Житомирський апеляційний суд
Справа №295/2555/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали судового провадження №295/2555/24 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 20.02.2024,

в с т а н о в и в:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Визначено строк дії ухвали по 17.04.2024 року включно.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 цілодобовий домашній арешт із забороною залишати помешкання за адресою: АДРЕСА_1 , в разі ж необхідності застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, просить одночасно визначити розмір застави в межах передбачених ч.5 ст.182 КПК України, а саме 20 (двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб), що становить 52000 грн. При цьому, зазначає, що підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце проживання та реєстрації, позитивно характеризується, утримує свою матір ОСОБА_10 , веде здоровий спосіб життя, працевлаштований (неофіційно), що не було враховано слідчим суддею, та призвело до помилкового обрання найсуворішого запобіжного заходу останньому. Вважає, що наразі відсутні будь-які виняткові обставини обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи здатні в повній мірі забезпечити його належну поведінку. Зазначає, що ні в повідомленні про підозру, ні в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні в самій ухвалі не вказано жодного конкретного ризику щодо підозрюваного ОСОБА_8 .

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 і підозрюваного ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.

Виходячи з вимог ст.370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.

Норми ст.177 КПК України передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Слідчий суддя, суд, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, згідно із ст.178 КПК України та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній особі у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при обранні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дотримався вказаних вимог кримінально-процесуального закону.

Як убачається з матеріалів судового провадження №295/2555/24, в провадженні СВ ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000110 від 18.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Згідно змісту клопотання слідчого органом досудового розслідування встановлено, що 17.02.2024 близько 17 год. ОСОБА_8 разом зі своїми знайомими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 перебували у домоволодінні, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де вживали алкогольні напої.

У цей же день 17.02.2024 близько 23 год. між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, відбувся словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_12 пішов відпочивати в іншу кімнату. Після цього у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , у достовірно невстановлений час, однак в період часу з 23 год. 17.02.2024 по 08 год. 18.02.2024, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні будинку, який розташований за вищевказаною адресою, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, зі значною силою прикладання наніс невстановлену кількість ударів по обличчю кулаками та ногами по голові та тілу ОСОБА_11 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої поєднаної черепно-мозкової та лицевої травми у вигляді синців, забійної рани, саден та крововиливу на обличчі, перелому кісток носу, забійної рани лобної ділянки справа, гострої субдуральної гематоми (гематома під твердою мозковою оболонкою) в правій лобно-скронево-тім`яній ділянці, масивного субарахноїдального крововиливу та розриву кори головного мозку, що призвело до набряку - набуханню головного мозку; синців по передній поверхні грудної клітки, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення.

18.02.2024 о 15:50 год. за адресою: АДРЕСА_1 фактично затримано ОСОБА_8 в порядку ст. 208 КПК України, про що 18.02.2024 складено протокол затримання.

19.02.2024 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Старший слідчий СВ ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 звернулась до відповідного слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 . За результатами розгляду цього клопотання, слідчим суддею постановлено оскаржуване рішення.

При цьому, на думку апеляційного суду, клопотання слідчого (з доданими до нього матеріалами) є відповідним вимогам ст.184 КПК України, містить всі визначені кримінальним процесуальним кодексом відомості та обставини, які враховуються при обранні міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Істотних порушень вимог КПК України в цій частині не встановлено.

В свою чергу, як убачається з матеріалів судового провадження №295/2555/24, прийняте рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя мотивував наявністю в матеріалах провадження доказів обґрунтованості підозри вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Так, при вирішенні вказаного клопотання, слідчим суддею встановлено, що докази, надані слідчим, свідчать про існування обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, яка дає підстави вважати підозрюваний може бути причетним до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

На переконання апеляційного суду, обґрунтованість підозри повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: рапортом повідомлення на лінію «102» від 18.02.2024; рапортом повідомлення на лінію «102» від 18.02.2024; протоколом огляду місця події від 18.02.2024; протоколом огляду місця події від 18.02.2024; протоколом обшуку від 18.02.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 18.02.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 18.02.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 18.02.2024; протоколом затримання у відповідності до ст. 208 КПК України ОСОБА_8 від 18.02.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 18.02.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 18.02.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 18.02.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 18.02.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 18.02.2024; висновком судово-медичної експертизи №241 від 19.02.2024; висновком судово-медичної експертизи №242 від 19.02.2024; повідомленням про підозру ОСОБА_8 від 19.02.2024; протоколом додаткового допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 19.02.2024; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Наявні у провадженні докази, як вважає апеляційний суд, переконливо вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, у об`ємі, як того вимагає закон, на момент вирішення питання про обрання запобіжного заходу, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_8 міг би вчинити вище зазначене кримінальне правопорушення.

