024 о 12:33 надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що 01.04.2024 о 14:53 за адресою: АДРЕСА_1 виявлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мав при собі речовину зовні схожу на наркотичну ( ЖЕО 3391).

01.04.2024 в період часу з 15:55 до 16:03 проведено огляд місця події на контрольно- пропускному пункті який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де виявлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , який на запитання працівників поліції, чи має він при собі речі, які заборонені до обігу на території України, відповів, що має та дістав зі своєї сумки паперовий згорток з кристалічною речовиною блакитного кольору, який було вилучено та поміщено до сейф пакету №PSP1104876, на який нанесено пояснювальний напис, та завірено підписами учасників слідчої дії.

02.04.2024 вилучені речі - було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000151 від 02.04.2024 року.

Стороною обвинувачення доведено, що вилучені речі мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину та відповідає критеріям, зазначеним уст. 98КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вказаного майна, в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1ст. 173 КПК України сторона обвинувачення в цій частині довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Таким чином, без накладання арешту на вищевказане майно в подальшому воно може бути приховане, знищене або передано третім особам. Накладення арешту на вилучене майно необхідно з метою забезпечення збереження речового доказу, у зв`язку з чим клопотання прокурора про арешт майна є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за №0000151 від 02.04.2024 задовольнити.

Накласти арешт на майно, що вилучене в ході огляду місця події від 01.04.2024 року, за адресою АДРЕСА_1 , за участю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: паперовий згорток з кристалічною речовиною блакитного кольору, який було вилучено та поміщено до сейф пакету №PSP1104876, на який нанесено пояснювальний напис, та завірено підписами учасників слідчої дії.

Майно, на яке накладено арешт, зберігати у встановленому законодавством порядку.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1