Справа №577/3323/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/806/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою представника цивільного відповідача ПАТ «Стархова компанія» «УСГ» - ОСОБА_7 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08.11.2023, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сім`янівка Конотопського району Сумської області, українця, громадянина України, не одруженого, мешканця АДРЕСА_1 , студента ІІ курсу ВСП Конотопського індустріально-педагогічного фахового коледжу СумДУ, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга представника цивільного відповідача ПАТ «Стархова компанія» «УСГ» - ОСОБА_7 в якій він просив вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08.11.2023, в частині цивільного позову про стягнення з ПАТ СК «УСГ» на користь ОСОБА_9 8667,22 грн матеріальної шкоди і 433,36 грн моральної шкоди, змінити і в цій частині просив ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог до ПАТ СК «УСГ» просив в повному обсязі відмовити.

Також апелянт просив дослідити докази, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження.

Даним вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиенні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 120 год громадських робіт та з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Частково задоволено цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_10 , приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_9 4 856,10 грн матеріальної шкоди, 12 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу представника, 290 000 грн. моральної шкоди, а всього 306 856,10 грн.

Стягнуто з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_9 8 667,22 грн матеріальної шкоди, 433,36 грн моральної шкоди, а всього 9 100,58 грн.

В обґрунтування своїх вимог представник цивільного відповідача зазначав, що вирок суду першої інстанції, в частині стягнення зі страхової компанії на користь потерпілої матеріальної і моральної шкоди, незаконний, необґрунтований і не мотивований. Вважав, що суд не правильно дослідив і оцінив докази і дійшов такого висновку, який не відповідає фактичним обставинам справи. Так апелянт вважав, що довідка ІНФОРМАЦІЯ_2 не належний доказ, оскільки не підтверджує необхідність придбання зазначених в ній ліків і вказує лише на те, що ліки придбані хворим за власний рахунок. Апелянт вважав, що позивачці вказані в довідці ліки ніхто не призначав і вона сама, на власний розсуд їх купила. В матеріалах справи немає ні рецептів ні листів призначень ОСОБА_9 відповідних ліків. Також, на думку апелянта, оскільки позов до страхової компанії про стягнення матеріальної шкоди не доведено, а тому і моральна шкода стягненню не підлягає.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

На пеляційну скаргу представника цивільного відповідача потерпіла ОСОБА_9 подала заперечення в яких просила в задоволенні скарги відмовити, а апеляційний розгляд справи проводити без її потерпілої участі. В запереченнях ОСОБА_9 наголошувала, що до суду вона надавала довідку Конотопської ЦРЛ де чітко вказано про її лікування множинних травм і про те, що ліки нею придбані саме для лікування. На власний розсуд нічого не купувала. Крім цього, потерпіла наголошувала, що 8667,22 грн матеріальної шкоди і 433,36 грн моральної шкоди страхова їй вже сплатила, тим самим визнавши цивільний позов і правомірність стягнення судом цих коштів (а.с. 246).

Як встановлено судом першої інстанції 06.05.2023 близько 12.50 год ОСОБА_8 , не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керуючи технічно не справним автомобілем «Volkswagen Polo», державний номерний знак НОМЕР_1 , який мав несправності гальмівної системи у вигляді заглушення гальмівної магістралі правого заднього колеса, рухався по АДРЕСА_2 в бік центру села.

Рухаючись у вказаному напрямку, перебуваючи в районі будинку № 120, ОСОБА_8 у порушення вимог п.п. 2.3 б, 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, і введених у дію з 01.01.2002, проявив неуважність, зневажив безпекою дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, орієнтуючись на зміни дорожньої обстановки відповідно повинен виконувати плавні управлінські дії по керуванню автомобілем та забезпечувати постійний контроль за його рухом, допустив втрату курсової стійкості автомобіля та виїзд за межи проїзної частини, де стався наїзд на пішохода ОСОБА_9 , яка рухалася по правому узбіччю в попутному напрямку.

