Справа № 166/35/23
Провадження 1-кс/166/100/24

Ухвала

іменем України

смт Ратне 04 березня 2024 року

Слідчий суддя Ратнівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

представника скаржника адвоката ОСОБА_3 ,

дізнавача ОСОБА_4 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції скаргу потерпілого ОСОБА_5 про скасування постанови від 23.01.2024 року дізнавача сектору дізнання відділення поліції №2 ( сел Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000096 від 20.08.2022 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України ,

в с т а н о в и в :

Потерпілий ОСОБА_5 звернувся до суду із скаргою, в якій просить скасувати постанову від 23.01.2024 року дізнавача сектору дізнання ВП № 2 ( сел Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000096 від 20.08.2022 року за ознаками кримінального правопорушення , відповідальність за яке передбачене ч.2 ст. 125 КК України.

В обгрунтування скарги зазначено,що 23 січня 2024 року дізнавачем винесена постанова про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях підозрюваних складу кримінального правопорушення. Із даною постановою він ознайомився значно пізніше, про що свідчить відбиток календарного штемпеля на конверті. Також, у зв`язку з тим, що проживаю у віддаленій сільській місцевості, у них немає поштового відділення, а працює лише виїзна пошта, яка привозить поштові відправлення на видачу по суботах, через що на конверті відсутня конкретна дата отримання, а наявний лише відбиток «02.2024», хоча лист був отриманий ним 08.02.2024 року.

Його представнику, адвокату ОСОБА_3 , дана постанова була вручена лише 20 лютого 2024 року звичайним листом, у той час як на сортувальний центр в м. Луцьк дане відправлення надійшло 16.02.2024 року, що підтверджується відповідним відбитком календарного штемпеля на конверті.

Вважає, що постанова дізнавача про закриття кримінального провадження від 23.01.2024 року є такою, що суперечить завданням кримінального провадження, а також вимогам, передбаченим ст. 110 КПК України щодо змісту та форми постанови, окрім цього, у ній міститься однобічна оцінка доказів, що призводить до неправильних висновків про відсутність в діях підозрюваних складу кримінального правопорушення.

По-перше, у постанові про закриття кримінального провадження від 23.01.2024 року дізнавачем не було надано належну оцінку всім доказам, які містяться в матеріалах кримінального провадження з точки зору належності та допустимості, чим порушено норми ч. 1 ст. 94 КПК України,де передбачено, що, зокрема, слідчий, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Так, дізнавачем при прийнятті оскаржуваної постанови не було достатньо проаналізовано показання учасників кримінального провадження: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . Дізнавач не вказала в зв`язку з чим вона зробила висновок про правдивість показань ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Слід зазначити, що в показаннях підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_9 наявні очевидні розбіжності.

ОСОБА_9 вказав, що бачив як потерпілий ОСОБА_5 першим наніс удар, однак у подальшому чи наносили удари ОСОБА_8 та ОСОБА_5 він не бачив, оскільки стояв на відстані близько тридцяти метрів, про що містяться відомості в протоколі допиту свідка від 22.08.2022 року.

ОСОБА_7 надав відповіді по суті заданих питань, що зафіксовані в письмових поясненнях від 05.09.2022 року, зокрема ним було зазначено, що він розбороняв ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , однак, чи наносив останній тілесні ушкодження він не бачив, а на питання, де потерпілий ОСОБА_5 міг отримати тілесні ушкодження, відповів, що можливо під час падіння на землю.

У письмових поясненнях від 20.08.2022 року ОСОБА_8 надав наступні відомості: після того, як наче б то я, ОСОБА_5 , перший вдарив його в лице, від чого той упав на землю, він почав у відповідь наносити удари по обличчю, а чи його брат ОСОБА_7 , який розбороняв їх, наносив удари, він не бачив.

