Справа №212/2000/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу в складі Головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000088 від 21.01.2024 (справа № 212/2000/24, провадження у справі 1-кп/212/294/24) та угоду про визнання винуватості стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Ярове, Алтайського краю, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, інвалідності не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз: 14.12.2023 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік,

у скоєнні кримінального правопрушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

з 24.02.2022 по теперішній час у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за №64/2022» за №2102-ІХ від 24.02.2022 та Указу Президента України №133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні діє воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався і діяв на час вчинення вказаного нижче діяння.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 20.01.2024 приблизно о 17:00 годині, прийшов до гуртожитку «Шелтер» за адресою свого мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , де в кімнаті сумісно проживає разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зайшовши до кімнати, побачив належне потерпілому ОСОБА_6 майно, а саме: мобільний телефон фірми «Xiaomi» модель «Redmi 9А», який знаходився на ліжку потерпілого у вказаній кімнаті. В цей час у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна, належного потерпілому ОСОБА_6 та обернення його на свою користь.

З метою реалізації свого раптово виниклого злочинного умислу, ОСОБА_4 , того ж дня, приблизно о 17:20 годині, перебуваючи в приміщенні вказаної кімнати гуртожитку, з метою таємного викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, з корисливого мотиву, переконавшись у відсутністю ймовірних свідків-очевидців та тим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, діючи із корисних намірів, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав майно, належне потерпілому ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон фірми «Xiaomi» модель «Redmi 9А», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №445 від 02.02.2024 складає 2040 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину з викраденим майном втік, обернувши його на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 завдано майнової шкоди на суму 2040 гривень.

Суд вважає, що злочинні діяння обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано вірно за ч.4 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Разом з обвинувальним актом до суду подано угоду про визнання винуватості від 19 лютого 2024 року у кримінальному провадженні за № 0000088 від 21.01.2024.

Відповідно до умов вищезазначеної угоди про визнання винуватості обвинувачений і прокурор у кримінальному провадженні у відповідності до ст.ст. 468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості, згідно до якої ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового розгляду повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, крім того сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (П`ЯТЬ) років та ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (П`ЯТЬ) років та 1 (ОДИН) місяць.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, в обсязі обвинувального акту, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути затверджена угода про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно ст.12 КК України злочин, передбачений ч.4 ст. 185 КК України є злочином тяжким.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені п.1 ч.1ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Укладена між прокурором та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України кваліфіковано вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, і обставини, що пом`якшують покарання, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено: на обліку у лікаря нарколога не перебуває; на обліку у лікаря психіатра не перебуває; раніше неодноразово судимий; не одружений , утриманців не має; офіційно не працевлаштований; інвалідності не має; за місцем мешкання характеризується посередньо.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена угода про визнання винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає затвердженню.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати вирішити в порядку ст.ст.124-126 КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 369, 474, 475 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 19 лютого 2024 року між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (П`ЯТЬ) років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати не відбуте покарання за вироком від 14.12.2023 року Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області яким ОСОБА_4 засуджено за ч.4 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, призначивши обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , узгоджене сторонами кримінального провадження остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (П`ЯТЬ) років та 1 (ОДИН) місяць.

Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з 14.02.2024 року, з моменту затримання відповідно до протоколу затримання.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 до вступу вироку у закону силу необхідно залишити без змін тримання під вартою.

Речові докази: договір про заклад мобільного телефону фірми «Xiaomi» модель «Redmi 9А» та 1-ДВД диск з відео записом з приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_2 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ч.3 ст.376 КПК України.

Суддя ОСОБА_7