При цьому, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості саме для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Як вважає суд апеляційної інстанції, матеріали провадження об`єктивно вказують на наявність ризиків можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування чи суду, як і незаконно впливати на потерпілого та свідків.

Зокрема, на думку апеляційного суду при обранні запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчим суддею належно враховано тяжкість кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_8 , як і фактичні обставини його вчинення.

Як убачається з матеріалів провадження, інкриміноване ОСОБА_8 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, згідно з положеннями ст.12 КК України є тяжким, санкцією якого передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, тому апеляційний суд погоджується з тим, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного ОСОБА_8 переховуватися від органу досудового розслідування чи суду.

При цьому, слід взяти до уваги фактичні обставини вчинення цього кримінального правопорушення, явну суспільну небезпечність, посткримінальну поведінку останнього, як і тяжкі наслідки скоєного (смерть в лікарні потерпілого), що може призвести до зміни кваліфікації дій підозрюваного у вчиненні більш тяжкого правопорушення.

В свою чергу, в даному випадку, є висока вірогідність того, що підозрюваний ОСОБА_8 може незаконно впливати на відповідних учасників провадження (свідків), зокрема на зміст та обсяг їх показань та процесуальну поведінку; при цьому, такий вплив може здійснюватися безпосередньо чи опосередковано, що в подальшому може негативно відобразитися на встановленні об`єктивної істини по провадженню.

Апеляційні посилання сторони захисту на не доведеність таких ризиків є об`єктивно безпідставними. Доказів (переконливих) апеляційному суду не надано.

Не залишено поза увагою слідчого судді і дані характеризуючі особу підозрюваного, зокрема, те, що останній раніше не судимий, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працює, має місце реєстрації та проживання, відповідно вік, стан здоров`я, стадію досудового розслідування.

Як вважає апеляційний суд, в даному випадку, слідчим суддею правильно встановлено доведеність органом досудового розслідування, процесуальних ризиків можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.

З урахуванням вище зазначених фактів, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про недостатність інших, більш м`яких запобіжних заходів запобігти вищевказаним процесуальним ризикам. При цьому, докази, які містяться в матеріалах судового провадження, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками, конкретними обставинами провадження та з урахуванням особи підозрюваного, переконливо виключає можливість обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

При цьому, навіть з урахуванням того, що підозрюваний має місце реєстрації та проживання, раніше не судимий, наявність позитивних характеристик та неофіційного місця роботи (не підтверджено стороною захисту), апеляційний суд знову ж таки, погоджується з висновками слідчого судді про недостатність інших, більш м`яких запобіжних заходів запобігти вищевказаним ризикам.

Матеріали провадження не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

Таким чином, слідчий суддя обґрунтовано зазначив, що з огляду на встановлені в рамках даного кримінального провадження ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які об`єктивно існують, підозру останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, а також завдання даного кримінального провадження, які зводяться, в тому числі, до притягнення винної особи до кримінальної відповідальності, тому обрання запобіжного заходу підозрюваному у виді тримання під вартою, забезпечить та гарантуватиме належну процесуальну поведінку та буде сприяти забезпеченню досягнення завдань даного кримінального провадження на цій стадії.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Одночасно, апеляційний звертає увагу на норми п.п.1, 2 ч.4 ст.183 КПК України, згідно яких, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини.

На думку апеляційного суду, в даному випадку, з огляду на обґрунтованість підозри у вчиненні правопорушення із застосуванням насильства та встановлення відповідних процесуальних ризиків, жодні об`єктивні підстави для визначення застави відсутні.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 20.02.2024, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, зі строком дії ухвали по 17.04.2024 року включно, без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :