Справа № 752/1583/24
Провадження № 1-кс/752/828/24
У Х В А Л А

Іменем України

07 березня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся зі скаргою до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва в порядку ст. 303 КПК України на постанову старшого слідчого слідчого відділу Голосіївського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 від 12 січня 2024 року про відмову в задоволенні клопотання в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001625 від 23.12.2024 року.

В обґрунтування своїх вимог скаржник зазначає, що підрозділом дізнання Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001625 від 23.12.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. В подальшому, 09.01.2024 року прокурором було змінено правову кваліфікацію кримінального провадження № 0001625 від 23.12.2023 року на ч. 4 ст. 190 КК України та підслідність визначено за СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві. 08.01.2024 року адвокат звернувся до Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві із заявою про залучення ОСОБА_4 , як потерпілого, в якій прсив визнати ОСОБА_4 потерпілим в кримінальномму провадженні №0001625 від 23.12.2023 року та вручити йому пам`ятку про процесуальні права і обов`язки потерпілого. Натомість, 16.01.2024 року на електронну пошту адвоката надійшов лист від Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві, у вкладенні до якого містилася постанова від 12.01.2024 року за підписом старшого слідчого СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 про відмову в задоволенні клопотання щодо визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0001625 від 23.12.2023 року. Вказана постанова, на думку скаржника, є необґрунтованою, прийнята слідчим без жодних мотивів та всупереч обставинам кримінального провадження, які є предметом досудового розслідування.

Скаржник у судове засідання не з`явився. До початку розгляду скарги подав заяву про розгляд скарги за його відсутності. Скаргу підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у ній.

Прокурор, слідчий в судове засідання не з`явилися. Повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши скаргу з додатками, копію постанови старшого слідчого слідчого відділу Голосіївського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 від 12 січня 2024 року про відмову в задоволенні клопотання в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001625 від 23.12.2024 року, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим відділом Голосіївського управління поліції ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001625, відомості про яке було внесено 23.12.2023 року до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві з клопотанням про залучення його в якості потерпілого.

Поряд із цим, 12 січня 2024 року старшим слідчим СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 було винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про визнання потерпілим в рамках кримінального провадження №0001625 від 23.12.2023 р.

Відповідно до ст. 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Разом з тим, у разі встановлення факту неможливості визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення особа, яка приймає відповідне процесуальне рішення в будь-якому випадку має сформувати свої висновки в такий спосіб, щоб вони кореспондували нормам ч. 5 ст. 55 КПК України, оскільки таке процесуальне рішення є кінцевим фактично для особи у кримінальному провадженні, відповідно має бути вмотивованим та зрозумілим, тобто відповідати критеріям законності, обґрунтованості і вмотивованості.

Як вбачається з постанови слідчого від 12 січня 2024 року, в обґрунтування прийнятого рішення про відмову у визнанні потерпілим слідчий посилається та вказує про те, що відсутні будь-які документи, що підтверджують господарські відносини громадянина ОСОБА_4 з компанією "7motors ine" чи безпосередньо з ОСОБА_7 , та підтверджуючі документи (платіжні доручення, квитанції, чеки, тощо на державній мові), які підтверджували б факт купівлі мотоцикла "MV AGUSTA RUSH 1000".

Враховуючи, що в постанові від 12 січня 2024 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_4 слідча не вказала обставин, за яких вона дійшла висновку про відсутність таких підстав, та не вказала, чому вона не приймає до уваги доводи ОСОБА_4 , що викладені в заяві про визнання потерпілим, слідчий суддя вважає, що постанова слідчого підлягає скасуванню, як така, що не відповідає нормам кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Чинним КПК України не передбачена можливість визнання або невизнання особи потерпілою у кримінальному провадженні слідчим суддею, так само як до повноважень слідчого судді не віднесено право зобов`язувати слідчого визнати особу потерпілою у кримінальному провадженні, в зв`язку з чим скарга в цій частині задоволенню не підлягає.

За таких обставин, скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 55, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу задовольнити частково.

2. Скасувати постанову старшого слідчого СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001625 від 23.12.2023р., що прийнята 12.01.2024 р.

3. В іншій частині вимог скарги відмовити.

4. Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1