Справа № 344/7726/24
Провадження № 1-кс/344/3380/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , розглянувши скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «КГД_Буд» ОСОБА_3 на бездіяльність органів Національної поліції в Івано-Франківській області щодо невнесення до ЄРДР відомостей по заяві від 12.04.2024р. поданої фізичними та юридичними особами в т.ч. ТОВ «КГД-Буд», -

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся 22.04.2024р. до суду з вказаною скаргою, в якій просить зобов`язати уповноважену особу Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області внести до ЄРДР відомості та розпочати досудове розслідування по заяві від 12.04.2024р. поданої 9 фізичними та 3 юридичними особами, в т.ч. ТОВ «КГД-Буд» відносно: державних реєстраторів Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; приватних нотаріусів Івано-Франківського міського нотаріального округу, які діяли як державні реєстратори, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Мотивами скарги зазначив, що організованою злочинною групою ще в 2008 році з метою заволодіння грошовими коштами банків та товарно-матеріальними цінностями було створено неіснуючі об`єкти нерухомого майна в кількості 14-ти штук, які використані при отриманні кредитних коштів в 16-ти банках як заставу (іпотеку) майна, з метою отримання товарних кредитів в компанії Резін Імекс, яка створена в ОСОБА_14 (Об`єднані Арабські Емірати), відносно якої відбулося заволодіння товарно-матеріальними цінностями - поліетилен на суму 3,8 млн. доларів США, а також в компанії Хьонде (Південна Корея) на суму 5,2 млн. доларів США та 1,2 млн.євро. Дані неіснуючі об`єкти також було розміщено на земельних ділянках, кадастрові номера по яких присвоєно з грубим порушенням земельного ззаконодавства. Дані компанії надали даному угрупуванню товарні кредити на дану суму під заставу неіснуючого майна, власниками яких стали фізичні та юридичні особи.

Дані неіснуючі об`єкти також було розміщено на земельних ділянках, кадастрові номера по яких присвоєно з грубим порушенням земельного законодавства, згідно відповіді Відділу у м. Івано-Франківську ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 15.04.2020р., копії поземельних документів Державного земельного кадастру(поземельні книги) в кількості 14 штук, висновок судового експерта від 30.11.2020р. додано до матеріалів заяви. Перелік об`єктів неіснуючого майна: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_6 ; АДРЕСА_6 ; АДРЕСА_7 ; АДРЕСА_8 ; АДРЕСА_9 ; АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 ; АДРЕСА_12 ; АДРЕСА_13 . Власниками даного неіснуючого майна стали 6-ть юридичних осіб та 4-и фізичні особи. Розпочато кримінальне провадження 29.11.2019р. №0001070 за фактом можливого заволодіння коштами в особливо великих розмірах ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України». Однак встановити чи відповідає фактичне землекористування 14-ти земельних ділянок правоустановлюючим документам та документації із землеустрою на земельні ділянки не є можливим, у зв`язку із відсутністю документації на дані земельні ділянки, а також при проведенні обстежень земельних ділянок в натурі (на місцевості) не було виявлено нерухомих об`єктів або ж виявлено, що земельні ділянки (із зазначеними в матеріалах скарги кадастровими номерами) розташовані за іншими адресами.

Звідси, державні реєстратори маючи регламентований доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, використовуючи особистий ключ із електронним цифровим підписом та ідентифікатором доступу, вчинили значну кількість реєстраційних дій стосовно об`єктів нерухомого майна, всупереч вимог законодавства. 29.11.2019р. розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001070 за фактом можливого заволодіння коштами ПАТ №Державний експортно-імпортний банк України» в особливо великих розмірах. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.5 ст.191 КК України.

Завдяки передачі в іпотеку неіснуючих об`єктів нерухомого майна, позичальник ТОВ «Компанія «Рона» отримала особливо великий розмір кредитних коштів, які не повернула банкам, при цьому що позичальник залучив ряд майнових поручителів, в т.ч. скаржника ТОВ «КГД-Буд», який виступив заставодавцем на 6-ть об`єктів нерухомого та рухомого майна.

Представник скаржника у поданій скарзі просив розгляд скарги здійснювати без його участі.

Слідчий в судові засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається із ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і є предметом оскарження в порядку ст. 303 КПК України, полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відомості, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань та їх перелік визначені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомленні потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Матеріалами скарги встановлено, що ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_3 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 .. ОСОБА_22 , ТзОВ «КГД-БУД» директор ОСОБА_3 , ТзОВ «Авторемгаз» директор ОСОБА_21 , Товариство з обмеженою відповідальність «Коломийський ДОЗ» ОСОБА_23 , звернулися із колективною заявою від 12.04.2024р. про внесення відомостей відносно державних реєстраторів, перелік яких зазначений у прохальній частині заяви, за фактом вчинення даними суб`єктами злочинів, передбачених ст.365-2, 361, 362, 366 КК України (а.с.118-119). Заява від 12.04.2024р. подана до матеріалів скарги тільки 1-м та останнім аркушом.

