Справа № 686/2281/24
Провадження № 1-кс/686/5862/24
11 липня 2024 року м. Хмельницький
Прокурор Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт на : мобільний телефон IPHONE 14 PRO MAX, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , серійний номер: НОМЕР_3 , який оглянуто, вилучено та поміщено до сейф-пакету №SUD 2059283, що вилучено у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої АДРЕСА_1 , з позбавленням права розпорядження, відчуження та позбавлення права користування, з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, передачі чи відчуження.
В обґрунтування даного клопотання прокурор зазначив, що 26.09.2023 року близько 19:35 год. невстановлена особа, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 шахрайським способом, шляхом обману, під приводом купівлі мобільного телефону на інтернет-сайті «OLX» та користуючись номером мобільного телефону НОМЕР_4 , заволоділа мобільним телефоном IPHONE 14 PRO MAX, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , серійний номер: НОМЕР_3 та 50 доларами США, чим спричинила ОСОБА_5 майнової шкоди на суму, що встановлюється.
В ході досудового розслідування було допитано потерпілого гр. ОСОБА_5 , який повідомив наступне, що в середині вересня 2023 року, він виклав на веб ресурсі «ОЛХ» оголошення про продаж мобільного телефону IPHONE 14 PRO MAX, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , серійний номер: НОМЕР_3 , в якому вказав вартість 1200 доларів США.
Так, 26.09.2023 близько 18:00 години до нього на мобільний номер телефону НОМЕР_5 зателефонував номер мобільного телефону НОМЕР_4 , голос був чоловічий, який в розмові повідомив що бажає придбати вище вказаний мобільний телефон та в подальшому в ході телефонної розмови вони домовились про зустріч.
Того ж дня близько 19:00 потерпілого зателефонував той ж самий номер телефону голос був попередній, в ході розмов вони домовились про місце зустрічі, після чого о 19:31 до потерпілого перетелефонували та повідомили що приїхали за адресою АДРЕСА_2 . Згодом, о 19:35 у них відбулась зустріч, а саме ОСОБА_5 побачив двох чоловіків близько одного віку, а саме до 30 років, один був зростом близько 1,90 одягнутий: в кепку, спортивна кофта якого кольору не пам`ятаю, джинси синього кольору, а інший 1, 80 в толстовку, та спортивні штани. Після чого вони почали домовлятись, останні почали оглядати вище описаний телефон.
Оглянувши мобільний телефон, невідомі особи поговорили між собою та дійшли до того що телефон їм підходить, запитали у потерпілого чи він щось відступить в ціні, на що потерпілий відповів що зможе скинути до 50 доларів США, що їм підійшло, вони дістали грошові кошти, передали їх потерпілому а саме: 1200 доларів США, 100 доларовими купюрами. В подальшому ОСОБА_5 пішов за адресою проживання аби розміняти 100 доларів щоб винести решту, винісши решту, вони попрощались і вони направились у невідомому напрямку, а потерпілий за місцем проживання.
В подальшому, прийшовши додому, потерпілий почав оглядати грошові кошти, в результаті їх огляду він зрозумів що грошові кошти виявились не справжніми, тому почав телефонувати останнім на вище вказаний номер телефону проте останні вже знаходились поза зоною мережі, тоді ж він зрозумів що став жертвою шахраїв, у зв`язку з чим звернувся з письмовою заявою до органів Національної поліції.
02.07.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час проведення огляду предмету добровільно видала працівникам поліції мобільний телефон IPHONE 14 PRO MAX, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , серійний номер: НОМЕР_3 , який оглянуто, вилучено та поміщено до сейф-пакету №SUD 2059283.
02.07.2024 старшим дізнавачем сектору дізнання ВнП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 винесено постанову про визнання речовим доказом мобільний телефон IPHONE 14 PRO MAX, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , серійний номер: НОМЕР_3 , який оглянуто, вилучено та поміщено до сейф-пакету №SUD 2059283.
Прокурор просить накласти арешт на зазначене майно з метою забезпечення збереження його як речового доказу.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просить його задовольнити.
Особа, у якої вилучили майно а ОСОБА_4 у судове засіданні не з`явилася про розгляд клопотання повідомлена телефонограмою.
Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши клопотання та долучені до нього копії документів із кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про те, що воно підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.
Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
З огляду на наведене, у цій частині клопотання прокурора є обґрунтованим.
Згідно із усталеною практикою ЄСПЛ у вказаному питанні, необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе індивідуальний і надмірний тягар (рішення у справі «Брумареску, Трегубенко проти України»). Судам належить з`ясувати, чи дотримано справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу і вимогами захисту основних прав громадян (рішення у справах «Спорронг і Льонрот проти Швеції», «Іатрідіс проти Греції»).
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини має існувати розумна пропорційність між заходами і метою, заради якої їх застосовано (рішення у справі «Літґоу та інші проти Сполученого Королівства»).
Справедливий баланс має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини.
Ціллю статей 170, 171 КПК є забезпечення прав власника чи законного володільця майна від втручання сторонніх осіб у здійснення ними повноважень власника чи володільця такого майна. Тобто вони покликані захистити інтереси власника чи законного володільця.
Застосовувати ці положення КПК всупереч інтересам законного власника чи володільця майна, які не вважають свої права порушеними, вочевидь не можна.
Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
У силу ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
За положеннями ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Із матеріалів клопотання слідує, що вилучений телефон належить потерпілому ОСОБА_5 та вилучений за ознакою майна, яке є предметом кримінального правопорушення та яким внаслідок шахрайських дій під приводом його купівлі заволоділи особи, особи яких встановлюються для доказування їх причетності до вчинення кримінального правопорушення.
З огляду на відсутність ризику знищення чи пошкодження цього майна його власником, слідчий суддя приходить до висновку про можливість його арешту шляхом встановлення заборони його відчуження, оскільки таким чином буде забезпечена можливість установити вартість указаного майна та забезпечене виконання завдань кримінального провадження на стадії досудового розслідування, у тому числі задля досягнення його мети та пропорційно забезпечене право власника майна ним користуватися.
За таких обставин, клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
У іншій частині вимог клопотання відмовити.
Виконання ухвали покласти на дізнавача ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 .
Ухвала про арешт виконується негайно.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя