ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Дніпро в режимі відеоконференцзв`язку кримінальне провадження № 0002255 від 13 травня 2024 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Керч АРК України, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не маючого нікого на утриманні, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, стрілець -номер обслуги 4 десантно-штурмового відділення 2 десантно-штурмового взводу 1 десантно-штурмової роти 1 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдат, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , захисника адвоката - ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді стрільця-номера обслуги 4 десантно- штурмового відділення 2 десантно-штурмового взводу 1 десантно-штурмової роти 1 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 6, 11, 16, 28, 29, 30, 31, 32, 35, 36, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України у безпосередньому зіткненні з противником, 09 квітня 2024 року приблизно о 07 год. 30 хв., перебуваючи в місці тимчасової дислокації 1 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , відкрито відмовився виконати бойове розпорядження командира 1 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , підполковника ОСОБА_6 № 324/4338дск від 09.04.2024, яке доведене начальником штабу - заступником командира 1 десантно- штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , майором ОСОБА_7 про посилення до 14 год. 00 хв. 09.04.2024 спостережного посту «Алабай» особовим складом в батальйонному районі оборони 1 десантно-штурмового батальйону із завданням недопущення прориву противника в напрямках Червонопопівка, Терни, завдання вогневого ураження противнику під час його висування, розгортання та атаки переднього краю і недопущення його прориву в глибину оборони, переходу в атаку вогнем при висуванні противника на рубежі з усіх видів зброї зосередженим вогнем та вогнем по окремих цілях з нанесенням вогневого ураження противнику та змушення його відмовитись від подальших дій, про організацію на опорному пункті системи вогню, зв`язку, згідно схеми зв`язку, встановлення МВЗ, обладнання укриття для особового складу, місця відпочинку для особового складу, про передбачення резерву до відділення у разі виконання раптово виникаючих завдань в складі опорних пунктів, та в разі нападу на спостережний пункт широкого застосування маневру силами та засобами, вогнем всіх вогневих засобів використовуючи результати ударів артилерії (за викликом), нанесення ураження противнику та недопущення блокування та оточення спостережного поста, чим підірвав бойову готовність та боєздатність підрозділу, що могло призвести до прориву російсько-окупаційними військами оборони Збройних Сил України на зазначеній ділянці оборони.

Таким чином, дії ОСОБА_3 виразилися у непокорі, тобто відкритій відмові виконати наказ начальника, в умовах воєнного стану, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

22 травня 2024 року між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_3 під час судового розгляду повністю визнав свою винуватість у висунутому йому обвинуваченні, щиро покаявся у скоєному. Крім того, враховано характер та тяжкість обвинувачення, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого судового провадження кримінального правопорушення та активне сприяння розкриттю злочину.

Також вказаною угодою сторони погодили покарання ОСОБА_3 за ч.4 ст. 402 КК України із застосуванням ст.ст. 69, 58 КК України, перейшовши до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 402 КК України, зокрема покарання у виді двох років службового обмеження та із суми грошового забезпечення ОСОБА_3 відраховувати в дохід держави 20% (двадцять) відсотків.

В угоді передбачені наслідки її укладання, затвердження та невиконання, які роз`яснені.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості суд, заслухавши прокурора - ОСОБА_4 , обвинуваченого - ОСОБА_3 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Так, злочин, передбачений ч. 4 ст. 402 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана державним інтересам.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення останньому узгодженого сторонами покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 22 травня 2024 року між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст. 58 КК України, замінити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки на покарання у виді службового обмеження строком на 2 (два) роки, з відрахуванням в дохід держави 20 % (двадцяти відсотків) від суми грошового забезпечення.

Строк відбуття покарання обчислювати ОСОБА_3 з дня приведення вироку до виконання.

На підставі ст. 72 КК України у строк відбуття призначеного покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає трьом дням службового обмеження для військовослужбовців, починаючи з 09 квітня 2024 року по день ухвалення вироку.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_3 скасувати та звільнити його з-під варти із зали суду.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча ОСОБА_1