Надані ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пояснення містять очевидні розбіжності, а також недостовірність наданих свідчень обставинам події, оскільки всі вони вказують, що не бачили чи наносили ОСОБА_7 та ОСОБА_8 йому тілесні ушкодження, тому такі показання, що містять невідповідність обставинам справи, надані особами, які зацікавленні у відсутності доказів, які б свідчили, що саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8 наносили тілесні ушкодження, слід оцінювати критично й в сукупності з поясненнями інших учасників події.

По-друге, на думку дізнавача, в ході досудового розслідування не було здобуто інших доказів, а наявна у справі сукупність доказів є недостатньою для доведення вини ОСОБА_8 ..

Даний висновок дізнавача є хибним, оскільки не враховано цілу низку доказів:

-висновок судово-медичної експертизи № 149 від 07.09.2022 року, згідно з яким тілесні ушкодження, спричинені ОСОБА_5 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, терміном більше шести діб;

-висновок експерта №14 (додаткова судово-медична експертиза) від 17.02.2023 року, де вказано, що тілесні ушкодження в потерпілого утворилися від дії тупого предмету (предметів) без відображення контактуючої поверхні, можливо при обставинах, вказаних в описовій частині постанови та в протоколах проведення слідчих експериментів від 17.09.2022 року та від 28.09.2022 року;

-висновок експерта №28 (додаткова судово-медична експертиза) від 14.04.2023 року, відповідно до якого тілесні ушкодження, завдані ОСОБА_5 ,. могли утворитись при обставинах, відображених в протоколах допиту (додаткового допиту) потерпілого ОСОБА_5 , свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , зокрема за рахунок того, що ОСОБА_8 вдарив потерпілого в обличчя і вони разом впали на землю. ОСОБА_7 стояв позаду та бив потерпілого по потилиці.

Таким чином, враховуючи характер тілесних ушкоджень, а також той факт, що вони спричинили потерпілому у кримінальному провадженні короткочасний розлад здоров`я терміном більше шести діб, а також те, що ані ОСОБА_8 , ані ОСОБА_7 за медичною допомогою не зверталися та жодному з них шкода здоров`ю заподіяна не була, можна дійти висновку, що в діях цих осіб дійсно наявний злочинний умисел на нанесення йому тілесних ушкоджень.

По-третє, розглядаючи дії ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з точки зору дотримання меж необхідної оборони, слід заначити наступне. ККС ВС у постанові від 15.06.2021 року по справі № 5 70/1055/19дійшов наступних висновків: під суспільно небезпечним посяганням (ч. 1 ст. 36 КК України) слід розуміти спробу заподіяти шкоду охоронюваним законом правам та інтересам особи, яка захищається, або іншої особи, суспільним інтересам або інтересам держави. До таких інтересів належать: життя, здоров`я, особиста і статева свобода, честь і гідність особи, власність, недоторканність житла, а також інші права і законні інтереси особи, яка захищається, або іншої особи. Кінцевою метою дій того, хто захищається, є захист вищезазначених цінностей. Ця мета досягається шляхом відвернення чи припинення посягання. Захист при необхідній обороні виявляється тільки в активних діях, які за зовнішніми ознаками можуть співпадати з ознаками тих діянь, які передбачені КК (наприклад, заподіяння тілесних ушкоджень). Визначення стану необхідної оборони в кожному конкретному випадку повинно оцінюватися судом із врахуванням всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, підтверджених належними та допустимими доказами.

Враховуючи ці роз`яснення, можна дійти висновку, що в діях ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , немає необхідної оборони, оскільки:

-потерпілий ОСОБА_5 першим удар не наносив, а отже дії ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не вчинялися з метою захисту, оскільки поведінка ОСОБА_5 не давала підстави його побоюватися;

-дії ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не були своєчасними та необхідними, оскільки потерпілий намагався вдарити підозрюваних лише після падіння від удару на землю;

-дії ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за своїм характером перевищують суспільну небезпечність дій ОСОБА_5 , який лише облив ОСОБА_8 водою, тобто необхідна оборона, яка наче б то мала місце, не відповідала суспільній небезпеці посягання та обстановці захисту;

-дії підозрюваних, а саме кількість ударів, їх локалізація у цьому кримінальному провадженні свідчать про спрямованість на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому.

