Справа № 203/1775/24
Провадження № 1-кс/0203/1378/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року слідчий суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, розпочатому з часу внесення відомостей 22 лютого 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000452 з попередньою правовою кваліфікацією посягання за ч. 4 ст. 368 КК України, у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка Донецької області, громадянина України, із вищою освітою, який розлучений, має на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є депутатом Новомосковської міської ради VIII скликання, з 18 листопада 2020 року перебуває на посаді секретаря Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2024 року до слідчого судді доставлений ОСОБА_4 , затриманий в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України 09 квітня 2024 року о 12 год. 45 хв., для розгляду клопотання про застосування до нього у вигляді запобіжного заходу тримання під вартою, з яким звернувся слідчий у порядку ст. 192 цього Кодексу за погодженням з прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, з додаванням копії складеного у присутності захисника протоколу затримання.

Дане клопотання за формою та змістом відповідає вимогам ст.ст. 176, 184 КПК України та обґрунтоване наявністю достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 у разі запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може вчинити дії, передбачені п.п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, і лише застосування до підозрюваного тримання під вартою, на думку сторони обвинувачення, відповідатиме завданням охорони прав та інтересів як суспільства, так і викривача вимагання хабара. Зокрема, отримавши повідомлення про підозру та усвідомлюючи невідворотність призначення відносно нього покарання у вигляді реального позбавлення волі до 12 років, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, так як притягується до відповідальності за скоєне з ознаками особливо тяжкого службового корупційного злочину. Перебуваючи на свободі, ОСОБА_4 зможе використати своє службове становще для знищення, переховування або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також використати свої соціальні зв`язки, пов`язані з роботою на керівній посаді в системі органів місцевого самоврядування, для незаконного впливу на свідків будь-яким шляхом залякування, умовляння, пропонування неправомірної вигоди за свідчення на свою користь тощо або для перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з наведених у ньому підстав, обґрунтовуючи наявність зазначених ним ризиків тим, що досудове слідство ведеться за обставинами розкриття особливо тяжкого корупційного злочину з високим ступенем латентності, і перебуваючи на свободі, підозрюваний може незаконно перешкоджати кримінальному провадженню. Також, реальна загроза переховування підозрюваного від слідства та суду, на думку прокурора, існує з огляду не тільки на тяжкість міри покарання за скоєний злочин, а також з урахуванням майнового стану членів його сім`ї. В свою чергу, обґрунтованість підозри щодо попередньої змови слідує з негласно отриманих фактичних даних, легалізація яких потребує певного часу.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти клопотання слідчого тим, що підозра необгрунтована, оскільки показання заявника містять істотні протиріччя стосовно суми неправомірної вигоди і передачі останньої особисто підозрюваному в руки, проте кошти вилучались згідно протоколу обшуку службового кабінету з сейфа, а не безпосередньо у ОСОБА_4 , у зв`язку з чим сторона захисту наполягає на непричетність ОСОБА_4 . Крім того, ризики за ч.1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор доказами не доведені, а є лише припущеннями, тоді як ОСОБА_4 має постійне місце проживання і законні джерела доходів від трудової діяльності, міцні соціальні зв`язки, є депутатом міської ради, за місцем роботи характеризується позитивно, тому захисник просила зменшити розмір заявленої слідчим у клопотанні застави до розміру, що не перевищує 80 прожиткових мінімумів ля працездатних осіб, оскільки розмір застави у 12 мільйонів гривень є явно непомірним, жодними доказами необгрунтованим та робить запобіжний захід у вигляді тримання під вартою безальтернативним.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, заперечення підозрюваної особи і міркування її захисника, дослідивши додані до клопотання докази, дійшов наступних висновків.

ОСОБА_4 відповідно до ст. 276 КПК України обґрунтовано підозрюється в одержанні для себе і для Новомосковського міського голови, використовуючи при цьому своє відповідальне становище секретаря Новомосковської міської ради, за попередньою змовою в групі з Новомосковським міським головою ОСОБА_10 на пред`явлену у березні 2024 року вимогу неправомірної вигоди у вигляді валютних цінностей готівкою в особливо великому розмірі 30 000 доларів США, еквівалентних за офіційним курсом Нацбанку 1 169 400 гривням, за передачу в довгострокове користування за зверненням ОСОБА_11 комунального майна з підписанням меморандуму про це в обхід конкурсу для здачі в оренду, що стороною обвинувачення кваліфіковано за ознаками поєднаного з вимаганням неправомірної вигоди в особливо великому розмірі за попередньою змовою групою осіб особливо тяжким корупційним злочином у сфері службової діяльності особи, яка займає відповідальне становище, за який санкція ч. 4 ст. 368 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з обов`язковою додатковою конфіскацією, чим допускається застосування згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою, яке за практикою Європейського Суду з прав людини в рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» має сприяти виконанню досудовим розслідуванням завдань доведення факту вчинення та характеру поставлених за вину правопорушень.

10 квітня 2024 за дорученням керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_12 відповідно до ч. 2 ст. 481 КПК України ОСОБА_4 повідомлено згідно ст.ст. 277-278 цього Кодексу про підозру в тому, що за версією з`ясованих стороною обвинувачення і викладених письмово у цьому повідомленні обставин він, виконуючи з моменту обрання на першій сесії 18.11.2020 повноваження секретаря Новомосковської міської ради VIII скликання, після звернення до нього ОСОБА_11 07 лютого 2024 року за сприянням в набутті речових прав на комунальне майно для реалізації комерційної забудови, заздалегідь підбурив ОСОБА_10 до злочинної змови вимагати надання неправомірної вигоди, не пізніше 05 березня 2024 року до 18 години 45 хвили, коли у АДРЕСА_3 , у приміщенні ресторану «4TOWER», діючи вже за досягнутою з ОСОБА_10 . домовленістю з корисливих спонукань, в ході зустрічі з ОСОБА_11 з метою власного незаконного збагачення включення до поряду денного сесії Новомосковської міської ради питання і підписання за результатами голосування депутатами меморандуму про передачу недобудованої будівлі ЗОШ № 13 площею 4500 м2 на АДРЕСА_4 без конкурсу у довгострокове користування умисно обумовив протиправною вимогою неправомірної вигоди в сумі 30 000 доларів США, яку на його робочому місці в будівлі на АДРЕСА_5 19 березня 2024 року під час обідньої перерви особисто ОСОБА_11 підтвердив Новомосковський міський голова ОСОБА_10 , після чого 09 квітня 2024 року о 12 год. 15 хв. на своєму робочому місці з метою протиправного збагачення, діючи за попередньою змовою у групі з ОСОБА_10 , з корисливих мотивів ОСОБА_4 , доводячи спільний умисел до кінця відповідно до відведеної собі ролі, одержав від ОСОБА_11 у вигляді неправомірної вигоди валютні цінності в особливо великому розмірі 30 000 доларів США готівкою.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як видно з клопотання та матеріалів кримінального провадження, сторона обвинувачення обґрунтовує підозру в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди в особливо великому розмірі для себе та третіх осіб за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданого їй службового становища, вчинене попередньою змовою групою осіб та поєднане з вимаганням неправомірної вигоди фактичними даними заяви ОСОБА_11 від 22 лютого 2024 року про вчинення кримінального правопорушення відносно нього, протоколів допиту свідка ОСОБА_11 від 22 лютого 2024 року, від 07 березня 2024 року, від 20 березня 2024 року, від 09 квітня 2024 року, що сукупно з даними протоколу огляду грошових коштів та імітаційних засобів від 09 квітня 2024 року та протоколу затримання ОСОБА_4 з фіксацією виявлених при обшуку 09 квітня 2024 року затримуваного «на гарячому» грошових коштів у службовому кабінеті останнього в приміщенні Новомосковської міської ради, викривають роль ОСОБА_4 у поставленому йому за вину злочині.

Тому прокурором наведені достатні докази для підтвердження фактів неправомірності вигоди, виявленої в сейфі у службовому кабінеті ОСОБА_4 , що є причиною виникнення підозри, які за практикою тлумачення обґрунтованості підозри Європейським Судом з прав людини, mutatis mutandis, в рішенні від 28.10.94 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (скарга № 14310/88) не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що безсумнівно доводять винуватість у злочині до ступеня, необхідного для засудження обвинувальним вироком чи, принаймні, висунення обвинувачення в формі обвинувального акта, що складає процесуальну мету вже наступних стадій кримінального провадження.

Відповідно, прокурором наведені вагомі докази викриття «на гарячому», внаслідок чого належить визнати доказаним існування "обґрунтованої підозри" для застосування відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості, включаючи запобіжного заходу з підстав ч. 2 ст. 177 КПК України, що вимагає оцінити ризики вчинення підозрюваним спроб перешкоджання кримінальному провадженню та ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності.

Поставлена під сумнів вагомість доказів викриття ОСОБА_4 на початковому етапі розслідування у поєднанні із спірною попередньою правовою кваліфікацією скоєного заохочує сторону захисту до обстоювання своєї правової позиції, щонайменше з іншими менш тяжкими наслідками кримінально-правового характеру, проте слідчий суддя, констатуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , не вправі до висунення обвинувачення наперед розв`язувати питання за ч. 3 ст. 190 КПК України, а обстоювана стороною захисту позиція невинуватості підозрюваного в інкримінованих злочинах підлягає ретельній перевірці, після чого прокурор вправі буде змінити обсяг підозри або прийняти інше рішення, передбачене ст. 283 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.ч. 6, 7 ст. 176 КПК України.

За практикою тлумачення ризику втечі в рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії» слідчий суддя приймає до уваги, що суворість міри покарання, яка загрожує на випадок можливого засудження в межах повідомленої підозри є суттєвим елементом при оцінюванні ризику втечі, який сукупно з обставинами затримання особи «на гарячому», а також оголошеного в країні воєнного стану, проведення воєнних дій на кордонах Дніпропетровщини, та часткової окупації військами російської федерації територій на сході та півдні України, збільшує ризик переховування з переходом лінії фронту, а сама по собі наявність у підозрюваного місця мешкання, міцних соціальних зав`язків не виключає вказаного ризику і не переважає над обставинами суворості міри покарання, яка загрожує підозрюваному у вигляді реального позбавлення волі до 12 років.

При цьому, наявність на утриманні підозрюваного трьох малолітніх дітей лише збільшує ризик безперешкодного перетину державного кордону, в тому числі за обставин проживання останніх з часу початку повномасштабного вторгнення окупаційних військ російської федерації на територію України за кордоном.

Спірна попередня правова кваліфікація скоєного в залежності від доведення факту злочинної змови, що на початковому етапі розслідування викликала у сторони захисту сумніви у вагомості доказів викриття «на гарячому», дійсно може заохочувати сторону захисту до обстоювання своєї правової позиції, щонайменше з іншими менш тяжкими наслідками кримінально-правового характеру, внаслідок чого заінтересованість підозрюваного у справедливому судовому розгляді з доведенням своєї непричетності до події злочину на цій стадії провадження, дійсно, може істотно зменшувати ризик втечі, але з іншого боку ще більше спокушає до незаконного впливу на свідків, другого підозрюваного та іншого перешкоджання з`ясуванню істини у кримінальному провадженні, істотно підвищуючи ризики таких дій з метою штучного створення доказів на свій захист, особливо коли висновок про причетність до події злочину залежить від доведеності фактів змови і спільності дій службових осіб, що свідчить про доведеність ризиків за п.2 та п.3 ч.1 ст .177 КПК України.

До того ж, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Крім того, слідчий суддя приходить до висновку про доведеність ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином за п.4 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, уникнення слідства та суду під виглядом службової необхідності, впливу на підлеглих осіб з метою створення умов, які б затягували досудове розслідування, в тому числі, але не виключно, перешкод в доступах до службових документів та встановлення об`єктивної істини у справі.

