Справа № 367/1625/24
Провадження по справі № 1-кп/367/644/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004916 від 16.12.2023 по обвинуваченню: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ірпінь, Бучанського району Київської області, громадянина України, українця, працюючого інспектором в КП «Муніципальна варта» Гостомельскої селищної ради, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, РНОКПП: НОМЕР_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263КК Україн,-

ВСТАНОВИВ:

Встановлено, що в червні 2023 року, ОСОБА_4 , знаходячись по вул. Богдана Хмельницького в смт Гостомель Бучанського району Київської області, неподалік будинку № 2 в, поряд із зеленими насадженнями на землі виявив 2 паперових згортки, всередині яких знаходилися 60 патронів, що належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, та у нього виник прямий умисел, спрямований на придбання, зберігання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

У подальшому, ОСОБА_4 , знаходячись в тому ж місці в той же час, реалізуючи свій протиправний умисел, без передбаченого законом дозволу, тобто всупереч вимогам постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 за № 2471 XXII «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 за № 576, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 за № 622, підняв із землі знайдені 2 паперові згортки з 60 патронами, що належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї та поклав їх до кишень власної куртки, у яку був одягнений, таким чином придбав бойові припаси без передбаченого законом дозволу.

Одразу після цього, ОСОБА_4 відніс вказані 2 паперові згортки з 60 патронами, що належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де зберігав їх без передбаченого законом дозволу до 16.12.2023.

У подальшому, 16.12.2023 приблизно о 14 год. 00 хв. ОСОБА_4 , проходячи поряд з будинком № 11-а по вул. Рекунова в смт. Гостомель Бучанського району Київської області, не маючи передбаченого законом дозволу, переносив при собі у кишенях куртки, в яку був одягнений, 2 паперові згортки з 60 патронами, які належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, після чого був зупинений працівниками поліції у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію».

Після цього, 16.12.2023 у період часу з 15 год. 16 хв. по 15 год. 21 хв. під час огляду місця події за адресою: вул. Рекунова в смт. Гостомель Бучанського району Київської області, поряд з будинком № 11-а, у ОСОБА_4 працівниками поліції виявлено та вилучено 2 паперові згортки з 60 патронами, що належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї.

Відповідно до висновку експерта, надані на дослідження 60 патронів належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, є проміжними бойовими патронами калібру 5,45x39 мм, споряджені кулями «ПС» зі сталевим осереддям, призначені для бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45x39 мм.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України - придбання, зберігання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

20.02.2024 року між прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості. Згідно вказаної угоди про визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, беззастережного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. Також між обвинуваченим та прокурором досягнуто угоди на підставі ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

У судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив їх затвердити.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим та прокурором, пояснила, що дана угода відповідає вимогам закону, укладена обвинуваченим у присутності захисника, добровільно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 21.11.2023 і призначити йому узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 України, викладеного в обвинувальному акті, а також засвідчив, що він цілком розуміє що має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд, дослідивши угоди про визнання винуватості, матеріали кримінального провадження, вислухавши доводи учасників розгляду, дійшов висновку про необхідність затвердження угод про визнання винуватості з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Частиною п`ятою статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з ч. 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема, щодо тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до статті 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, є тяжким злочином.

Судом установлено, що відповідно до обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, беззастережно визнав себе винним у вчиненні вказаного злочину, щиро розкаявся у вчиненому, погодився із прокурором на призначення йому остаточного покарання за цей злочин у виді 3 років позбавлення волі із звільненням на підставі статті 75 КК України від відбування покарання з випробуванням.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам чинного КПК України та КК України, інтересам суспільства, врахувавши надані потерпілим письмові згоди прокурору на укладення угод, суд дійшов висновку, що вони в повному обсязі відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки вони містить всі необхідні вимоги, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченими своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджені покарання та згоди обвинувачених на їх призначення, наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу, дата їх укладення та підписи сторін.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, наслідком обіцянок тощо та обвинуваченим роз`яснені наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 КПК України.

Отже, суд вважає, що наявні умови для затвердження укладених угод про визнання винуватості.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до статті 66 КК України є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до статті 67 КК України, є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Вирішуючи питання щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, суд враховує, що обвинуваченому угодою про визнання винуватості визначено покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки, кримінальне правопорушення, за яким його притягують до відповідальності, класифікується як середньої тяжкості злочин, щиро розкаявся у вчиненому, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання та звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд покладає обов`язки. На переконання суду на ОСОБА_4 , необхідно покласти наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Судові витрати в даному кримінальному провадженню відсутні.

Цивільні позови у вказаному кримінальному провадженні не заявлялися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 70, 75, 76, ч. 4 ст. 185 КК України, ст.ст. 179, 194, 369-371, 373-376, 468-470, 472-476 КПК України,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 20.02.2024 між обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області у кримінальному провадженні № 0004916 від 16.12.2023 про визнання винуватості.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питання пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи № CЕ-19/111-23/67908-БЛ від 20.12.2023 у сумі 3029 гривень 12 копійок.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому, захиснику та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного

дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1