Справа № 503/38/24
Провадження № 1-кп/503/43/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима судове провадження за кримінальним провадженням внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000763 від 02.08.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Загнітків Кодимського району Одеської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , українця, не одруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації у військовому званні «старший сержант» на посаді головного сержанта командира розвідувального відділення розвідувального взводу батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник адвокат ОСОБА_6 , секретарі судового засідання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 ,

встановив:

Не пізніше 15.09.2023, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи її на посаді головного сержанта командира розвідувального відділення розвідувального взводу батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «старший сержант», в порушення вимог постанови Верховної Ради України № 2471-ХІІ від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затверджених наказом МВС України № 662 від 21.08.1998, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом знахідки незаконно придбав 1 (один) корпус ручної осколкової гранати «Ф-1» з маркуванням на денній частині (3/36 254-50 ТНТ) та 1 (один) запал типу УЗРГМ з маркуванням на спусковому важелі (583 Н) (УЗРГМ 386-П-31-70), які при конструктивному поєднанні утворюють ручну осколкову гранату Ф-1, яка належить до бойових припасів, який надалі без передбаченого законом дозволу продовжив зберігати в особистих речах, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні вище викладеного кримінального правопорушення та зазначив, що тиску на нього або примушування до визнання своєї вини не застосовувалось. При цьому, просив суворого його не карати та застосувати до нього звільнення із випробуванням від покарання запропонованого прокурором, бо бажає надалі проходити військову службу.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вище вказаного кримінального правопорушення підтверджується встановленими судом обставинами на підставі сукупності належних і допустимих доказів, які були безпосередньо дослідженні під час судового розгляду, а саме:

- показами обвинуваченого ОСОБА_3 наданими ним в ході його допиту під час судового розгляду, які фактично зводились до підтвердження вище наведених фактичних обставин кримінального провадження, при цьому не містили обставин які б суперечили їм або спростовували їх;

- висновком експерта від 09.10.2023 року №СЕ-19/116-23/16078-ВТХ за результатом проведення судової вибухотехнічної експертизи, згідно якого надані на дослідження об`єкти являються корпусом ручної осколкової гранати Ф-1 та запалом УЗРГМ. Наданий на дослідження корпус ручної осколкової гранати Ф-1 є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини в металевому корпусі та належить до вибухових речовин. Наданий на дослідження запал УЗРГМ, являється засобом підриву та належить до бойових припасів. Наданий на дослідження корпус гранати Ф-1 та запал УЗРГМ з`єднуються між собою і в сукупності утворюють осколкову гранату Ф-1. Ручна осколкова граната Ф-1, являється вибуховим пристроєм промислового виготовлення та належить до бойових припасів. Надана на дослідження ручна осколкова граната Ф-1 придатна до вибуху.

Судом обвинуваченому було додаткового роз`яснено положення ч.3 ст. 23 та пункту 1 ч.4 ст. 42 КПК України щодо можливості реалізації права на допит свідків обвинувачення і допиту свідків захисту, але сторона захисту даним процесуальним правом не скористалася.

Отримавши і дослідивши вище зазначенні показання обвинуваченого ОСОБА_3 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та висновок експерта, а також враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів у кримінальному провадженні, оскільки учасники судового провадження не заперечували проти цього.

Учасникам судового провадження судом було роз`яснено, що згідно ч.2 ст. 394 КПК України вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст. 349 КПК України. З чим учасники погодились і проти чого також не заперечували.

Суд визнає зазначене вище формулювання обвинувачення доведеним, а дії обвинуваченого ОСОБА_3 , кваліфікує за ч.1 ст. 263 КК України, як придбання, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Діючи у відповідності до вимог ст. 337 КПК України суд, з урахування показань наданих обвинуваченим під час судового розгляду, вважає доведеною вину ОСОБА_3 відповідно до висунутого йому обвинувачення, а тому останній повинен нести відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

Відповідно до наявних у суду відомостей, ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, є військовослужбовцем, не одружений, у лікаря-нарколога та/або лікаря-психіатра на обліку не перебуває, раніше не судимий та вперше притягається до кримінальної відповідальності.

Аналіз інформації про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого з досудової доповіді органу з питань пробації, вказує на те, що ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінені як середні, у зв`язку з чим беручі до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушення, орган з питань пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб). У разі якщо суд прийде до висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням орган пробації вважає доцільним покладення на правопорушника обов`язків відповідно до ч.3 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

При призначенні міри покарання ОСОБА_3 суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого діяння кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання. У зв`язку з чим приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити міру безальтернативного покарання у виді позбавлення волі у межах, установлених у санкції ч.1 ст. 263 Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, яке є необхідним й достатнім як для кари обвинуваченого ОСОБА_3 так і для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України суд не знаходить.

При цьому, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, зокрема позитивну характеристику за місцем проживання, його участь в антитерористичній операції, а після введення воєнного стану та до теперішнього часу проходження військової служби за мобілізацією, під час якої отримав поранення, то суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за можливе прийняти рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням із визначенням іспитового строку та покладенням відповідних обов`язків.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід до обвинуваченого під час досудового розслідування і судового провадження не застосовувався, а до набрання вироком законної сили суд не вбачає ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, та як наслідок необхідності в обранні запобіжного заходу до обвинуваченого з огляду на обставини, передбачені ст. 178 КПК України, та звільнення останнього від відбування покарання, а також поведінку обвинуваченого пов`язану із виконанням ним процесуальних обов`язків під час судового провадження.

Арешти на майно із забороною користування та розпорядження, накладений ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 20.09.2023 року, згідно положень ч.4 ст. 174 КПК України, підлягає скасуванню.

Речовий доказ, який був предметом кримінального правопорушення, ручна осколкова граната Ф-1, згідно змісту дослідницької частини висновку експерта від 09.10.2023 року №СЕ-19/116-23/16078-ВТХ, була знищена під час експертного експерименту, у зв`язку з чим суд вважає, що процесуальні наслідки положення пункту 3 ч.9 ст. 100 КПК України стосовного даного речового доказу вже фактично виконанні.

Процесуальні витрати в сумі 956 грн, пов`язані із проведенням судової вибухотехнічної експертизи від 09.10.2023 року №СЕ-19/116-23/16078-ВТХ, згідно положень ст. 118, 124 ч.2, 126 ч.1 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст. 369-374, 381-382 КПК України, суд

ухвалив:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього, у відповідності до ст. 76 КК України, обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешти майна із забороною користування та розпорядження, накладений ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 20.09.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судової вибухотехнічної експертизи в сумі 956 грн.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через суд, який ухвалив його Кодимський районний суд Одеської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1