Більше того, якщо взяти до уваги зібрані в даному кримінальному провадженні докази, оцінити їх з точки зору достатності та нележності, можна дійти висновку про те, що в діях ОСОБА_8 та ОСОБА_7 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,а отже наявні всі підстави для вручення цим особам обвинувального акту.

Таким чином, дізнавач ОСОБА_13 , приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, не зібрала достатніх доказів із наданням їм належної правової оцінки, які б указували на відсутність в діяннях ОСОБА_8 та ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, що порушує встановлені чинним КПК України вимоги щодо змісту постанови про закриття кримінального провадження, яка має бути обґрунтованою і відповідати на всі поставлені заявником питання, які виключають можливість подальшого розслідування провадження, і, як наслідок, обумовлюють його закриття.

Заявник просить скасувати оскаржувану постанову.

Потерпілий ОСОБА_5 не з`явився .

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_3 підтримала скаргу з підстав, викладених у ній, просить її задовольнити. Додатково пояснила, що підставою для поновленя строку на оскарження постанови про закриття є те, що нею 15.02.2024 року подана скарга про скасування оскаржуваної постанови, яку слідчим суддею повернуто , оскільки не долучено інших документів.

Дізнавач ОСОБА_4 пояснила суду , що докази всі проаналізовані в оскаржуваній постанові.Підтвердила, що оскаржувану постанову направлено потерпілому та його представнику простим листом

Суд, заслухавши представника потерпілого, дізнавача, дослідивши письмові матеріали, приходить до наступного.

Згідно ч.1 п.1 ст.303 КПК України під час досудового провадження можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Ухвалою слідчого судді від 21.02.2024 року потерпілому поновлено строк на оскарження постанови про закриття провадження від 23.01.2024 року дізнавача ОСОБА_4 ..

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами ч. 1 ст. 40-1 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Згідно до ч.2 ст. 9 КПК України , слідчий зов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Дізнавач ВП № 2 ( сел Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області лейтенант поліції ОСОБА_4 винесла 23.01.2024 року постанову про закриття кримінального провадження № 0000096 від 20.08.2022 року за фактом, що 19 серпня 2022 року близько 21 год 15 в АДРЕСА_1 на подвір`ї поблизу будинку ОСОБА_8 та ОСОБА_7 під час конфлікту нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального проступку .

З оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження не вбачається, що дізнавачем ОСОБА_4 викладені всі підстави , які виключають провадження в справі і обумовлюють її закриття.

Так, у постанові про закриття кримінального провадження дізнавачем не було надано належну оцінку всім доказам, які містяться в матеріалах кримінального провадження з точки зору належності та допустимості , зокрема в зв`язку з чим зроблено висновок про прадивість показань ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , не відображені проведені інші слідчі дії , що вбачається із матеріалів кримінального провадження.

Окрім того,не обгрунтовано з яких мотивів дізнавач дійшов висновку про необхідну оборону в діях ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , оскільки останні не зверталися за медичною допомогою від дій потерпілого ОСОБА_5 ..

Зважаючи на такі обставини, є підстави для висновку, що кримінальне провадження передчасно закрито.

При провадженні досудового розслідування дізнавачу слід повно, об`єктивно, встановити і з`ясувати всі обставини по заяві ОСОБА_5 ..

Керуючись ст.ст. 26,303,304,306, 307 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

Скаргу потепілого ОСОБА_5 задовольнити.

Скасувати постанову від 23.01.2024 року дізнавача сектору дізнання відділення поліції №2 ( сел Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000096 від 20.08.2022 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та направити матерали кримінального провадження для продовження досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Дата оголошення повного тексту ухвали - 08:50 год 05 березня 2024 року.

Слідчий суддя Ратнівського

районного суду ОСОБА_1