Скаргу подано до суду тільки скаржником ТзОВ «КГД-БУД» директором ОСОБА_3 , тому доводи скарги перевіряються слідчим суддею в межах викладених обставин стосовно скаржника ТзОВ «КГД-БУД» директора ОСОБА_3 .

Зміст скарги зводиться до того, що організованою злочинною групою ще в 2008 році з метою заволодіння грошовими коштами банків та товарно-матеріальними цінностями будо створено неіснуючі об`єкти нерухомого майна в кількості 14-ти штук, які використані при отриманні кредитних коштів в 16-ти банках як заставу (іпотеку) майна, з метою отримання товарних кредитів в компанії Резін Імекс, яка створена в Дубаї (Об`єднані Арабські Емірати), відносно якої відбулося заволодіння товарно-матеріальними цінностями-поліетилен на суму 3,8 млн. доларів США, а також в компанії Хьонде (Південна Корея) на суму 5,2 млн. доларів США та 1,2 млн.євро.

Завдяки передачі в іпотеку неіснуючих об`єктів нерухомого майна, позичальник ТОВ «Компанія «Рона» отримала особливо великий розмір кредитних коштів, які не повернула банкам (сума боргу на 2016 рік близько 174.3 млн.грн.), тому звернення банків відбулося на існуючі об`єкти нерухомого майна. Метою збільшення кредитних коштів позичальнику ТОВ «Компанія Рона», при особливо великих розмірах кредитних боргових зобов`язань, як наслідок поклало на інший майнових поручителів, в т.ч. на скаржника - юридичну особу значний тягар, про що зазначено в скарзі. При цьому, чи було звернуто стягнення на його майно кредитором-іпотекодержателем за наявності боргових зобов`язань позичальника, зміст скарги не містить, а заява як вже зазначено вище подана до матеріалів скарги без викладеного її змісту.

Дані неіснуючі об`єкти, як зазначено у змісті скарги, також було розміщено на земельних ділянках, кадастрові номера по яких присвоєно з грубим порушенням земельного законодавства, згідно відповіді Відділу у м. Івано-Франківську ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 15.04.2020р., копії поземельних документів Державного земельного кадастру(поземельні книги) в кількості 14 штук, висновок судового експерта від 30.11.2020р. додано скаржником до матеріалів скарги. Щодо цього, то ухвалою слідчого судді ОСОБА_24 були внесені у 2018 році та 2019 році відомості до ЄРДР та триває досудове розслідування. Це також підтверджується і змістом самої скарги на а.с.102-103. Розпочато також кримінальне провадження 29.11.2019р. №0001070 за фактом можливого заволодіння коштами ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» за ч.5 ст.191 КК України.

Скаржник зазначив, що перелік об`єктів неіснуючого майна, наступний: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_6 ; АДРЕСА_6 ; АДРЕСА_7 ; АДРЕСА_8 ; АДРЕСА_9 ; АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 ; АДРЕСА_12 ; АДРЕСА_13 .

Власниками даного неіснуючого майна стали 6-ть юридичних осіб та 4-и фізичні особи.

Однак встановити чи відповідає фактичне землекористування 14-ти земельних ділянок правоустановлюючим документам та документації із землеустрою на земельні ділянки, як доводив скаржник, не є можливим, у зв`язку із відсутністю документації на дані земельні ділянки, а також при проведенні обстежень земельних ділянок в натурі (на місцевості) не було виявлено нерухомих об`єктів або ж виявлено, що земельні ділянки (із зазначеними в матеріалах скарги кадастровими номерами) розташовані за іншими адресами, як і зазначено в скарзі.

Водночас, на переконання слідчого судді, ці питання можуть бути предметом слідчих дій у кримінальному провадженні розпочатого стосовно дій та рішень посадових осіб органів земельних ресурсів та земельного кадастру, які видавали, підписували та формували такі земельні ділянки, у разі якщо таке дійсно відбувалось по факту, а не тільки були використані підроблені представниками позичальника з іншими особами документи стосовно таких земельних ділянок. Перші ж реєстраційні дії, що вчинені на оформлення та реєстрацію прав власності на неіснуючі споруди на таких земельних ділянках чи інших ділянках державними реєстраторами, про що зазначено буде нижче, можливо вчинялися на підставі таких, як доводив скаржник, підроблених вже документів і коло осіб причетних до таких підроблень повинно бути встановлено органами досудового розслідування, оскільки такі незаконні дії певних посадових осіб спричинили особливо великі розміри збитків першочергово банкам, які видавали кредитні кошти під заставу неіснуючого нерухомого майна, а також як наслідок на жаль й особам, які виступили майновими поручителями власним існуючим майном в рахунок кредитних зобов`язань нечесного позичальника, розраховуючи на реальну можливість своєчасного погашення позичальником свого зобов`язання, без подальшого звернення стягнень на предмети іпотек інших осіб, відмінних від позичальника.

