УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 643/9624/20

провадження № 51-1957 впс 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження стосовноОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

установив:

до Касаційного кримінального суду Верховного Суду, у порядку ст. 34 КПК України, надійшло клопотання прокурора про направлення вказаного кримінального провадження із Октябрського районного суду м. Полтави на розгляд до Московського районного суду м. Харкова.

Клопотання прокурора обґрунтоване тим, що до Октябрського районного суду м. Полтавина підставі розпорядження Голови Верховного Суду від 08 березня 2022 року № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», надійшли матеріали вказаного кримінального провадження однак, підготовче судове засідання не проведено та судовий розгляд не розпочато.

Прокурор зазначає, що кримінальне правопорушення в якому обвинувачуються ОСОБА_5 та ОСОБА_6 скоєне ними у Салтівському (Московському) районі м. Харкова, який відноситься до територіальної юрисдикції Московського району м. Харкова. Вказує, що один із свідків проживає у цьому районі, а оскільки територіальна підсудність судових справ Московського районного суду м. Харкова відновлена та інші учасники судового провадження проживають або здійснюють свою діяльність у різних районах м. Харкова, посилаючись, зокрема, на виняткові випадки, прокурор просить з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження передати ці матеріали на розгляд до Московського районного суду м. Харкова.

Перевіривши наведені доводи колегія суддів Касаційного кримінального суду дійшла висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як убачається зі змісту клопотання, враховуючи неможливість Московського районного суду м. Харкова здійснювати правосуддя під час дії воєнного стану, територіальну підсудність справ змінено та на підставі розпорядження Голови Верховного Суду від 08 березня 2022 року № 2/0/9-22 матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, передано на розгляд до Октябрського районного суду м. м. Полтави.

Прокурор зазначає, що всі учасники даного кримінального провадження проживають у м. Харкові та області і ця обставина, на її думку, є винятковою підставою для направлення провадження до іншого суду.

Так, згідно із положеннями ч. 1 ст. 34 КПК України, до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків.

Системний аналіз норм кримінального процесуального кодексудозволяє дійти висновку, що кримінальне провадженняможе бути направлено зодного суду до іншого у виняткових випадкахлише тоді, коли іншим чином забезпечити виконаннязавдань кримінального провадженнянеможливо.

Перевіривши доводи наведені у клопотанні прокурора, колегія суддів не встановила об`єктивних даних щодо неможливості забезпечити Октябрським районним судом м. Полтави належний та оперативний розгляд даного кримінального провадження внаслідок проживання учасників судового провадження в іншій області.

Факт проживання учасників кримінального провадження на території іншої області, сам по собі не є винятковим випадком у розумінні положень ст. 34 КПК України для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

У цьому випадку, враховуючи невелику кількість учасників, зокрема, відсутність потерпілих суд, який розглядає вказане кримінальне провадження може здійснювати судове провадження у порядку ст. 336 КПК України.

Наприклад, за змістом положень ч. 7 вказаної статті Кодексу, суд має право допитати, зокрема, свідка в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Отже, враховуючи зазначене, колегія суддів Касаційного кримінального суду дійшла висновку, що клопотання прокурора не містить достатніх підстав для направлення кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з одного суду до іншого в межах юрисдикціїрізних апеляційних судів, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись вимогами ст. 34 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3