Справа № 521/7243/24
Номер провадження:1-кс/521/1499/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси клопотання слідчого СВ ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за № 0000746 від 08.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси звернувся слідчий з клопотанням, погодженим з прокурором про накладення арешту на майно.

З клопотання вбачається, що в провадженні слідчого відділення відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУ НП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000746 від 08.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 04.09.2023 до відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від громадянина ОСОБА_5 , який просить прийняти міри правового характеру до групи невідомих осіб, які на території м. Одеси та Одеської області організували збут наркотичних засобів та психотропних речовин в особливо великих розмірах з метою матеріального збагачення.

В період часу з 08:48 по 09:24 годин 10.05.2024 на підставі ч.3 ст. 233 КПК України, у відповідності до ст. ст. 104, 105, 106, 223, 233, 234 КПК України, слідчим слідчого відділення відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції №1 ГУ НП в Одеській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 . В результаті проведення обшуку за вищезазначеною адресою співробітниками поліції з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке будь-яким чином має відношення до скоєного правопорушення було виявлено та вилучено:

1)Мобільний телефон марки Самсунг А51, з сім-картою з номером НОМЕР_1 , imei 1: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 , який було запаковано до спеціального пакету № WAR 1550371;

2)2 паперові згортки, всередині яких знаходиться речовина рослинного походження зеленого кольору, які було запаковано до спеціального пакету № RIC 2017255;

10.05.2024 вищевказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримала, просила задовольнити.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, оскільки органом досудового розслідування доведена необхідність застосування арешту означеного майна, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебувають речі, документи, грошові кошти, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасово вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Відповідно до положень ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення тих речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених із обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Згідно з п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди є предметом кримінального правопорушення.

Майно вилучене 10.05.2024 повністю відповідає вимогам ст. 98 КПК України та обґрунтовано визнане речовими доказами у кримінальному провадженні, про що винесена відповідна постанова.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки існують підстави ризику, що вилучене майно, може бути, зіпсовано, знищено, перетворено, втрачено особою яка ним володіє, та вказані предмети мають доказове значення у вказаному кримінальному провадженні.

Накладення арешту на вилучені речі є необхідним для забезпечення та збереження у якості речових доказів та запобіганню можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та для подальшого проведення відповідних експертиз, які мають істотне значення для досудового розслідування.

Додані до клопотання матеріали, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що було вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 307 КК України,

Слідчий суддя вважає, що правовою підставою для арешту майна, є сукупність об`єктивних даних та розумних підозр які свідчать про те, що вилучене майно є доказом у вказаному кримінальному правопорушенні.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права власника майна, оскільки без застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не можливо виконати завдання кримінального провадження в частині захисту суспільства та держави від кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 132, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за № 0000746 від 08.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході санкціонованого обшуку від 10.05.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

1)Мобільний телефон марки Самсунг А51, з сім-картою з номером НОМЕР_1 , imei 1: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 , який було запаковано до спеціального пакету № WAR 1550371;

2)2 паперові згортки, всередині яких знаходиться речовина рослинного походження зеленого кольору, які було запаковано до спеціального пакету № RIC 2017255;

Заборонити користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору, в порядку передбаченому Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012 року.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1