Провадження № 1-кп/470/48/24
Справа № 470/161/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю в режимі відеоконференції прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Березнегувате матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 серпня 2023 року №0000975, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Березнегуватського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Ухвалою судді від 07 березня 2024 року у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання, а ухвалами суду від 22 березня та 20 травня 2024 року дане кримінальне провадження призначене до судового розгляду та обвинуваченому продовжено строк тримання під вартою до 18 липня 2024 року включно.

В ході судового розгляду прокурор Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

В клопотанні зазначив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, під час досудового розслідування до нього було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалами Березнегуватського районного суду Миколаївської області було продовжено. Враховуючи, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке кримінальним законом України передбачено покарання від 5 до 10 років позбавлення волі, продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема можливість обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, прокурор просив продовжити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону підтримав зазначене клопотання та просив його задовольнити, обвинувачений в судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора через недоведеність прокурором ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а захисник обвинуваченого вважала, що ОСОБА_3 можливо змінити запобіжний захід на більш м`який, як-то заставу або домашній арешт.

Заслухавши думку учасників процесу та перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного.

З ухвали Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 20 травня 2024 року вбачається, що обвинуваченому продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» на строк до 18 липня 2024 року включно.

Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Так ОСОБА_3 , який одружений, має на утриманні малолітню дитину, є військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, за місцем проходження служби характеризувався негативно, раніше неодноразово судимий за вчинення, зокрема, тяжкого кримінального правопорушення, у 2022 році звільнився з місць позбавлення волі за відбуттям строку покарання, органом досудового розслідування йому поставлено у вину вчинення тяжкого злочину проти встановлення порядку несення військової служби в умовах воєнного стану, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Ці дані вказують на те, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, обвинувачений, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення та покарання, яке йому загрожує, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки вони судом ще не допитані, а обвинувачений обізнаний про їх анкетні дані та місце проживання, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки є особою, яка раніше неодноразово судима.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

За вимогами ч.8 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, зокрема статтею 407 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З огляду на викладене, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_3 підлягає задоволенню, доводи обвинуваченого про недоведеність прокурором наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України спростовуються дослідженими в ході судового розгляду матеріалами, що характеризують особу обвинуваченого, а доводи захисника про можливість зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, суперечать вимогам чинного кримінального процесуального законодавства України, тому судом до уваги прийняті бути не можуть.

Керуючись ст.ст.183, 194, 331КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_2 про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» на 60 днів, тобто до 23 серпня 2024 року включно.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, а особою, яка тримається під вартою в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1