Номер провадження: 11-сс/813/463/24
Справа № 523/2970/24, 1-кс/523/641/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Суворовського райсуду м. Одеси від 22.02.2024, якою в межах к/п № 0000290 від 14.02.2024 відносно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Перехрестове, Фрунзівського р-ну, Одеської обл., громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 14.07.2022 Малиновським райсудом м. Одеси за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробувальним стром на 2 роки,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 22.04.2024 без визначення застави

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_8 та був застосований запобіжний захід у виді триманні під вартою до 22.04.2024 із утриманням у ДУ «Одеський слідчий ізолятор» відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України без визначення застави.

Обґрунтовуючи ухвалу, слідчий суддя зазначив, що органом досудового розслідування доведена обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що виправдовує застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

Не погодившись із оскаржуваною ухвалою, захисник ОСОБА_6 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вказує на те, що вона є необґрунтованою, висновки слідчого судді суперечать практиці ЄСПЛ, з таких підстав:

- стороною обвинувачення не доведено, що менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 ;

- ОСОБА_7 уродженець м. Одеси, до взяття під вартою був неофіційно працевлаштований, має постійне місце проживання та реєстрації, де і проживав зі своєю сім`єю, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків;

За таких обставин, захисник ОСОБА_6 просить змінити ухвалу слідчого судді від 22.02.2024 та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

У судове засідання, призначене на 07.03.2024 з`явилися прокурор ОСОБА_9 та захисник ОСОБА_6 , яка повідомила, що на теперішній час захисником підозрюваного ОСОБА_7 є адвокат ОСОБА_10 , яка була повідомлена про дату та час наступного судового засідання.

Водночас, в наступне судове засідання, призначене 20.02.2023 учасники судового розгляду не з`явилися, із жодними клопотаннями не зверталися, у зв`язку з чим, враховуючи, що в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища підозрюваного та він не виявляв бажання бути присутнім у судовому засіданні, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності учасників судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі з огляду на такі обставини.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Оскільки в апеляційній скарзі захисник не оспорює обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , апеляційний суд не переглядає оскаржувану ухвалу в цій частині та констатує, що його підозра у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України за кваліфікуючими ознаками - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно в умовах воєнного стану є обґрунтованою.

Що стосується наявності ризиків у вказаному провадженні, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Як вбачається із обґрунтованих висновків слідчого судді, в даному кримінальному провадженні існують доведені прокурором та слідчим ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на потерпілу і свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Існування вказаних ризиків обумовлено зокрема тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим та його обізнаністю про особу потерпілої та свідків.

ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Апеляційний суд також враховує, що ОСОБА_7 не відбувши призначене покарання за вироком Малиновського райсуду м. Одеси від 14.07.2022 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нового умисного корисливого злочину.

Окрім того, апеляційний суд зважає на ту обставину, що підозрюваний ОСОБА_7 не має міцних соціальних зв`язків та не працевлаштований, джерела його доходу невідомі.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Надаючи оцінку доводам захисника відносно того, що ОСОБА_7 неофіційно працює та має місце реєстрації, де проживає із своєю сім`єю, апеляційний суд зауважує, що захисником не було надано жодних доказів на підтвердження того, що підозрюваний має соціальні зв`язки або будь-яке місце роботи.

Натомість наявність у підозрюваного місця реєстрації та проживання жодним чином не зменшує існування вищенаведених ризиків та не може слугувати безумовною підставою для застосування стосовно підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням під вартою, з огляду на інші, встановлені судами 1-ої та апеляційної інстанції обставини.

Окрім того, апеляційний суд також враховує суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

Більш того, запобіжний захід застосований до ОСОБА_7 на визначений строк, а питання доцільності застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою буд перевірена слідчим суддею через нетривалий час в порядку, передбаченому ст. 194 КПК України.

Відповідно до приписів п. 1) ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає, тому ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 182, 183, 370, 403, 405, 407, 419, 422, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 22.02.2024, якою в межах к/п №0000290 від 14.02.2024, відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення застави залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4