Справа № 489/4624/24
Провадження № 1-кп/489/847/24
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Вирок

іменем України

03 липня 2024 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальні провадження №0000156 від 01.06.2024 та № 0000176 від 21.06.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва Миколаївської області, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зі слів маючого на утриманні малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 08.05.2024 Ленінським районним судом міста Миколаєва за ст. 390-1 КК України до одного року обмеження волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 390-1 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

28.02.2024 за заявою ОСОБА_6 Ленінським районним судом міста Миколаєва у цивільній справі № 489/1249/24 ухвалено рішення про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_3 , яким визначено заходи тимчасового обмеження його прав строком на 6 місяців та покладено на нього обов`язки: заборонити наближатись на відстань ближче ніж 100 метрів до місця проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 ; заборонити вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_6 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_6 .

25.04.2024 ОСОБА_3 ознайомлений із рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва у цивільній справі № 489/1249/24.

Будучи належним чином ознайомленим із вищезазначеним рішенням, ОСОБА_3 , нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, направлений на порушення нормальної діяльності органів правосуддя із забезпечення виконання рішення суду, всупереч вимогам ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, 27.04.2024 о 10:20 год. прибув до місця проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , де почав контактувати з нею, висловлюючись нецензурною лайкою та погрожуючи фізичною розправою.

Крім того, 12.05.2024 о 01:00 год. ОСОБА_3 прибув до місця проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , де почав контактувати з останньою, а саме: вибивав вхідні двері, кричав та виражався нецензурною лайкою.

Крім того, 12.05.2024 о 10:00 год. ОСОБА_3 знову прибував до місця проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , де почав контактувати з нею, кидаючи каміння у вікна та нецензурно висловлюючись на її адресу, не реагував на зауваження сторонніх осіб.

Крім того, 14.05.2024 близько 21:20 год. ОСОБА_3 , ігноруючи заборонні заходи обмежувального припису, з яким він був неодноразово ознайомлений, прибув до місця проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , де почав контактувати з нею, стукаючи у вхідні двері, вибиваючи вікна та галасуючи, тим самим лякав ОСОБА_6 .

Крім того, 15.05.2024 о 10:30 год. ОСОБА_3 прибув до місця проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , де почав контактувати з нею, погрожуючи останній фізичною розправою та виражаючись нецензурною лайкою.

Внаслідок таких дій ОСОБА_3 заподіяно шкоду суспільним відносинам, що забезпечують нормальну, регламентовану законодавством діяльність суду та органів, які йому сприяють, щодо реалізації завдань і цілей у сфері здійснення правосуддя, державній політиці у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямованій на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне невиконання обмежувальних приписів, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 390-1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та підтвердив обставини вчинених кримінальних правопорушень, вказані в обвинувальному акті, зокрема, що дійсно був ознайомлений з рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 28.02.2024 про видачу обмежувального припису та покладення на нього відповідних заборон. Незважаючи на це, протягом квітня-травня 2024 року, у вказані в обвинувальному акті дати та час він прибував до місця проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , та контактував з нею.

Крім власного визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у скоєному підтверджується також іншими дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності.

Відповідно до рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 28.02.2024 у справі № 489/1249/2024, з яким ОСОБА_3 був ознайомлений 25.04.2024, за заявою ОСОБА_6 судом ухвалено видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та покладено на нього строком на 6 місяців обов`язки: заборонити ОСОБА_3 наближатись на відстань ближче ніж на 100 метрів до місця проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 : заборонити ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_6 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; заборонити ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_6 .

Відповідно до заяви ОСОБА_6 від 27.04.2024, остання просила вжити заходи до її колишнього співмешканця ОСОБА_3 , який порушує обмежувальний припис, винесений судом відносно нього.

Згідно з копією протоколу № /46/14 від 27.04.2024, складеного за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ОСОБА_3 27.04.2024 о 10:20 год. вчинив домашнє насильство стосовно колишньої співмешканки ОСОБА_6 : бив у двері, кричав, погрожував, порушив обмежувальний припис.

Із форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 27.04.2024 слідує, що інспектором УПП в Миколаївській області були оцінені ризики вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства.

Відповідно до протоколу огляду предмету від 14.06.2024, дізнавачем оглянуто цифровий носій з відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів працівників УПП в Миколаївській області, на якому зафіксовані події за 27.04.2024 за адресою: АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_6 , яка повідомила поліцейським, що її колишній співмешканець ОСОБА_3 приходив до неї додому і лякав її та дітей. При виході працівників поліції з під`їзду, з`являється чоловік, який назвався ОСОБА_3 , та з ним була проведена профілактична бесіда та складений адміністративний протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Із заяви ОСОБА_6 від 12.05.2024 вбачається, що остання звернулася до поліції про вжиття заходів до ОСОБА_3 , який 12.05.2024 прийшов до її помешкання за адресою: АДРЕСА_2 та став стукати у двері, чим порушив обмежувальний припис суду від 28.02.2024.

Згідно з копією протоколу серії ВАВ № 746942 від 12.05.2024, складеного за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ОСОБА_3 12.05.2024 близько 01:00 год. вчинив домашнє насильство стосовно колишньої співмешканки ОСОБА_6 : стукав у вхідні двері, чим порушив обмежувальний припис.

Із форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 12.05.2024 слідує, що інспектором УПП в Миколаївській області були оцінені ризики вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства.

Із заяви ОСОБА_6 від 12.05.2024 вбачається, що остання звернулася до поліції про вжиття заходів до ОСОБА_3 , який порушує вимоги обмежувального припису, виданого рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 28.02.2024.

Із протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 14.05.2024 слідує, що ОСОБА_6 звернулася до поліції з приводу порушення 14.05.2024 ОСОБА_3 вимог обмежувального припису від 28.02.2024, а саме: прийшов до її місця проживання, стукав у вікна, вимагав пустити до оселі.

