Справа № 461/749/24
Провадження № 1-кс/461/2660/24
УХВАЛА

09.05.2024 року місто Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , його захисника адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із заявою про відвід слідчого ОСОБА_5 від участі у проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000090 від 20.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Подану заяву ОСОБА_3 обґрунтовує упередженістю слідчого протягом усього досудового розслідування, непогодженням з висновками слідчого щодо встановлених під час розслідування обставин справи та невиконанням вимог КПК України, яке зокрема проявляється у створенні слідчим сприятливих умов для іншого фігуранта даного кримінального провадження (учасника ДТП).

Також, вказує, що «слідчий ОСОБА_6 шляхом обману, запросивши 23 квітня 2024 року мене з адвокатом для ознайомлення з першим томом матеріалів кримінального провадження, повідомив про закінчення досудового слідства не надавши можливості забезпечити права підозрюваного, зокрема подати клопотання про проведення слідчих дій з метою повного, всебічного та об`єктивного розслідування обставин даного кримінального провадження».

ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав свою заяву з мотивів наведених у ній.

Захисник заяву підтримав та просив задовольнити.

Слідчий просив відмовити у задоволенні заяви з мотивів її необґрунтованості та безпідставності. Додатково вказав, що на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні фактично завершене та виконуються вимоги ст. 290 КПК України. Також, вказав, що незважаючи на повідомлення сторони захисту про відкриття матеріалів кримінального провадження, захисник та підозрюваний ухиляються від ознайомлення з матеріалами провадження.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши доводи учасників процесу, приходжу до наступного висновку.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ст.8 КПК України).

Статтею 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.18 ч.1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотримання прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно ст. 77 КПК України, прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Таким чином, закон встановлює перелік підстав, за наявності яких слідчий підлягає відводу.

Відповідно до ч.5 ст.80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Між тим, подана заява не містить належних даних та мотивів, які б свідчили про наявність підстав для відводу слідчого, які передбачені чинними положеннями КПК України.

Так, встановлено, що слідчим управлінням СУ ГУ Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000090 від 20.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Заявник являється підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні.

Досудове розслідування доручено слідчому згаданого управління ОСОБА_5 .

В ході розгляду заяви встановлено, що вона фактично ґрунтується на непогодженні з процесуальними рішеннями і діями слідчого у кримінальному провадженні. Натомість, жодних доказів які засвідчують упередженість слідчого, незаконність його дій або інших обставин, які свідчать про наявність підстав для усунення слідчого від проведення досудового розслідування ОСОБА_3 до заяви не долучив. Більше того, до заяви взагалі не долучено жодного доказу.

Також, встановлено, що фактично досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено, а з 23.04.2024 виконуються вимоги ст. 290 КПК України. Крім того, як вказав слідчий в судовому засіданні, підозрюваний та його захисник не з`являються до органу досудового розслідування для ознайомлення з матеріалами провадження. У свою чергу, захисник та підозрюваний не навели слідчому судді жодних передбачених законом підстав, які звільняють їх від виконання положень ст. 290 КПК України. Зокрема, фактично позиція сторони захисту зводиться до того, що оскільки вони не погоджуються з діями та рішеннями слідчого, вони на даний час знайомитись з матеріалами провадження не будуть.

Однак, непогодження з процесуальними рішеннями та діями слідчого, само по собі не може вважатися законною підставою для відводу.

Відповідно до положень ст. 40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Слідчий уповноважений:

1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом;

2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом;

3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам;

5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій;

6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру;

7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження;

8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу;

9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

У випадках відмови прокурора у погодженні клопотання слідчого до слідчого судді про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій чи негласних слідчих (розшукових) дій слідчий має право звернутися до керівника органу досудового розслідування, який після вивчення клопотання за необхідності ініціює розгляд питань, порушених у ньому, перед прокурором вищого рівня, який протягом трьох днів погоджує відповідне клопотання або відмовляє у його погодженні.

Слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі. Невиконання слідчим законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Слідчим суддею також критично оцінюється твердження заявника про те, що «слідчий ОСОБА_6 шляхом обману, запросивши 23 квітня 2024 року мене з адвокатом для ознайомлення з першим томом матеріалів кримінального провадження, повідомив про закінчення досудового слідства не надавши можливості забезпечити права підозрюваного, зокрема подати клопотання про проведення слідчих дій з метою повного, всебічного та об`єктивного розслідування обставин даного кримінального провадження».

У чому полягає такий «обман» і для чого його необхідно було використовувати слідчому аби запросити підозрюваного і захисника для проведення процесуальної дії, захисником та підозрюваним в ході розгляду заяви не наведено.

Отже, обставин, за наявності яких слідчий підлягав би відводу від проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні в ході розгляду заяви не встановлено і заявником не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості слідчого.

Таким чином, приходжу до висновку, що відвід заявлений слідчому є безпідставним та таким, що не ґрунтується на вимогах закону, а тому заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 75, 80, 81 КПК України,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1