Провадження № 1-кп/537/159/2024
Справа № 537/1359/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2024 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Крюківського районного суду в м. Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження №0000118 від 20.02.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженцю м. Кременчука, Полтавської області, українцю, громадянину України, з середньою освітою, неодруженому, на утриманні малолітніх, неповнолітніх та непрацездатних осіб не маючому, не працюючому, інвалідом, депутатом, учасником бойових дій не являється, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому:

-20.07.2016 року Кременчуцьким районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.357, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі на 1 рік. На підставі ст.71 КК України частково приєднати вирок Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.05.2010 за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до 6 років 6 місяців, остаточно до 2 років позбавлення волі;

-23.09.2016 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі на 3 роки;

-18.07.2019 року Кременчуцьким районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання, терміном на 1 рік;

- 20.01.2020 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 190, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі на 4 роки 2 місяці. Звільнився 08.12.2023 по кінцю відбуття строку покарання.

у вчиненні злочинів, передбачених ст.185 ч.4,ст.190 ч 2, ст.357 ч.1,2 КК України, -

встановив:

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення за таких обставин:

Епізод №1

18.02.2024 близько 18 год 00 хв ОСОБА_4 , перебував у дворі будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де разом з ним у стані сильного алкогольного сп`яніння перебував ОСОБА_5 . Побачивши у руках ОСОБА_5 мобільний телефон «Infinix Hot 30 Play 8/128 Gb» білого кольору. У ОСОБА_4 виник злочинний умисел на заволодіння мобільним телефоном шахрайським шляхом.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, керуючись корисливим мотивом та метою заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, повторно, під приводом здійснення телефонного дзвінка попросив у ОСОБА_5 його мобільний телефон «Infinix Hot 30 Play 8/128 Gb», після чого його не повернув, а залишив його собі, розпорядившись майном на власний розсуд, спричинивши останньому матеріального збитку на суму 4054 гривень.

Епізод №2

18.02.2024 близько 18 год 10 хв ОСОБА_4 , перебував у дворі будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де разом з ним у стані сильного алкогольного сп`яніння перебував ОСОБА_5 . Скориставшись тим, що ОСОБА_5 заснув на лавці, ОСОБА_4 перевірив вміст кишень куртки останнього, де знайшов гаманець з грошима. В цей час у останнього виник прямий умисел направлений на таємне викрадення майна, повторно, в умовах воєнного стану, введеного на всій території України відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 та Закону «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (реєстр. № 2102-IX; в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб) зі змінами, який у подальшому неодноразово продовжувався.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, вважаючи, що його дії непомітні для оточуючих, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, повторно, з кишені куртки ОСОБА_5 , який у стані алкогольного сп`яніння спав на лавці, викрав гаманець з грошима у сумі 1500 гривень, чим завдав потерпілому збитку на вказану суму.

Епізод №3

18.02.2024 близько 18 год 10 хв ОСОБА_4 , перебував у дворі будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де разом з ним у стані сильного алкогольного сп`яніння перебував ОСОБА_5 . Скориставшись тим, що ОСОБА_5 заснув на лавці, ОСОБА_4 перевірив вміст кишень куртки останнього, де знайшов гаманець з банківською платіжною карткою «Отп Банк» № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за ним не спостерігають, шляхом вільного доступу, незаконно заволодів банківською платіжною карткою «Отп Банк» № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_6 .

Епізод №4

18.02.2024 близько 18 год 10 хв ОСОБА_4 , перебував у дворі будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де разом з ним у стані сильного алкогольного сп`яніння перебував ОСОБА_5 . Скориставшись тим, що ОСОБА_5 заснув на лавці, ОСОБА_4 перевірив вміст кишень куртки останнього, де знайшов гаманець з паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_5 та посвідченням водія на ім`я ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за ним не спостерігають, шляхом вільного доступу, незаконно заволодів паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_5 та посвідченням водія на ім`я ОСОБА_5 .

Епізод№5

24.02.2024 близько 20 год 00 хв ОСОБА_4 , перебував біля кіоску за адресою: АДРЕСА_2 , побачив раніше не знайомого йому ОСОБА_7 та попрохав його надати йому мобільний телефон для здійснення телефонного дзвінка, на що останній добровільно передав йому свій мобільний телефон «Ipro A10 mini» червоного кольору.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, керуючись корисливим мотивом та метою заволодіння чужим майном, повторно, шляхом зловживання довірою заволодів мобільним телефоном «Ipro A10 mini» червоного кольору ОСОБА_7 після чого його не повернув, а залишив його собі, розпорядившись майном на власний розсуд, спричинивши останньому матеріального збитку на суму 341,41 гривень.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, пояснивши про обставини вчиненого, та пояснив, що дійсно вчиняла злочини, тому що потрібні були гроші.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справив порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюють ся та розглянути акт у спрощеному провадженні.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом злочинів повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.

Приймаючи до уваги пояснення обвинуваченого, оцінюючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує:

- за ст. 185 ч.4 КК України /епізод №2/ як таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану;.

- за ст. 190 ч.2 КК України /епізод №1,5/ як повторне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство);

за ст. 357 ч.1 КК України /епізод №3/ як викрадення документу;

за ст. 357 ч.3 КК України /епізод №4/ як заволодіння шляхом вільного доступу паспортом та іншими важливими особистими документами.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння, вчиненого обвинуваченим, всі обставини по справі в їх сукупності, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, вину визнав повністю і визнає ці обставини пом`якшуючими покарання.

Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України , судом не встановлено.

В ст. 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Виходячи з положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого злочину.

Відповідно до ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст.60, ст. 61 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, що не суперечить положенням ч.3 ст.349 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує зокрема те, що обвинувачений раніше судимий, не працює, має постійне місце проживання, думку потерпілого і суд приходить до переконання про можливість виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, з застосуванням ст.ст.75,76 КК України. Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів.

Судові витрати по справі - стягнути на користь держави.

Речові докази по справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній - особисте зобов`язання.

Керуючись ст. ст. 373,374 КПК України, суд,-

засудив:

ОСОБА_4 визнати винним та призначити покарання

- за ст. 185 ч.4 КК України /епізод №2/ у виді позбавлення волі строком на п`ять років;

- за ст. 190 ч.2 КК України /епізод №1,5/ у виді 3 років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 357 КК України /епізод 3/ у виді 3 років обмеження волі;

- за ч. 3 ст. 357 КК України /епізод 4/ у виді 3 років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Відповідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши 3 (три) роки іспитового строку.

Відповідно до ст. 76 КК України, впродовж іспитового строку на ОСОБА_4 покласти обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній - особисте зобов`язання..

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави вартість проведення експертизи від 29.02.2024 СЕ-19/117-24/3628-ТВ - 1514,56 грн.

Речові докази по справі, відповідно до вимог ст.100 КПК України, а саме паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 , банківську картку № НОМЕР_1 - повернути потерпілому ОСОБА_5 ..

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду м. Кременчука Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 діб з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1