Із форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 14.05.2024 слідує, що інспектором МРУП ГУНП в Миколаївській області були оцінені ризики вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства.

Із протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 15.05.2024 вбачається, що ОСОБА_6 звернулася до поліції з приводу порушення 15.05.2024 ОСОБА_3 вимог обмежувального припису від 28.02.2024, а саме: наблизився до її місця проживання ближче ніж на 100 м та контактував з нею.

Згідно з копією протоколу серії НОМЕР_1 від 15.05.2024, складеного за ст. 173-2 КУпАП, ОСОБА_3 12.05.2024 близько 10:20 год. порушив вимоги термінового заборонного припису від 14.05.2024.

Відповідно до копії протоколу серії ВАВ № 746984 від 12.05.2024, складеного за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ОСОБА_3 12.05.2024 близько 10:00 год. в АДРЕСА_3 , вчинив домашнє насильство стосовно ОСОБА_6 , яке полягало у стусанах та штовханнях.

Згідно з протоколом огляду предмету від 25.06.2024, дізнавачем оглянуто цифровий носій з відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів працівників УПП в Миколаївській області, на якому зафіксовані події за 12.05.2024 за адресою: АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_6 , яка повідомила поліцейським, що ОСОБА_3 , який знаходиться біля її домоволодіння, контактує з нею, чим порушує вимоги обмежувального припису від 28.02.2024.

Відповідно до протоколу огляду предмету від 25.06.2024, дізнавачем оглянуто цифровий носій з відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів працівників УПП в Миколаївській області, на якому зафіксовані події за 12.05.2024 о 10.27 год. за адресою: АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_6 , яка повідомила поліцейським, що ОСОБА_3 , який знаходиться біля її домоволодіння, контактує з нею, чим порушує вимоги обмежувального припису від 28.02.2024.

Згідно з протоколом огляду предмету від 24.06.2024, дізнавачем оглянуто цифровий носій з відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів працівників УПП в Миколаївській області, на якому зафіксовані події за 14.05.2024 за адресою: АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_6 , яка повідомила поліцейським, що ОСОБА_3 , який знаходиться біля її домоволодіння, контактує з нею та вчиняє домашнє насильство, чим порушує вимоги обмежувального припису.

Відповідно до протоколу огляду предмету від 24.06.2024, дізнавачем оглянуто цифровий носій з відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів працівників УПП в Миколаївській області, на якому зафіксовані події за 15.05.2024 за адресою: АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_6 , яка повідомила поліцейським, що ОСОБА_3 , який знаходиться біля її домоволодіння, контактує з нею, чим порушує вимоги обмежувального припису.

Таким чином, оцінивши кожний доказ з точку зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень доведена поза розумним сумнівом та його дії правильно кваліфіковані за ст. 390-1 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисне невиконання обмежувальних приписів.

При призначенні покарання суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України є кримінальними проступками, раніше судимий та вчинив інкриміновані діянні в період іспитового строку, не працює, лікувався стаціонарно в психіатричному відділенні з 26.05.2023 по 30.10.2024 з діагнозом «РПП внаслідок вживання декількох препаратів та інших психоактивних речовин, резидуальні та віддалені психотичні розлади». Є учасником програми ЗПТ сайту КНП «МОЦПЗ» МОР з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності».

Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Обставиною, яка згідно зі ст. 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_3 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у сімейних або близьких відносинах.

Ураховуючи обставини вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працює, характеризується негативно, визнання ним своєї вини, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, та наявність обставини, що обтяжує покарання, а також ураховуючи позицію державного обвинувача щодо виду та міри покарання, яке необхідно призначити обвинуваченому, а саме: обмеження волі із застосуванням ст. 71 КК України, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, доходить висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України, що виключає будь-яку можливість повторного звільнення від відбування покарання з випробуванням особи, яка вчинила нове кримінальне правопорушення протягом іспитового строку, у виді обмеження волі в межах санкції ст. 390-1 КК України, оскільки інші види покарання є недостатніми для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Також, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому остаточне покарання з урахуванням вироку Ленінського районного суду міста Миколаєва від 08.05.2024, призначивши останньому остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного за даним вироком покарання невідбутої частини покарання за вищевказаним вироком від 08.05.2024, після ухвалення якого ним 12.05.2024, 14.05.2024 та 15.05.2024 були вчинені ряд з інкримінованих йому за даним вироком тотожних кримінальних правопорушень, кожне з яких кваліфікується за ст. 390-1 КК України.

Вказаний висновок суду узгоджується із висновком об`єднаної палати, сформованим у постанові Об`єднаної палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 08.02.2021 у справі № 390/235/19, відповідно до якого, якщо в діях особи має місце повторність кримінальних правопорушень, передбачена ч. 1 ст. 32 КК, і ця особа засуджується за вчинення кількох тотожних кримінальних правопорушень, які кваліфікуються за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК, і при цьому одне або кілька з них були вчинені до ухвалення попереднього вироку, а ще одне або декілька після його ухвалення, то спеціальні правила ч. 4 ст. 70 КК не застосовуються. У такому випадку суд кваліфікує зазначені кримінальні правопорушення за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК та призначає покарання, передбачене її санкцією, а остаточне покарання визначає за правилами ст. 71 КК за сукупністю вироків.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

У кримінальному провадженні відсутні витрати на залучення експертів.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні запобіжний захід не застосовувався, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для застосування відносно нього запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Керуючись статтями 369-371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 390-1 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік шість місяців.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 08.05.2024 у справі №489/3321/24, остаточно до відбуття визначивши ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі на строк один рік сім місяців.

Речові докази:

- оптичні носії з відеозаписами - залишити в матеріалах судової справи.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1