Шаргородський районний суд
В И Р О К

Іменем України

16 липня 2024 року

м. Шаргород

Справа № 152/912/24

провадження № 1-кп/152/104/24

Шаргородський районний суд Вінницької області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості від 24.06.2024 у кримінальному провадженні №0000167 від 13.06.2024 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого, з середньою освітою, не одруженого, не є особою з інвалідністю,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

зі сторони обвинувачення

прокурора ОСОБА_4 ,

зі сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого

ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 ,

інших учасників:

потерпілого ОСОБА_6 ,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 12.06.2024 приблизно о 18 годині, під час дії воєнного стану на території України перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в автомобілі марки «ВАЗ 2106» державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_6 , проїжджаючи по АДРЕСА_1 виявив між сидіннями чоловічу барсетку чорного кольору, належну останньому, та достовірно знаючи про наявність всередині грошових коштів у нього виник умисел на таємне заволодіння чужим майном.

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів з барсетки ОСОБА_6 , з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, ОСОБА_3 таємно викинув барсетку із грошовими коштами та документами всередині, через пасажирське вікно транспортного засобу на узбіччя дороги.

В подальшому, доїхавши до місця свого проживання, що розташоване в АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 вийшов з автомобіля марки «ВАЗ 2106» державний номерний знак НОМЕР_1 та попрямував до місця, де знаходилась викинута ним барсетка, а саме до узбіччя АДРЕСА_2 . Відкривши барсетку ОСОБА_3 виявив в ній грошові кошти та особисті документи, після чого витягнув з барсетки грошові кошти у сумі 2300 гривень, а барсетку з документами викинув. Далі, ОСОБА_3 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_6 на суму 2300 гривень.

13.06.2024 відомості про кримінальне правопорушення відповідно до вимог ст. 214 КПК України було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000167 та цього ж дня розпочато досудове розслідування вказаного кримінального правопорушення.

За результатами проведення досудового розслідування 18.06.2024 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування, на підставі положень ст.ст. 468-470, 472 КПК України, 24 червня 2024 року між підозрюваним ОСОБА_3 та начальником Шаргородського відділу Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора було укладено угоду про визнання винуватості, у рамках даного кримінального провадження, у зв`язку з чим прокурором, на виконання вимог ч. 1 ст. 474 КПК України, направлено до суду обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою.

З вказаної угоди від 24.06.2024 вбачається, що підозрюваний ОСОБА_3 , в присутності адвоката ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000167 повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин вказаного кримінального правопорушення та його правовою кваліфікацією за ч.4 ст. 185 КК України. ОСОБА_3 повністю визнає свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, сторони угоди зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини, зокрема, пом`якшуючі покарання ОСОБА_3 щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, обставину, які обтяжує покарання ОСОБА_3 вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння. Сторони угоди узгодили призначення покарання підозрюваному ОСОБА_3 за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років.Відповідно до вимог ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України

В угоді зазначено, що її сторонам роз`яснені і зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Ухвалою суду від 26.06.2024, згідно ч. 1 ст. 314 КПК України, призначено підготовче судове засідання, на розгляд у якому, винесено питання регламентовані ст.ст. 314-316, 474 КПК України та безпосередньо можливості затвердження укладеної угоди.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні, розуміючинадані йому законом права на справедливий судовий розгляд і наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості; характер пред`явленого обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, який буде до нього застосований у разі затвердження угоди судом, наслідки затвердження угоди та права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, в повному обсязі сформульованого обвинувачення та зазначив, що в повній мірі розуміє наслідки не виконання останньої, визначені ст. 476 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні також вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості. Зазначив, що при укладенні угоди між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України, при цьому підозрюваним ОСОБА_3 вищезазначена угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу та погроз.

Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні зауважив, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги і правилаКПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити ОСОБА_3 узгоджену в угоді міру покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні не заперечував щодо укладення угоди про визнання винуватості.

На виконання вимог ст.474 КПК України, судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що ОСОБА_3 усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Таким чином, суд, заслухавши обвинуваченого ОСОБА_3 , його захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 та висновок прокурора ОСОБА_4 , дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та КК України приходить до наступного.

Статтею 468 КПК України регламентовано, що в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно зі ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів , внаслідок яких шкода завдана лише державним чи спільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Потерпілий ОСОБА_6 надав прокурору письмову згоду на укладення угоди між прокурором ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_3 (а.с.34).

