Провадження № 1-кс/947/6711/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю користувача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000628 від 15.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання про арешт майна, 15.05.2024 року, приблизно о 15 годині 20 хвилин, у Київському районі м. Одеса, в районі буд. 1 по вул. Варненська, водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «SkodaKodiaq» р.н.з. НОМЕР_1 , допустила наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу, справа-наліво відносно напрямку руху автомобіля. Внаслідок ДТП ОСОБА_5 доставлено до МКЛ №10 з діагнозом у вигляді переломі кортикального шару дистального метаепіфізу великого мілкової кістки та проксимальної половини ІІІ плеснової кістки з незначним зміщенням. ЄО 8781

15.05.2024 автомобіль марки «Skoda Kodiaq» р.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

З метою забезпечення збереження вилученого майна, яке може містити на собі слідову інформацію, прокурор звертається до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

У судовому засіданні:

-користувач заперечувала проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, посилаючись на те, що нею було відшкодовано грошові кошти на лікування потерпілого та він не має претензій до неї, що підтверджується відповідною розпискою від потерпілого ОСОБА_5 . Крім того, ОСОБА_3 просила врахувати, що вона має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2001 року народження та 2022 року народження та має необхідність доставляти їх до медичних закладів, що буде неможливим у разі накладення арешту на такий транспортний засіб.

Прокурор Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій він просив клопотання задовольнити та розглянути у його відсутність.

Приймаючи до уваги думку учасників процесу, дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України: «У випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу».

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000628 від 15.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.

В рамках вказаного кримінального провадження 15.05.2024 автомобіль марки «Skoda Kodiaq» р.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Вказаний автомобіль згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 виданого 20.03.2020 року зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 .

Водночас, в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_3 є постійним фактичним користувачем вказаного транспортного засобу.

Слідчим суддею встановлено, що вилучений під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки він зберігає на собі сліди ДТП та необхідні для подальшого проведення експертиз.

Вищевикладене також підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою слідчого від 15.05.2024, відповідно до якої вилучений під час огляду місця ДТП транспортний засіб було визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження.

З клопотання та долучених в його обґрунтування матеріалів вбачається, що вилучене майно згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України відноситься до речей, які зберегли на собі сліди скоєння кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що з метою встановлення істини по кримінальному провадженню та з`ясування причин дорожньо-транспортної пригоди потрібне детальне дослідження вилучених транспортних засобів за участю спеціалістів в галузі автотехніки, що свідчить про наявність необхідності у їх арешті.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпеченні збереження зазначеного у клопотанні майна, з накладенням заборони відчуження та розпорядження таким майном. В свою чергу не накладення арешту на майно, може призвести до його з нищення, приховання, та як наслідок призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженню.

Проте, слідчий суддя вважає, що застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді заборони користування транспортним засобом є недоцільним з огляду на те, що буде надто обтяжливим для користувача майна ОСОБА_3 з огляду на те, що останньою в судовому засіданні було надано розписку від потерпілого ОСОБА_5 , відповідно до якої останній претензій не має та ОСОБА_3 було відшкодовано кошти на лікування потерпілого. Крім того, слідчий суддя не може залишити поза увагою доводи користувача транспортного засобу щодо необхідності транспортування двох неповнолітніх дітей у медичні заклади, у зв`язку із чим слідчий суддя вважає співмірним обмеження користувача такого транспортного засобу лише в частині відчуження та розпорядженням із наданням можливості останній користуватися автомобілем.

За таких обставин, в цілях запобігання необґрунтованого порушення гарантованого Конституцією України права користування майном, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання про арешт майна в частині заборони користування не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170 - 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000628 від 15.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт із забороною відчуження та розпорядження на автомобіль марки «SkodaKodiaq» р.н.з. НОМЕР_1 номер шасі НОМЕР_3 .

Попередити ОСОБА_6 та ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1