ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/1624/23
провадження № 1-кп/691/223/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2024 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Городищенського районного суду кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Броска Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 та проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 19.08.2019 о 17 год. 10 хв., керував мопедом «Keeway ARN 150» без д.н.з. у м. Києві по проспекту Перемоги, 16, з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, у зв`язку з чим за порушення вимог ПДР України працівниками поліції щодо ОСОБА_5 19.08.2019 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 179266 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КупАП за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.10.2019 на ОСОБА_5 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 40800,00 грн. на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років. Постанова суду набрала законної сили 26.10.2019. Однак ОСОБА_5 , діючи умисно, всупереч постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 16.10.2019, яка набрала законної сили 26.10.2019, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма юридичними та фізичними особами на всій території України, продовжуючи свої дії, спрямовані на злісне невиконання судового рішення, не виконуючи постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 16.10.2019, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, 14.10.2023 о 20 год. 00 хв. керував автомобілем марки ВАЗ 211210 д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_6 , жителю м. Черкаси Черкаського району Черкаської області, проте перебуває у користуванні у ОСОБА_5 , був зупинений працівниками поліції по вул. Миру в с. Дирдин Черкаського району Черкаської області за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1, 5 ст. 121 КУпАП, де при перевірці документів встановлено, що ОСОБА_5 керує транспортним засобом за відсутності уповноважуючих на це документів, а саме посвідчення водія.

За таких обставин, ОСОБА_5 вчинив умисне невиконання постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 16.10.2019, яка набрала законної сили, про що знав, оскільки 11.10.2022 відносно нього винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1, 4 ст. 126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Таким чином ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, а саме, умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

27.12.2023 між обвинуваченим ОСОБА_5 і прокурором укладена угода про визнання винуватості, зі змісту якої вбачається, що обвинувачений та прокурор дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ч. 1 ст. 382 КК України, та обвинувачений зобов`язувався беззастережно визнати обвинувачення у повному обсязі та виконати умови угоди після набрання вироком законної сили.

Крім того сторони угоди узгодили покарання за ч. 1 ст. 382 КК України - 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. 00 коп.

Сторонам відомо про наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 475, п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє про наслідки невиконання умов угоди, що передбачені ст. 476 КПК України, з розумінням обвинуваченим, що виконання зобов`язання в межах цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і положень складеної угоди, а також те, що умисне невиконання угоди є підставою для скасування вироку та розгляду кримінального провадження у загальному порядку.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості підтримав, вказавши, що були дотримані всі вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення за фактичними обставинами, зазначеними в обвинувальному акті та надав згоду на застосування узгодженого виду покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості, просив її затвердити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, вважає, що її умови відповідають вимогам КПК України.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільною, кваліфікація дій обвинуваченого є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином і відповідно до вимог ч. 1 ст. 389 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 472 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, правова кваліфікація дій обвинуваченого вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, як і не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість не виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою.

У кримінальному правопорушенні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним повністю і відповідно до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої тяжкості.

За вказаних обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначення йому покарання, яке узгоджене в угоді про визнання винуватості у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. 00 коп.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. 314, 373, 469, 472, 473-475, ч. 3 ст. 394 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27.12.2023 у м. Городище Черкаської області між начальником Городищенського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 500 (п`ятисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 382 КК України.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Черкаського апеляційного суду через Городищенський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення, вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1