Справа № 305/1430/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.07.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/407/24, за апеляційною скаргою прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 30 травня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 30 травня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Рахівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч..1 ст.115 КК України ОСОБА_5 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з повною середньою освітою, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із застосуванням електронних засобів контролю, строком на 2 місяці, починаючи з 30 травня 2024 року по 28 липня 2024 року, включно.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_5 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_5 на вказаній стадії кримінального провадження обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

З протоколів допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 28.05.2024 не вбачається, що вищевказані свідки беспосередньо бачили, що саме підозрюваний ОСОБА_5 вчинив по відношення до потерпілого ОСОБА_13 кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

З протоколу допиту свідка ОСОБА_14 від 28.05.2024 вбачається, що 27.05.2024, близько 14:00 години від побачив в урочищі " ОСОБА_15 ", що знаходиться в с. Косівська Поляна гр. ОСОБА_13 , який сидів на землі у п`яному вигляді. На його тілі на грудній клітці він побачив кров. У зв`язку з цим, він спитав у ОСОБА_16 , чи не потрібна йому допомога, однак останній відмовився від допомоги. Все це він знімав на особистий мобільний телефон.

Поряд з цим, стороною обвинувачення не взято до уваги покази свідка ОСОБА_14 , якими стверджується, що станом на 14 годину 00 хвилин 27.05.2024 гр. ОСОБА_13 уже був поранений з вогнепальної зброї. Крім того, слідством не оглянуто особистий телефон свідка ОСОБА_14 .

З протоколу допиту потерпілого ОСОБА_13 від 28.05.2024 вбачається, що останній бачив у лісосмузі громадянина ОСОБА_17 з рушницею. Поряд з цим вказаний протокол не містить відомостей, що потерпілий ОСОБА_13 бачив, як підозрюваний ОСОБА_5 стріляв у нього.

Більше того, покази потерпілого суперечать показам підозрюваного, який зазначає, що в момент вчинення кримінального правопорушення знаходився вдома, що можуть підтвердити свідки.

Станом на день розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу свідки сторони захисту не допитані.

Також стороною обвинувачення не знайдено знаряддя вчинення кримінального правопорушення, не проведені всі слідчі дії для встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, не проведені необхідні експертизи.

Лише дослідження цих документів у сукупності, надасть можливість сформувати слідчому судді думку про те, чи мали місце обставини, зазначені у клопотанні про тримання під вартою та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Слідчий суддя вважав, що відносно ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на два місяці, із застосуванням електронних засобів контролю, поклавши на ОСОБА_5 , обов`язки передбачені ст.194 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрати запобіжний захід тримання під вартою на строк 60 діб.

Від прокурора надійшла заява про розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги,підозрюваного та його захисника, які заперечили доводам апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення колегія суддів бере до уваги приписи таких нормативно правових актів.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування і відповідає вимогам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Погоджуючись з вказаним висновком, колегія суддів також бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182).

Апеляційний суд погоджується і з висновками слідчого судді про те, що слідчим та прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам. Погоджуючись з вказаним висновком, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дав належну оцінку наявним у матеріалах кримінального провадження.

Тому, апеляційний суд погоджується і з висновком слідчого судді про те, що доводи слідчого та прокурора в цій частині ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені будь-якими доказами як під час розгляду слідчим суддею клопотання, так і апеляційним судом під час розгляду апеляційної скарги.

Разом із тим, до апеляційної скарги прокурором не додано доказів, які б із певною вірогідністю свідчили, що обрання щодо ОСОБА_5 менш суворого запобіжного заходу, ніж взяття під варту, не забезпечить його належну процесуальну поведінку, а також про те, що підозрюваний ОСОБА_5 з моменту обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не виконує покладені на нього процесуальні обов`язки.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що слідчим та прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, зокрема домашній арешт, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків як підозрюваного, а також запобігання передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Разом із тим, слідчим суддею встановлено строк дії запобіжного заходу відповідно до вимог ч. 6 ст. 181 КПК України, а також обґрунтовано, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, покладено на підозрюваного ОСОБА_5 певні процесуальні обов`язки.

Доводи апеляційної скарги про те, що рішення слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованим, оскільки встановлені ризики, з існуванням яких погодився слідчий суддя, а також інші обставини, на які є посилання у клопотанні, свідчать про недостатність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються виключно на припущеннях сторони обвинувачення та жодним чином не спростовують висновків слідчого судді про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 30 травня 2024 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з повною середньою освітою, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із застосуванням електронних засобів контролю, строком на 2 місяці, починаючи з 30 травня 2024 року по 28 липня 2024 року, включно залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді