Справа № 455/1019/24
Провадження № 1-кп/455/167/2024
ВИРОК

Іменем України

13 травня 2024 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ),

перекладача ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Старий Самбір кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000233 від 15.04.2024 про обвинувачення:

ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина Республіки Польща, з повною загальною середньою освітою, працюючого водієм на фірмі « МОТО-ТІК » ( АДРЕСА_2 ), раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 ( ОСОБА_5 ) обвинувачується в тому, що він маючи умисел на незаконне переправлення особи через державний кордон України, усвідомлюючи, що в умовах дії на території України правового режиму «Воєнний стан», введеного Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»», із подальшими змінами, внесеними згідно з Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», востаннє № 49/2024 від 14.02.2024, та у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року, №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» (далі - Правила перетинання державного кордону), військовозобов`язаним громадянам України віком від 18 до 60 років, виїзд за межі України заборонено, 15.04.2024, незаконно переправив ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , через державний кордон України. Так, ОСОБА_8 ( ОСОБА_5 ) діючи умисно, посягаючи на суспільні відносини з охорони суверенітету України, цілісності й недоторканності її кордонів, за невстановлених органом досудового розслідуванням обставин (час, спосіб та місце), однак не пізніше 12.04.2024 року, отримавши інформацію про те, що військовозобов`язаний громадяни України віком від 18 до 60 років, а саме ОСОБА_9 , має намір потрапити на територію Республіки Польща, зустрів його поряд з АЗС « ОККО », що за адресою: м.Самбір, вул.Шевченка, 41, Самбірського району, Львівської області на транспортному засобі «DAF» p.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить громадянину Республіки Польща ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), взяв його в кабіну автомобіля та попрямував з ним в сторону державного кордону України в смт.Нижанковичі Самбірського району Львівської області. Дорогою до вказаного місця, ОСОБА_8 ( ОСОБА_5 ) надавав ОСОБА_9 поради та вказівки щодо його поведінки у міжнародному автомобільному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Нижанковичі-Мальховіце». В подальшому, ОСОБА_8 ( ОСОБА_5 ), приховавши його між особистими речами у спальному відсіку салону транспортного засобу «DAF» р.н. « НОМЕР_1 », наказав мовчати при перевірці документів та огляді транспортного засобу працівниками державної прикордонної служби. Однак, 15.04.2024 ОСОБА_9 було виявлено та затримано працівниками відділу прикордонної служби ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.332 КК України як незаконне переправлення особи через державний кордон України, сприяння його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів.

22.04.2024 між прокурором Самбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 ( ОСОБА_5 ), в присутності захисника - адвоката ОСОБА_7 , була укладена угода про визнання винуватості. Згідно з умовами даної угоди, ОСОБА_8 ( ОСОБА_5 ) зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленої підозри у судовому провадженні. Сторони угоди погодилися на призначення ОСОБА_13 ( ОСОБА_5 ) покарання за ч.1 ст.332 КК України із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу у розмірі 12000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 204000 гривень.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 ( ОСОБА_5 ), в присутності перекладача ОСОБА_6 , свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.332 КК України, визнав повністю та підтвердив фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті. Крім того зазначив, що цілком розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, та надав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання. Стверджував, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання - сплатити штраф. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та надав згоду на призначення узгодженого виду та розміру покарання.

Захисник - адвокат ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні підтримав позицію обвинуваченого та наполягав на затвердженні вказаної угоди.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні підтримав укладену угоду про визнання винуватості, просив угоду затвердити та призначити узгоджене сторонами покарання. Крім того, просив також при затверджені угоди вирішити питання щодо долі речових доказів, зокрема, транспортний засіб марки «DAF», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », причіп SCHMITZ, реєстраційний номер НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію тз серії НОМЕР_2 на транспортний засіб марки «DAF», свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_4 на причіп « SCHMITZ », мобільні телефони « Хуавей » із сім картою оператора «Київстар», «ОРРО А-91» із сім картою оператора «Київстар»- повернути власникам, скасувавши арешт на вказане майно, а CD-R диск залишити при матеріалах кримінального провадження. Внесену за обвинуваченого заставу після набрання вироком законної сили повернути заставодавцю.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Як відомо із змісту п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.2 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Згідно п.1 ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до абз.5 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 ( ОСОБА_5 ), обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.332 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, отже дане кримінальне правопорушення, відповідно до класифікації, наведеної у ст.12 КК України, є нетяжким злочином, а відтак щодо такого відповідно до п.1 ч.4 ст.469 КПК України передбачена можливість укладення угоди про визнання винуватості.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 ( ОСОБА_5 ) свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав беззастережно та надав суду згоду на призначення узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості покарання. Стверджував, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_8 ( ОСОБА_5 ), цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім того, обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст.476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку, та те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Суд також переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості.

Також судом перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України, в тому числі щодо змісту та порядку її укладення, та Кримінального Кодексу України, в тому числі щодо узгодженої міри покарання.

Зокрема, встановлено, що при укладенні угоди прокурором враховано вимоги ст.470 КПК України, зміст угоди відповідає вимогам, передбаченим ст.472 КПК України, угода укладалася за участі захисника, відповідно до вимог ст.52 КПК України.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб, обвинувачений реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Згідно ч.1 ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Перевіряючи узгоджене сторонами угоди покарання за ч.1 ст.332 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі дванадцяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 204 000 гривень, на відповідність його вимогам Кримінального Кодексу України, судом встановлено, що таке покарання визначене із врахуванням ступеня тяжкості кримінального правопорушення, наявності двох обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також повного та беззастережного визнання вини обвинуваченим, відсутності обставин, що обтяжують покарання, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем роботи.

Таким чином, на думку суду, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, та за своїм видом та мірою відповідає, визначеній у ст.50 КК України, меті покарання.

Підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до переконання, що угоду про визнання винуватості, укладену 22.04.2024 року між прокурором Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 ( ОСОБА_5 ), з участю захисника - адвоката ОСОБА_7 , слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання за ч.1 ст.332 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі 12 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 204 000 гривень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Потерпілих у даному кримінальному провадженні немає.

Накладений ухвалами слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області арешт на майно відповідно до ст.174 КПК України слід скасувати.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Так, пунктом 1 ч. 9 ст. 100 КПК України передбачено, що гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертається власнику (законному володільцю).

Зокрема, суд вважає, що речові докази - транспортний засіб марки «DAF» та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_10 , а також причіп марки «SCHMITZ» та свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_4 на причіп, що належить Alior leasing SP.Z о.о. oddzial w Daleszycach , слід повернути власникам, що відповідає позиції прокурора, оскільки у матеріалах кримінального провадження відсутні дані про причетність власника даного майна до скоєного даного злочину, а також із матеріалів кримінального провадження не встановлено, що такий знав і міг знати про незаконне використання даного майна у протиправних цілях.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Ухвалою слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 22.04.2024 щодо ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) застосовано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560,00гривень.

Заставу було внесено 23.04.2024 застоводавцем ОСОБА_16 на рахунок ТУ ДСА України в Львівській області (отримувач - Територіальне управління державної судової адміністрації України в Львівській області; ; Банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ; рахунок: UA0000757), що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки АТ КБ «Приватбанк» №0.0..1 від 23.04.2024.

Згідно ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що підстав для звернення застави у дохід держави, внесеної за обвинуваченого судом не вбачається, запобіжний захід у вигляді застави не був порушений, тому внесений розмір застави підлягає поверненню заставодавцю ОСОБА_16 після набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого у виді застави обраний ухвалою слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 22.04.2024 до набрання вироку законної сили слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.100, 174, 314, 369-371, 373-376, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000233 від 15.04.2024, укладену 22.04.2024 року між прокурором Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 ( ОСОБА_5 ), з участю захисника - адвоката ОСОБА_7 .

ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.332 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі 12000 (дванадцяти тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 204 000 (двісті чотири тисячі) гривень.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 17.04.2024 на: транспортний засіб марки «DAF», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », номер шасі НОМЕР_5 , 2007 року випуску, що належить, ОСОБА_10 та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_10 ; причіп SCHMITZ, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_6 , що належить Alior leasing SP.Z о.о. oddzial w Daleszycach та свідоцтво про реєстрацію причіпу серії НОМЕР_4 , що належить Alior leasing SP.Z о.о. oddzial w Daleszycach .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 18.04.2024 на мобільний телефон «Хуавей» ІМЕІ НОМЕР_8 ; НОМЕР_9 із сім картою оператора «Київстар» НОМЕР_10 , який належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 18.04.2024 на мобільний телефон марки «ОРРО А-91» ІМЕІ НОМЕР_11 ; НОМЕР_12 із сім картою оператора «Київстар» НОМЕР_13 та НОМЕР_14 , який належить громадянину Республіки Польща ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Речові докази, а саме:

- транспортний засіб марки «DAF», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », номер шасі НОМЕР_5 , 2007 року випуску, який знаходиться на зберіганні на території центральної садиби філії «Самбірського ЛГ» ДП «Ліси України», що за адресою: м.Старий Самбір, вул.Дрогобицька, 2, Самбірського району Львівської області, та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яке зберігається при матеріалах кримінального провадження №0000233, які належать ОСОБА_10 - повернути власнику ОСОБА_10 ;

- причіп марки «SCHMITZ», реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_6 , який знаходиться на території центральної садиби філії « Самбірського ЛГ » ДП «Ліси України», що за адресою: м.Старий Самбір, вул.Дрогобицька, 2, Самбірського району Львівської області, та свідоцтво про реєстрацію на причіп серії НОМЕР_4 , яке зберігається при матеріалах кримінального провадження №0000233, які належать Alior leasing SP.Z о.о. oddzial w Daleszycach - повернути власнику - Alior leasing SP.Z о.о. oddzial w Daleszycach ;

- мобільний телефон марки «Хуавей» ІМЕІ НОМЕР_8 ; НОМЕР_9 із сім картою оператора «Київстар» НОМЕР_10 , який знаходиться у камері зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області, що за адресою: м.Старий Самбір, вул.Л.Галицького, 41, Самбірського району Львівської області згідно квитанції №1352 від 22.04.2024, та належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителю АДРЕСА_4 - повернути власнику ОСОБА_9 ;

- мобільний телефон марки «ОРРО А-91» ІМЕІ НОМЕР_11 ; НОМЕР_12 із сім картою оператора «Київстар» НОМЕР_13 та НОМЕР_14 , який знаходиться у камері зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області, що за адресою: м.Старий Самбір, вул.Л.Галицького, 41, Самбірського району Львівської області згідно квитанції №1352 від 22.04.2024 та належить громадянину Республіки Польща ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_8 - повернути власнику ОСОБА_5;

- CD-R диск, який знаходиться при матеріалах кримінального провадження №0000233 - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000233.

Запобіжний захід у вигляді застави застосований до ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) залишити до набрання вироком законної сили.

Заставу, визначену ухвалою слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 22.04.2024 року у справі № 455/941/24 (провадження №1-кс/455/149/2024) у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00копійок, внесену за ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) заставодавцем ОСОБА_16 23.04.2024 на рахунок ТУ ДСА України в Львівській області (отримувач - Територіальне управління державної судової адміністрації України в Львівській області; ; Банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ; рахунок: UA0000757), - після набрання вироком суду законної сили повернути заставодавцю ОСОБА_18 .

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Старосамбірський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, а саме: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1