Внаслідок наїзду ОСОБА_9 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження, згідно з висновком судово-медичної експертизи №169 від 22.06.2023 року у ОСОБА_9 на час госпіталізації у відділення мали місце: гематома в ділянці перенісся, садно в ділянці правого ліктьового суглобу, садно в ділянці правого колінного суглобу, рана в/3 правого стегна, садно нижче пупка, садно в ділянці підборіддя. Знаходилась на стаціонарному лікуванні у КНП КМР КЦРЛ з 06.05.2023 року по 16.06.2023 року з діагнозом: множинна травма. Закритий перелом лонної та сідничних кісток з права зі зміщенням. Закрита травма органів черевної порожнини. Закритий перелом головки правого плеча. ЗЧМТ Струс головного мозку. Закритий перелом головки м/гомілкової кістки без зміщення. Забійно-рвана рана правого стегна. Множинні садна. Алкогольне сп`яніння. Рентгенологічно: визначається перелом в/горбка правої плечової кістки зі зміщенням, правого колінного суглобу - перелом головки м/гомілкової кістки без зміщення. Тазу - визначається перелом лонної та сідничної кістки праворуч з незначним зміщенням уламків. По ступеню тяжкості гематома, садна згідно Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до легких тілесних ушкоджень. По ступеню тяжкості ЗЧМТ: струс головного мозку - так як для одужання необхідно час більше 6 але менше 21 дня, тому згідно Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. По ступеню тяжкості закритий перелом в/горбка правої плечової кістки, закритий перелом головки правої малогомілкової кістки, закриті переломи лонної та сідничної кісток з розвитком травматичного шоку 11 ступеню - так як не є небезпечними для життя, але потягнули за собою тривалий розлад здоров`я, тому згідно Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Рана в ділянці правого стегна не описана належним чином в медичній документації (її характер, при первинному огляді «різано-колота рана», в заключному діагнозі «забійно-рвана рана»), виходячи з цього механізм та ступінь тяжкості встановити не є можливим (згідно п.4.13.1 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень). При хімічному дослідженні крові та сечі від 06.05.2023 року вміст етилового спирту в крові 0,40г/л, в сечі - 0,60г/л.

Відповідно до висновку судової авто-технічної експертизи №104/67 від 25.06.2023 ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «Volkswagen Polo», державний номерний знак НОМЕР_1 , допустив порушення вимог Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, і введених в дію з 01.01.2002 року, а саме: 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього пуху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «Volkswagen Polo», державний номерний знак НОМЕР_1 , мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода ОСОБА_9 . Порушення ОСОБА_8 вимог п.п. 2.3 б, 12.1 Правил дорожнього руху України перебувають у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

Як слідує з матеріалів справи про дату, час і місце її апеляційного розгляду учасники, зокрема і апелянт представник цивільного відповідача ПАТ «Стархова компанія» «УСГ» ОСОБА_7 , повідомлені належним чином, про що свідчать письмові розписки про вручення їм поштових відправлень, однак до апеляційного суду вони не з`явивлись, причин неявки не повідомили і клопотань про відкладення судового засідання ні іншу дату і час не заявили. Потерпіла ОСОБА_9 в поданих на апеляційну скаргу запереченнях просила апеляційний перегляд справи проводити без її участі.

Тому, враховуючи положення ст. 28 КПК України, а також те, що питання про погіршення становища особи, яку визнано винною і притягнуто до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 не ставиться, колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний рогляд матеріалів кримінального провадження без участі його учасників, лише за участю прокурора, що узгоджується з положеннями ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , яка підстав для задоволення апеляційної скарги представника цивільного відповідача ПАТ «Стархова компанія» «УСГ» ОСОБА_7 не вбачала, просила вирок суду першої інстанції залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як слідує з матеріалів справи вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08.11.2023 в частині правильності встановлення фактичних обставин справи, доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, правильності правової кваліфікації його дій за ч.1 ст. 286 КК України, а також в частині призначеного обвинуваченому покарання ніким з учасників провадження не оскаржується, а тому до його аналізу колегія суддів не вдається, що узгоджується з ч. 1 ст. 404 КПК України.

Однак, вказаний вирок суду в апеляційному порядку оскаржений представником цивільного відповідача ПАТ «Стархова компанія» «УСГ» ОСОБА_7 , який просив вирок суду першої інстанції, в частині цивільного позову про стягнення з ПАТ СК «УСГ» на користь ОСОБА_9 8667,22 грн матеріальної шкоди і 433,36 грн моральної шкоди, змінити і в цій частині просив ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог до ПАТ СК «УСГ» просив в повному обсязі відмовити.

Вивчивши матеріали кримінального провадження в межах заявлених апелянтом вимог колегія суддів зазначає наступне.

Так, як слідує з матеріалів справи вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08.11.2023 ОСОБА_8 визнано винним у вчиенні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 120 год громадських робіт та з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Також, цим же вироком суду частково задоволено цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_10 , приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення матеріальної та моральної шкоди і стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_9 4 856,10 грн матеріальної шкоди, 12 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу представника, 290 000 грн. моральної шкоди, а всього 306 856,10 грн. та стягнуто з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_9 8 667,22 грн матеріальної шкоди, 433,36 грн моральної шкоди, а всього 9 100,58 грн.

При цьому, як слідує з мотивувальної частини вироку, стягуючи з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_9 матеріальної шкоди і моральної шкоди суд першої інстанції виходив з з наступного.

Так судом встановлено, що потерпілою ОСОБА_9 заявлено позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди до ПАТ «Страхова компанія «УСГ».

Судом проаналізовано положення ч. 2 ст. 1187 ЦК України відповідно до якої шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Також судом встановлено поняття «страхування» і враховано положення ст. 979 ЦК України де йдеться про те, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Враховано судом першої інстанції і положення п. 22.1 ст. 22 Закону № 1961-IV з якого слідує, що в разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Також вирішуючи питання заявленого потерпілою до страхової компанії цивільного позову, судом першої інстанції було встановлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості., а цивільна відповідальність ОСОБА_10 , як володільця транспортного засобу, в період вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «УСГ», що підтверджується полісом № 210927734, строк дії з 08.09.2022 по 07.09.2023.

При цьому, з матеріалів слідує, що за умовами вказаного договору сума страхового відшкодування на одного потерпілого становить: за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю 320 000 грн.; за шкоду, заподіяну майну 160 000 грн.; при 2 600 грн франшизі, внаслідок чого настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом).

Отже, як правильно встановив суд першої інстанції, між потерпілою та обвинуваченим виникли деліктні зобов`язання із завдання шкоди внаслідок ДТП. У той же час між законним представником неповнолітнього обвинуваченого та страховою компанією існували договірні зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

При цьому, як слушно зауважив суд першої інстанції, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілими, яким він виплачує страхові відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку.

Попри доводи апеляційної скарги представника цивільного відповідача, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем надано належні докази у підтвердження матеріальних збитків у зв`язку з придбанням необхідних медикаментів, лікарських засобів та матеріалів медичного призначення, на суму 8 6667 грн. 22 коп., а саме долучені товарні чеки та квитанції про їх придбання. Крім того, надана довідка КНП КМР «Конотопська ЦРЛ ім.ак.М.Давидова» щодо необхідності такого лікування та придбання відповідних ліків.

В апеляційній скарзі представник цивільного відповідача стверджував, що довідка КНП КМР «Конотопська ЦРЛ ім.ак.М.Давидова» не належний доказ, оскільки не підтверджує необхідність придбання зазначених в ній ліків, а придбані потерпілою ліки, фактично могли бути придбані нею без призначення лікаря, а на власний розсуд, до чого колегія суддів відноситься критично, оскільки такі доводи апелянта ґрунтуються виключно на його суб`єктивних припущеннях, тоді як потерпілою до позовної заяви додано ряд чеків та обгрунтовано свій позов належними на те доказами. Більше того, в поданих на апеляційну скаргу потерпілою запереченнях остання, між іншого наголошувала, що 8667,22 грн матеріальної шкоди і 433,36 грн моральної шкоди страхова їй вже сплатила (а.с. 246).

Також з матеріалів справи слідує, що потерпілою було заявлено позов про відшкодування моральної шкоди з ПАТ «Страхова компанія «УСГ» в сумі 300 000 грн. Судом першої інстанції встановлено, що в обґрунтування позову в цій частині потерпіла ОСОБА_9 та її представник пояснювали, що внаслідок отримання травм життя потерпілої істотно змінилось, вона зазнала сильного болю, тривалий час лікувалася, і в даний час продовжує лікуватись. Потерпіла відчуває як фізичні, так і моральні страждання та біль, пригнічення, змушена була затрачати значні зусилля для відновлення належного рівня свого життя.

Проте, як слушно врахував суд пешої інстанції, згідно положень статті 26-1 Закону, страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 % страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

А тому, відповідно до наведеної норми Закону, враховуючи встановлений судом розмір шкоди, завданої здоров`ю потерпілої, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що сума моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню потерпілій страховиком становить 433 грн. 36 коп. (5% від 8 667 грн. 22 коп.), тому обгрунтовано ухвалив до стягнення із ПАТ «Страхова компанія «УСГ» вказану суму моральної шкоди.

Твердження апелянта про те, що моральна шкода не може бути стягнута з цивільного відповідача страхової компанії, з огляду на необґрунтованість цивільного позову потерпілої про стягнення матеріальної шкоди, апеляційний суд вважає надуманими, оскільки вони суперечать правильно встановленим судом першої інстанції фактичним обставинам справи та матеріалам кримінального провадження в цілому.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону в ході ухвалення судом першої інстанції вироку колегією суддів не встановлено, а тому вважає за необхідне в задоволенні апеляційних вимог представника цивільного відповідача відмовити за необґрунтованістю, а вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08.11.2023, залишити без зміни, як такий, що повністю відповідає вимогам ст. 370 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08.11.2023, відносно ОСОБА_8 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника цивільного відповідача ПАТ «Стархова компанія» «УСГ» ОСОБА_7 на цей вирок, без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4