У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород скаргу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

встановив:

21.06.2024 командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 подав до слідчого судді вищевказану скаргу, в якій просить скасувати постанову слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, ОСОБА_5 від 28.05.2024 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000119 від 15.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

В обґрунтування заявленого посилається на те, що 26.01.2024 старший солдат ОСОБА_6 без поважних причин, не отримавши відповідний дозвіл у командира, був відсутній на військовій службі. За даним фактом командиром військової частини НОМЕР_1 було призначено службове розслідування. В ході якого було встановлено, що старший солдат ОСОБА_6 з 26.01.2024 незаконно відсутній на військовій службі та в його діях вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України. В порядку статті 85 Дисциплінарного Кодексу України повідомлення про дане кримінальне правопорушення було направлено військовою частиною НОМЕР_1 керівнику ТУ ДБР, розташованого у м. Львові. 15.04.2024 Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові за даним фактом було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000119. 28.05.2024 слідчим Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові, винесено постанову про закриття кримінального провадження Ne0000119 від 15.04.2024 за фактом самовільного залишення частини військовослужбовцем старшим солдатом ОСОБА_7 . Слідчий мотивуючи відсутність в діях старшого солдата ОСОБА_8 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 Кримінального Кодексу України спирається на покази самого старшого солдата ОСОБА_8 та ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 19.03.2024 у справі No260/6269/23, згідно з яких старший солдат ОСОБА_6 вважає себе таким, що не зобов?язаний виконувати обов?язки служби, однак прийняття даного процесуального рішення по справі є неправомірним, ґрунтується на хибних висновках та суперечить об`єктивним обставинам.

Враховуючи вищевикладене, вважає оскаржувану постанову передчасною, незаконною та необґрунтованою, а відтак такою, що підлягає скасуванню.

В судове засідання сторона заявника не з`явилася, представник в/ч просив розглянути скаргу за його відсутності. Слідчий у даному кримінальному провадженні в судове засідання не з`явився, про причини не повідомив, пояснень щодо обґрунтованості постановленої ним постанови не надав.

Частина 3 статті 306 КПК України передбачає, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши зміст поданої скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 п. 3 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Слідчий Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, ОСОБА_9 постановив постанову від 28.05.2024 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000119 від 15.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за фактом самовільного залишення в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_10

З оскаржуваної постанови видно, що приймаючи вказане рішення слідчий керувався ст. 110 та п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме те, що в діях ОСОБА_10 відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України, але наявний склад адміністративного правопорушення.

В статті 284 КПК України наведено вичерпний перелік підстав, за наявності яких кримінальне провадження підлягає закриттю. Серед яких закриття кримінального провадження у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України).

Постанова про закриття кримінального провадження є законною та обґрунтованою, коли: зі змісту оскаржуваної постанови слідчого вбачається, що прийняття зазначеної постанови у відповідності до ст.ст. 91-94 КПК України базувалось на підставі сукупності зібраних доказів, їх повного, всебічного, об`єктивного та неупередженого дослідження, оцінці та аналізу доказів, під час здійснення яких слідчий обґрунтовано та вмотивовано прийшов до висновку про закриття провадження; матеріали кримінального провадження свідчать про те, що слідчий у відповідності до вимог параграфу другого КПК України, ст. 92 КПК України, виконав покладені на нього вимоги закону про обов`язок доказування у кримінальному провадженні; слідчим були вжиті усі передбачені законом заходи для виконання вимог ст. 91 КПК України.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 КПК України, зокрема слідчий, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

При вирішенні зазначеної скарги суд враховує положення ч. 2 ст. 9 КПК України, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Так, слідчий у оскаржуваній постанові посилається на відібрані пояснення у ОСОБА_10 , а також на рішення суду про розірвання шлюбу й визначення м/п дитини та про визнання протиправною діяльності в/ч щодо не розгляду рапортів ОСОБА_10 щодо звільнення.

При цьому слідчий, не роблячи аналіз вищевказаного, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Однак в оскаржуваній постанові, вказуючи про відсутність в діях особи складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, слідчий не зазначає, який саме елемент складу злочину відсутній.

Слідчий не скористався правом відстояти обґрунтованість розглядуваної постанови в судовому засіданні та надати матеріали на підтвердження обґрунтованості прийнятого рішення, а тому вищевказані висновки суду базуються на підставі наданих заявником матеріалів.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про передчасність та необґрунтованість висновку, викладеного слідчим в оскаржуваній постанові, а тому вважає недотриманими при постановленні такої вимог ст.ст. 2, 284 КПК України.

Як зазначено в ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Зі змісту ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України вбачається, що За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя, виконуючи функцію судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування, вважає, що оскаржувану постанову слід скасувати, оскільки досудове розслідування за фактом самовільного залишення в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_10 проведено поверхово, неповно, без усебічного дослідження обставин справи, без проведення під час досудового розслідування необхідного обсягу перевірочних дій, які були би достатніми для прийняття відповідного процесуального рішення

Керуючись ст.ст. 2,9,93,94,110,284,303,305,306,307,309,376 КПКУкраїни, слідчий суддя

постановив:

Постанову слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000119 від 15.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1