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, відноситься до тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, тому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.

Зміст угоди про визнання винуватості від 24.06.2024, укладеної між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором ОСОБА_7 відповідає вимогам, встановленим у ст. 472 КПК України, так як містить усі необхідні реквізити.

Зокрема, у вказаній угоді зазначені її сторони, формулювання підозри та її правова кваліфікація з зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для даного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання ОСОБА_3 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. Угода містить зазначення дати укладення та скріплена підписами сторін.

Крім того, судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди прокурором надані матеріали провадження №0000167, які судом вивчені на предмет наявності скарг підозрюваного під час досудового розслідування.

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання, що і обвинувачений, і прокурор розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.

Згідно з угодою про визнання винуватості від 24 червня 2024 року, її сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.4 ст. 185 КК України, визнаючи, шляхом її укладення доведеним, що ОСОБА_3 12.06.2024 приблизно о 18 годині, під час дії воєнного стану на території України перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в автомобілі марки «ВАЗ 2106» державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_6 , проїжджаючи по АДРЕСА_1 виявив між сидіннями чоловічу барсетку чорного кольору, належну останньому, та достовірно знаючи про наявність всередині грошових коштів у нього виник умисел на таємне заволодіння чужим майном.

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів з барсетки ОСОБА_6 , з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, ОСОБА_3 таємно викинув барсетку із грошовими коштами та документами всередині, через пасажирське вікно транспортного засобу на узбіччя дороги.

В подальшому, доїхавши до місця свого проживання, що розташоване в АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 вийшов з автомобіля марки «ВАЗ 2106» державний номерний знак НОМЕР_1 та попрямував до місця, де знаходилась викинута ним барсетка, а саме до узбіччя АДРЕСА_2 . Відкривши барсетку ОСОБА_3 виявив в ній грошові кошти та особисті документи, після чого витягнув з барсетки грошові кошти у сумі 2300 гривень, а барсетку з документами викинув. Після цього, ОСОБА_3 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_6 на суму 2300 гривень.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у крадіжці (таємному викраденні чужого майна), вчиненій в умовах воєнного стану, що укладена угода між ним та прокурором відповідає вимогам КПК України, дії ОСОБА_3 кваліфіковані вірно, фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_3 наявні, узгоджене сторонами угоди покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним в ст.ст. 50, 65 - 67 КК України.

Взяті підозрюваним ОСОБА_3 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Підстав регламентованих п.п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України для відмови у затвердженні угоди прокурором не було доведено та судом не виявлено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що укладена між підозрюваним ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 та начальником Шаргородського відділу Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора угода про визнання винуватості підлягає затвердженню у підготовчому судовому засіданні на підставі п.1 ч.3 ст.314 та ч.1 ст.475 КПК України.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази: чоловіча барсетка чорного кольору, військовий квиток на ім`я ОСОБА_6 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , трудова книжка на ім`я ОСОБА_6 , медична довідка, талон БКЕ №089828, повідомлення про ДТП (європротокол), договір, згорток паперу з надписом «ОщадБанк» - НОМЕР_2 , в якому знаходиться банківська картка № НОМЕР_3 , грошові кошти в сумі 416 гривень - підлягають залишенню у власності потерпілого ОСОБА_6 .

Запобіжний захід ОСОБА_3 органом досудового розслідування не обирався.

Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ст.368, ч.1 ст.369, ст.ст. 373-376, 468-470, 472-474, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду від 24 червня 2024 року про визнання винуватості між підозрюваним ОСОБА_3 та начальником Шаргородського відділу Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.06.2024 за №0000167, за участі захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_3 , узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 24 червня 2024 року, покарання за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного за цим вироком покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку у один рік не вчинить нового кримінального правопорушення.

Початок іспитового строку рахувати ОСОБА_3 з моменту проголошення вироку.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_3 протягом встановленого судом іспитового строку у один рік обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не застосовувати.

Речові докази по справі: чоловічу барсетку чорного кольору, військовий квиток на ім`я ОСОБА_6 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , трудову книжку на ім`я ОСОБА_6 , медичну довідку, талон БКЕ №089828, повідомлення про ДТП (європротокол), договір, згорток паперу з надписом «ОщадБанк» - НОМЕР_2 , в якому знаходиться банківська картка № НОМЕР_3 , грошові кошти в сумі 416 гривень - залишити у власності потерпілого ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, визначених ст.394 КПК України, а саме: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1