Справа № 199/3191/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2024

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання дізнавача СД ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000090, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07.05.2024 р. проведено обшук квартири за адресою:

АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено банківську картку золотого кольору № НОМЕР_1 , яку оформлено в АТ КБ «Приват Банк», мобільний телефон Redmi 9T чорного кольору іmei1 НОМЕР_2 , мобільний телефон Redmi 10 блакитного кольору НОМЕР_3 , іmei1 НОМЕР_4 , мобільний телефон iPhone 6s сріблястого кольору (на момент проведення слідчої дії встановити ідентифікуючі ознаки не надалось за можливе) у даному кримінальному провадженні. На переконання дізнавача, тимчасово вилучене майно підлягає арешту з метою збереження речових доказів.

07.05.2024 р. дізнавачем тимчасове вилучене майно визнано речовими доказами у провадження, про що винесено відповідну постанову.

Клопотання про арешт майна підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя погоджується із слушністю доводів дізнавача щодо наявності правової підстави для арешту майна (майно відповідає вимогам ст. 98 КПК: майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, а також вилучене майно містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження), а тому враховує можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (п. 1 ч. 2 ст. 173 КПК України), розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального судочинства (п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України), наслідки арешту майна для власника цього майна (забезпечується унеможливлення знищення вказаного майна) тощо (п. 6 ч. 2 ст. 173 КПК України).

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя погоджується із слушністю доводів дізнавача щодо наявності підстав для застосування ч. 1 ст. 170 КПК України: незастосування заборони користування та розпорядження призведе до знищення майна, адже майно є речовим доказом, у зв`язку з чим, керуючись ч. 3 ст. 26, ч. 1 ст. 110, ч. 1 ст. 131, п. 7 ч. 2 ст. 131, ч. 4 ст. 107, ч. 1 ст. 98, ч. 1 та ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача СД ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000090, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на наступне майно, вилучене в ході обшуку 07.05.2024 р.:

-банківську картку миттєва картка, ключ доступу до рахунку № НОМЕР_1 , яка емітована в АТ КБ «Приват Банк»;

-мобільний телефон Redmi 9T чорного кольору НОМЕР_5 ;

-мобільний телефон Redmi 10 блакитного кольору НОМЕР_3 , іmei1 НОМЕР_4 ,

-мобільний телефон iPhone 6s сріблястого кольору,

заборонив користування та розпорядження вказаним майном.

Фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, копію ухвали надіслати не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала набирає чинності негайно та підлягає обов`язковому виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Амур-Нижньодніпровського районного суду

м. Дніпропетровська ОСОБА_1