Справа № 296/2401/24
УХВАЛА

Іменем України

19 березня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000011 від 02.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, -

встановив:

Старший слідчий СУ ГУНП в Житомирській області капітан поліції ОСОБА_2 звернулась до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира із клопотанням, погодженим прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону обласної прокуратури ОСОБА_3 , відповідно до змісту якого просить накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 29,91 м?.

В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що у провадженні Головного управління Національної поліції в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000011 від 02.03.2021 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що дії ОСОБА_4 призвели до спричинення тяжких наслідків інтересам юридичної особи ДП «Житомирський бронетанковий завод» в сумі 883 200 грн, відтак квартира АДРЕСА_2 , яка належить підозрюваному на праві приватної власності, підлягає арешту на підставі п.4 ч.2 ст.170 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Положеннями статті 170 КПК України закріплено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п.4 ч.2 ст.170).

У випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження (ч.6 ст.170 КПК України).

Положеннями частини другої статті 171 КПК України, передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Згідно п.4-6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, правовою підставою для арешту майна ОСОБА_4 слідча вказує п.4 ч.2 ст.170 КПК України - необхідність забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Водночас матеріали клопотання не містять доказів на підтвердження наявності в матеріалах кримінального провадження № 0000011 від 02.03.2021 пред`явленого обгрунтованого цивільного позову до підозрюваного ОСОБА_4 щодо відшкодування завданої шкоди.

Крім того, у поданому клопотанні відсутній виклад обставин щодо: розумності та співрозмірності обмеження права власності підозрюваного завданням кримінального провадження; наслідків арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, подане клопотання про арешт майна підлягає поверненню.

Керуючись статтями 98, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000011 від 02.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України - повернути прокурору для усунення недоліків.

Встановити строк для усунення зазначених недоліків - 72 години з моменту отримання копії ухвали.

Після усунення недоліків сторона кримінального провадження не позбавлена права повторно звернутися із даним клопотанням до суду в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1