У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.06.2024 Справа №607/13254/24 Провадження №1-кс/607/3621/2024

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0001431 від 11.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, просить накласти арешт на одну купюру, номіналом 100 (сто) доларів США із серією та номером: НОМЕР_1 , яка належать ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; флеш-носій (картка пам`яті) з надписом «Kingston» чорного кольору, яка належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Клопотання обґрунтовано тим, що вказані речі мають значення доказів у кримінальному провадженні, тому з метою їх збереження виникла необхідність в накладенні арешту на дане майно. Окрім того, арешт необхідний з метою можливої конфіскації майна.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд клопотання без його участі.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001431 від 11.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 вимагає неправомірну вигоду за вплив на посадових осіб регіонального сервісного центру головного сервісного центру МВС в Тернопільській області (надалі - РСЦ ГСЦ МВС в Тернопільській області) для вирішення питання щодо успішного складання іспиту з водіння та подальшого отримання ОСОБА_4 посвідчення водія.

12.06.2024 близько 18:30 год. ОСОБА_5 , за попередньою домовленістю із ОСОБА_4 , перебуваючи по АДРЕСА_1 , поруч із входом в магазину «Наш Край» в ході розмови, діючи з прямим умислом, переслідуючи єдиний злочинний умисел, спрямований на особисте збагачення з корисливих мотивів, попередньо вимагаючи, одержав від ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 100 доларів СІЛА (за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, встановленим НБУ станом на 12.06.2024 становить 4 051 гривня 78 копійок), як неправомірну вигоду для себе за вплив на посадових осіб РСЦ ГСЦ МВС в Тернопільській області за вирішення питання щодо успішного складання іспиту з водіння та отримання посвідчення водія ОСОБА_4

12.06.2024 на прилеглій території до магазину «Наш Край» по АДРЕСА_1 було проведено огляд місця події, в ході якого виявлено та вилучено: одну купюру, номіналом 100 (сто) доларів США із серією та номером: НОМЕР_1 , яка належать ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; флеш-носій (картка пам`яті) з надписом «Kingston» чорного кольору, яка належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 від 13.06.2024 вищезазначені речі визнано речовими доказами.

Відповідно до пункту 7 частини другої статті 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно пункту 1 частини другої статті 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно з частиною третьою статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із частиною одинадцятою статті 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

За викладених обставин, враховуючи те, що вказані речі містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а відтак є доказами вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя доходить висновку, що з метою запобігання їх втрати чи зникнення, а відтак необхідності збереження речових доказів у кримінальному провадженні, беручи до уваги, що обмеження права власності є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження, клопотання прокурора необхідно задовольнити, наклавши арешт на майно, так як незастосування арешту може призвести до його приховування, зникнення чи знищення слідової інформації на ньому.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для накладення арешту майна з метою конфіскації майна як виду покарання (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України), оскільки в матеріалах клопотання відсутні відомості про те, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у даному кримінальному провадженні, а відповідно до вимог частини п`ятої статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Одночасно роз`яснюю, що згідно статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 167, 170, 172-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на одну купюру, номіналом 100 (сто) доларів США із серією та номером: НОМЕР_1 , яка належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; флеш-носій (картка пам`яті) з надписом «Kingston» чорного кольору, яка належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1