Справа № 577/1568/24
Провадження № 1-кс/577/637/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" березня 2024 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області клопотання старшого слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000369 від 23.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

25.03.2024 року старший слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором, про накладення арешту на вилучені під час огляду від 23.03.2024 року телевізор «LG 42LK 430», цифровий ефірний приймач ТБВЧ SKT 8500 та два пульти, що належать потерпілому ОСОБА_4 та знаходяться в камері зберігання речових доказів Конотопського РВП для забезпечення їх збереження в якості речового доказу.

Клопотання обґрунтовується тим, 23.03.2024 року близько 13.00 год. ОСОБА_5 з метою викрадення майна ОСОБА_4 прибув до місця проживання останнього за адресою: АДРЕСА_1 . Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , діючи умисно повторно, в умовах воєнного стану, введеного на всій території України згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року (затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ) та продовженого до 13.05.2024 року, достовірно знаючи, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, переконавшись що його дії є таємними, через незамкнені двері проник до будинку. Перебуваючи у будинку, ОСОБА_5 викрав телевізор «LG 42LK 430» заявленою вартістю 5555 грн. та цифровий ефірний приймач «ТБВЧ SKT 8500» заявленою вартістю 500 грн. Після цього з викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

За вказаним фактом 23.03.2024 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000369 за ознаками ст.185 ч.4 КК України.

23.03.2024 року на вул. Г.Тхора в с. Підлипне м. Конотоп на ділянці відкритої місцевості біля подвір`я будинку АДРЕСА_2 », належний ОСОБА_4 .

Під час огляду місця події по АДРЕСА_3 ОСОБА_6 добровільно видав працівникам поліції цифровий ефірний приймач ТБВЧ SKT 8500 та два пульти, які з його слів йому передав ОСОБА_5 та які були викрадені із будинку потерпілого ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 .

Враховуючи те, що вилучені 23.03.2024 року на ділянці відкритої місцевості по АДРЕСА_4 » та у ОСОБА_7 під час огляду місця події 23.03.2024 р. цифровий ефірний приймач ТБВЧ SKT 8500 та два пульти, є предметами вказаного кримінального правопорушення, з метою збереження їх в якості речового доказу, виникла необхідність у накладенні на них арешту.

В судове засідання старший слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання без її участі, клопотання підтримує та просить його задовольнити (а.с.32).

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти накладення арешту не заперечує (а.с.33).

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Ч.3 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Тобто, обов`язок доведення необхідності арешту майна та наявності відповідних ризиків, законодавцем покладено на особу, що звернулася з клопотання про арешт майна.

При вирішенні питання про арешт майна, відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другою статті 170 цього Кодексу).

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

В судовому засіданні встановлено, що 23.03.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000369 внесені відомості щодо скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме що 23.03.2024 року у період часу з 08.00 год. по 12.00 год. невстановлена особа за адресою АДРЕСА_1 проникла до будинку та здійснила крадіжку телевізора телевізору «LG 42LK 430» та ТВ-тюнера, належних ОСОБА_4 (а.с.2).

23.03.2024 року під час ОМП в с. Підлипне м. Конотоп по вул.Генерала Тхора на ділянці відкритої місцевості біля подвір`я будинку АДРЕСА_5 виявлено та вилучено телевізору «LG 42LK 430», належний ОСОБА_4 (а.с.9-10).

23.03.2024 року під час ОМП в с. Підлипне, м. Конотоп по вул.Зарічній ОСОБА_6 добровільно видав працівникам поліції цифровий ефірний приймач ТБВЧ SKT 8500 та два пульти (а.с.12-13).

Старший слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна 25.03.2024 р., тобто з дотриманням встановлених КПК України строків.

Встановлено, що власником майна є ОСОБА_4 .

Постановою старшого слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 від 25.03.2024 р. телевізор «LG 42LK 430», ефірний приймач НОМЕР_1 та два пульти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (а.с.29).

Оскільки вилучені телевізор «LG 42LK 430», ефірний приймач ТБВЧ SKT 8500 та два пульти мають значення для кримінального провадження, бо є предметами злочину, а тому вищезазначене майно має силу речового доказу та може бути використане як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому з метою забезпечення збереження речових доказів, слід накласти арешт на них.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А НО В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на вилучені під час огляду місця події 23.03.2024 року телевізор «LG 42LK 430», ефірний приймач ТБВЧ SKT 8500 та два пульти, які належать ОСОБА_4 , шляхом встановлення заборони відчуження, користування та розпорядження ними.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Відповідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

СуддяОСОБА_1