Таким чином, прокурором у з`ясованих обставинах надані переконливі докази того, що на цьому етапі досудового розслідування наявні достатні підстави вважати існуючими ризики перешкоджання встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні та ухилення від відповідальності, запобігання чому складає легітимну мету за п.п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий у своєму клопотанні, що виправдовують характерний для тримання під вартою ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

Таким чином, оцінивши в судовому засіданні в сукупності обставини за ст. 178 КПК України з урахуванням повідомленої підозри в особливо тяжкому злочинному посяганні, для забезпечення належної поведінки підозрюваного відповідно до ст. 177 цього Кодексу з метою запобігання наявним процесуальним ризикам втечі, знищення, спотворення доказів, впливу на інших учасників і перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні та ухилення від виконання процесуальних рішень згідно ст. 194 КПК України слідчому судді належить постановити цю ухвалу про тримання підозрюваного під вартою в межах строків досудового розслідування з моменту затримання, тобто до 12 год. 45 хв. 07 червня 2024 року, оскільки інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, а вірогідні відомості про медичні протипоказання чи про неможливість підтримувати стан здоров`я підозрюваного в умовах попереднього ув`язнення відсутні.

При цьому, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у відповідності до абз. 4 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» складає з 01 січня 2024 року від 242 240 до 908 400 гривень.

Згідно абз. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Визначаючи відповідно до ст.ст. 183 ч. 3, 194 КПК України розмір застави й обсяг обов`язків, виконання яких має бути нею забезпечене, слідчий суддя виходить з підозри особи в особливо тяжкому корупційному злочині з поставленим за вину розміром злочинної наживи у співставленні з майновим станом підозрюваного (за 2022, 2023 роки де, окрім задекларованого іншого нерухомого та рухомого майна, сума лише самих готівкових коштів за кожен рік окремо складає понад 200 тис. доларів США), через що забезпечити належну процесуальну поведінку здатна така застава, яка за ст. 132 цього Кодексу має визнаватися виправданою ступенем довіри до перспективи її втрати як стримуючого засобу, не будучи вочевидь непомірною, але відповідно до § 78 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії» відбиваючи бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, що за висновками слідчого судді складатиме 1000 розмірів прожитого мінімуму для працездатних осіб, тобто 3 028 000,00 грн., тому клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131 , 176-178 , 193 -197, 199 КПК України , слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, розпочатому з часу внесення відомостей 22 лютого 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000452 з попередньою правовою кваліфікацією посягання за ч. 4 ст. 368 КК України, у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 12 год. 45 хв. 07 червня 2024 року, з утриманням в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

Визначити строк дії ухвали до 07 червня 2024 року.

ОСОБА_4 , може бути звільнений під заставу 3 028 000 (три мільйони двадцять вісім тисяч) гривень, тобто 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з часу підтвердження внесення цієї суми на рахунок № UA0017442, отримувач ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, код отримувача (ЄДРПОУ) 26239738, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код 820172, одночасно з покладенням на підозрюваного обов`язків згідно з ст. 194 КПК України на строк дії ухвали до 07 червня 2024 року:

- за першою вимогою прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися з АДРЕСА_4 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідком ОСОБА_11 та іншими свідками, а також підозрюваним ОСОБА_10 у зазначеному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави підозрюваного ОСОБА_4 , з моменту звільнення з-під варти вважати таким, до якого у вигляді запобіжного заходу застосована застава, про що уповноваженій службовій особі місця попереднього ув`язнення повідомити слідчого, прокурора та слідчого суддю, або суд.

Попередити ОСОБА_4 про звернення суми застави в дохід держави із зарахуванням її до спеціального фонду Державного бюджету України в разі невиконання підозрюваним покладених на нього за цією ухвалою обов`язків з вирішенням питання про застосування застави у більшому розмірі або іншого виду запобіжного заходу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноважену особу Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений і оголошений учасникам провадження 15 квітня 2024 року о 16:10 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1