Скаржником по кожному неіснуючому об`єкту нерухомості описано наявність документів, які як він доводить були підроблені, по яких державний реєстратор проводив дії та прийняв рішення про державну реєстрацію права власності на такий об`єкт, з видачею свідоцтва про право власності фізичним чи юридичним особами, а в подальшому такі об`єкти стали предметом іпотеки за кредитними зобов`язаннями ТОВ «Компанія «Рона» перед банками, а правочини щодо іпотек посвідчувались приватними нотаріусами.

Так, щодо державного реєстратора ОСОБА_4 , як зазначається в скарзі, то ним 18.10.2014р. було зареєстровано неіснуючий об`єкт нерухомості ( АДРЕСА_9 ) за фізичною особою ОСОБА_25 .. Разом з тим, як зазначає сам скаржник, така реєстрація відбулося на підставі: виготовленого сертифікованим інженером Техпаспорту, затвердженого нач. ОБТІ, Акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту, який затверджений рішенням МВК з присвоєнням поштового номеру, договору оренди землі, зареєстрованого в управлінні Держкомзему (станом на 2019 рік за даним кадастровим номером є інша земельна ділянка з іншим цільовим призначенням), витягу з ДЗК державного кадастрового реєстратора на дану земельну ділянку) та попередніх отриманих Інформацій з відповідних реєстрів обтяжень державним реєстратором про відсутність заборон. Державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію та відкрито розділ у Державному реєстрі прав. Після чого, 23.04.2015р. було передане дане майно так званим власником вартістю визначеною у договорі з банком за згодою сторін в сумі 6181054грн. в іпотеку банку «ПУМБ» за кредитними зобов`язаннями ТОВ «Компанія «Рона», з посвідченням приватним нотаріусом ОСОБА_9 договору іпотеки, внесення обтяжень до відповідного реєстру на підставі даного договору іпотеки.

Аналогічно, як зазначено у скарзі щодо державного реєстратора ОСОБА_4 , то ним 30.04.2014р. було зареєстровано неіснуючий об`єкт нерухомості ( АДРЕСА_12 ) за фізичною особою ОСОБА_26 , 20.10.2014р. неіснуючий об`єкт нерухомості ( АДРЕСА_8 ) за фізичною особою ОСОБА_27 , 20.11.2014р. неіснуючий об`єкт нерухомості ( АДРЕСА_7 ) за ПП «Спрут», 11.03.2015р. неіснуючий об`єкт нерухомості (вул.Гетьмана Мазепи,168К м.Івано-Франківськ) за ТОВ «СЕЕТ», 01.10.2014р. неіснуючий об`єкт нерухомості ( АДРЕСА_13 ) за ОСОБА_28 , 08.08.2014р. неіснуючий об`єкт нерухомості ( АДРЕСА_11 ) за ОСОБА_28 , 05.04.2017р.,14.03.2016р. та 04.09.2014р. було зареєстровано неіснуючий об`єкт нерухомості ( АДРЕСА_5 , різні поверхи та приміщення) за ТОВ «Українська торгово-комерційна компанія», 03.10.2014р., 26.12.2014р. неіснуючий об`єкт нерухомості (вул.Бульвар Південний,24В м.Івано-Франківськ) за ТОВ «Євроторг Прикарпаття», 10.10.2014р. неіснуючий об`єкт нерухомості (вул.Бульвар Південний,24В м.Івано-Франківськ, підвал) за ОСОБА_29 та інше.

Державним реєстратором ОСОБА_5 08.02.2014р. було зареєстровано неіснуючий об`єкт нерухомості ( АДРЕСА_6 ) за ТОВ «Українська промислово-економічна група».

Державним реєстратором ОСОБА_7 01.03.2014р. було зареєстровано неіснуючий об`єкт нерухомості ( АДРЕСА_6 ) за ПП «Догма-К».

