Справа № 482/2695/23
Номер провадження 1-кп/482/35/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2024 року м.Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

в присутності:

потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нова Одеса, Миколаївської області кримінальне провадження (зареєстроване в ЄРДР за №0000305 від 15.09.2023 року) по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Улянівка, Миколаївського району, Миколаївської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей та інших утриманців, раніше не судимого, невійськовозобов`язаного, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан.

Указами Президента України від 01.05.2023 року №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 20.05.2023 строком на 90 діб, тобто до 18 серпня 2023 року. Указом Президента України від 17.08.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год. 30 хв. 18.08.2023 строком на 90 діб до 18.11.2023.

На початку вересня 2023 року (більш точного часу встановити не виявилось за можливе) ОСОБА_5 разом з іншою особою, матеріали кримінального провадження стосовно якого виділені в окреме провадження, перебували поряд з територією гаражного приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_4 .

В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з території вищевказаного гаражного приміщення з метою незаконного збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , попередньо вступивши у злочинну змову з іншою особою, матеріали кримінального провадження стосовно якого виділені в окреме провадження, в умовах воєнного стану, діючи умисно та протиправно з метою наживи та збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном та, свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, переконавшись, що за їх діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом проникнення, а саме через отвір між металевими воротами та підлогою, в подальшому відчинивши металеві ворота, пройшли на території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи на території вищевказаного гаражного приміщення, ОСОБА_5 та інша особа, матеріали кримінального провадження стосовно якого виділені в окреме провадження, пройшли до автомобіля ГАЗ САЗ 3507, державний номер НОМЕР_1 , 1985 року випуску та викрали запчастини з вказаного автомобіля, а саме кришку клапанів двигуна загальною вартістю З 500 грн., частину клапанного механізму «коромисло», загальною вартістю 7 511 грн. Утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_5 та інша особа, матеріали кримінального провадження стосовно якого виділені в окреме провадження, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 11011 грн. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 та інша особа, матеріали кримінального провадження стосовно якого виділені в окреме провадження, на початку вересня 2023 року (більш точного часу встановити не виявилось можливим), наступного дня повернулися та проникли до гаражного приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки достовірно знали про те, що на території наявне майно, яке можна викрасти. Знаходячись на території вказаного гаражного приміщення, ОСОБА_5 та інша особа, матеріали кримінального провадження стосовно якого виділені в окреме провадження, пройшли до автомобіля, ГАЗ САЗ 3507, державний номер НОМЕР_1 , 1985 року випуску та викрали запчастини з вказаного автомобіля, а саме стартер, загальною вартістю 6 706 грн., генератор загальною вартістю 4 442 грн, повітряний очисник системи живлення двигуна загальною вартістю 2 094 грн. 84 коп., скоби системи механізму трансмісії, загальною вартістю 5 730 грн, маслений радіатор, загальною вартістю 700 грн., повітряний нагнітач загальною вартістю 5 000 грн. Утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_5 та інша особа, матеріали кримінального провадження стосовно якого виділені в окреме провадження, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 24 672 грн 84 коп. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 та інша особа, матеріали кримінального провадження стосовно якого виділені в окреме провадження, на початку вересня 2023 року (більш точного часу встановити не виявилось можливим), наступного дня повернулися та проникли до гаражного приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки достовірно знали про те, що на території наявне майно, яке можна викрасти. Знаходячись на території вказаного гаражного приміщення, ОСОБА_5 та інша особа, матеріали кримінального провадження стосовно якого виділені в окреме провадження, пройшли до автомобіля ГАЗ САЗ 3507, державний номер НОМЕР_1 , 1985 року випуску та викрали запчастини з вказаного автомобіля, а саме 2 колеса з металевими дисками, загальною вартістю 21 364 грн., 2 тормозних барабани гальмової системи, загальною вартістю 12 000 грн. Утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_5 та інша особа, матеріали кримінального провадження стосовно якого виділені в окреме провадження, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 33 364 грн. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 та інша особа, матеріали кримінального провадженні стосовно якого виділені в окреме провадження, на початку вересня 2023 року (більш точного часу встановити не виявилось можливим), наступного дня, повернулися та проникли до гаражного приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки достовірно знали про те, що на території наявне майно, яке можна викрасти. Знаходячись на території вказаного гаражного приміщення, ОСОБА_5 та інша особа, матеріали кримінального провадження стосовно якого виділені в окреме провадження, пройшли до автомобіля ГАЗ САЗ 3507, державний номер НОМЕР_1 , 1985 року випуску та викрали запчастини з вказаного автомобіля, а саме металевий бак для палива, загальною вартістю 11000 грн, металевий глушник, загальною вартістю 6 921 грн, шухляди для недопалків, загальною вартістю 2 300 грн., сидіння, загальною вартістю 9 297 грн, металеву стійку для кріплення дзеркала загальною вартістю 480 грн. Утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_5 та інша особа, матеріали кримінального провадження стосовно якого виділені в окреме провадження, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 29 998 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану.

20.05.2024 року між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності захисника адвоката ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.4 ст.185 КК України, щодо узгодженого покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з застосуванням ст.ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України та згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України, щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КК України, щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України в повному обсязі, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини справи, встановлені слідством. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, надав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Прокурор в судовому засіданні вказав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Потерпілий ОСОБА_4 надав прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим. Потерпілий в судовому засіданні підтвердив надання прокурору згоди на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_5 . Також вказав, що проти затвердження угоди про визнання винуватості не заперечує, майно йому повернуто.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладення угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили обвинуваченого погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, який враховуючи положення ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких.

Аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 не встановлено.

Суд, в порядку ст.474 КПК України шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того вказані обставини були підтверджені в судовому засіданні захисником адвокатом ОСОБА_6 , який був присутній під час укладення угоди.

Умови угод про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченими на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Враховуючи викладене, особу ОСОБА_5 , який раніше не судимий, повернення майна потерпілому, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд дійшов до переконання про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000305 від 15.09.2023 року між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором в кримінальному провадженні ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначити покарання, узгоджене сторонами угоди.

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно частин 2, 3 ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

В силу п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів із дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1