Отже, скаржник вказав, що на підставі підроблених документів на землю з іншим цільовим призначенням, було нібито створено неіснуючий об`єкт нерухомого майна, якого не має, а отже кредитор не взмозі був звернути стягнення на нього, а державним реєстратором та приватним нотаріусом не здійснена перевірка підроблених документів, а вразі би перевірки, була підстава б на відмову у реєстрації прав власності та передачі об`єкту в іпотеку.

По такій же приблизно схемі було зареєстровано і наступні об`єкти державними реєстраторами з передачею об`єктів в іпотеку та засвідченням приватними нотаріусами договорів іпотеки, детально розписано змістом скарги про такі дії та рішення.

Звідси, скаржник вважає, що державний реєстратор Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківський області ОСОБА_4 , державний реєстратор реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківській області ОСОБА_5 , державний реєстратор реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківській області ОСОБА_6 ,державний реєстратор реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківській області ОСОБА_7 , державний реєстратор реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківській області ОСОБА_8 , приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , який діяв як державний реєстратор, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , який діяв як державний реєстратор, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , який діяв як державний реєстратор, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_12 , який діяв як державний реєстратор, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_13 , який діяв як державний реєстратор, маючи регламентований доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, використовуючи особистий ключ із електронним цифровим підписом та ідентифікатором доступу, вчинили значну кількість реєстраційних дій стосовно об`єктів нерухомого майна, всупереч вимог законодавства.

Водночас, зміст зазначених самим скаржником про перелік документів, які подавалися для державної реєстрації, одночасно спростовує доводи скарги в частині незаконності дій та рішень державних реєстраторів, які повинні були на переконання сторони скаржника, відмовити у державній реєстрації прав власності та не вчиняти реєстраційні дії, оскільки згідно закону державний реєстратор проводить реєстрацію виключно на підставі поданих власником документів, на місці об`єкту не перебуваючи та не оглядаючи такий. А тим паче як наслідок, приватні нотаріуси, які вже засвідчують договір іпотеки, в переліку документів яких є перебування такого об`єкта в відповідному державному реєстрі прав власності, не зобов`язані перевіряти наявність такого об`єкту на місцевості в натурі. Разом з тим, у разі якщо орган досудового розслідування у діючих кримінальних провадженнях, встановить причетність державного реєстратора чи приватного нотаріуса до змови у організованій та діючій групі, якою вчинялися кримінальні правопорушення, то відповідні дії по внесенню відомостей до ЄРДР обов`язково повинні бути внесені слідчим за самостійним виявленням чи за іншими документами, наданими слідству в т.ч. потерпілими у даних кримінальних провадженнях. Доводи скарги не можуть базуватися на припущеннях чи висновку експертизи, проведеної на замовлення адвоката всіх потерпілих осіб ОСОБА_30 , долученого до матеріалів КП як зазначив адвокат, оцінку якому у сукупності з іншими доказами буде надавати орган досудового слідства.

Також слід додатково зазначити, що будь яке набуття прав власності фізичною та юридичною особою на підставі документів, яких в природі не існує (рішень виконкому міської ради про дозвіл на будівництво, Акту введення в експлуатацію неіснуючого об`єкту комісією, рішень виконкому про затвердження таких Актів введення в експлуатацію, рішень виконкому про присвоєння поштових адрес, договору оренди землі укладених з міською радою, реєстрація такого договору у відповідному реєстрі, витягів з ДЗК на земельні ділянки тощо) є право належного судового захисту у цивільно-правових відносинах, з метою скасування першочергової реєстрації прав власності на неіснуючі об`єкти на підставі підроблених документів (отриманням з відповідних органів відповіді на запит адвоката про відсутність прийняття відповідних рішень та вчинення дій), з подальшим визначенням вірного способу для захисту конкретної особи права якої порушено такою державною реєстрацію права. В тому числі іпотекодавці мали право на захист порушених прав щодо розірвання договорів іпотек та підстав вимоги реституції по них.

А тому, зважаючи на все вищезазначене, підстав для задоволення скарги щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення за заявою в поданою колективно т.ч. скаржником від 12.04.2024р., на переконання слідчого судді з врахуванням вищезазначеного, не має.

Відповідно до ч.3 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Водночас, положення частини третьої статті 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020р.

Тому, з 17.06.2020р. такі ухвали можуть бути предметом оскарження учасниками судового процесу.

Керуючись ст.ст. 303, 306-307, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «КГД_Буд» ОСОБА_3 на бездіяльність органів Національної поліції в Івано-Франківській області щодо невнесення до ЄРДР відомостей по заяві від 12.04.2024р. поданої фізичними та юридичними особами в т.ч. ТОВ «КГД-Буд» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 22.05.2024р.

Слідчий суддя ОСОБА_31