ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/6875/23

Номер провадження 1-кп/495/714/2024

12 липня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0000514 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Маразліївка, Білгород-Дністровського району, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4

законний представник потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 04 травня 2023 року, приблизно о 09 годині 25 хвилин, обвинувачений ОСОБА_3 , в світлий час доби, без опадів, при сухому дорожньому покритті, маючи стаж водіння автомобілем з грудня 1997 року, керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ-2102» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який належить останньому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , рухаючись по асфальтобетонному дорожньому покриттю по АДРЕСА_2 , у напрямку села Молога, де організований двосторонній однорядний у кожному напрямку рух,в порушення вимог п. 10.1 та 10.4 «Правила дорожнього руху» України, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, які зобов`язують водія:

- 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

- 10.4 Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот, маючи реальну та об`єктивну можливість стежити за дорожньою обстановкою, діючи з необережністю та проявляючи злочинну самовпевненість, не переконавшись, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, не врахував наявну дорожню обстановку, допустив злочинну недбалість, тобто легковажно розраховував на свої вміння та досвід водіння автомобілем, недостатньо оцінив значення своїх дій, не був уважним, не впевнився що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеку іншим учасникам руху, виконуючи поворот ліворуч поза перехрестям, здійснив зміну напрямку руху керованого ним транспортного засобу, перетинаючи зустрічну смугу руху, не надав дорогу зустрічному транспортному засобу автомобілю марки «ВАЗ»-2112 реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та в подальшому скоїв зіткнення передньою правою частиною керованого ним автомобіля марки ВАЗ-2102» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з правою передньою кутовою частиною автомобіля марки «ВАЗ»-2112 реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_8 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля марки «ВАЗ-2112» реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримали тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості.

Пасажир автомобіля марки «ВАЗ-2112» ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ., отримав тілесні ушкодження у вигляді: численних саден на обличчі, закритої черепно-мозкової травми, яка виразилася у формі струсу головного мозку. Вказані ушкодження не були небезпечними для життя, мають незначні, скороминучі наслідки, що потребують лікування терміну більше 21 дня і за цим критерієм, згідно п. 2.3.1 «а», 2.3.2 «а», 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995р.) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «ВАЗ-2112» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: закрита черепно-мозкова травма, яка виразилася гематомою м`яких тканин правої тім`яної ділянки голови з параорбітальною гематомою правого ока, лінійним перелом правої тім`яної кістки, забоєм головного мозку легкого ступеню. Вказані ушкодження були небезпечними для життя, згідно пункту 2.1.1 «а», 2.1.3 «б» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995р. відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Допущені обвинуваченим ОСОБА_3 , порушення вимог п. 10.1, 10.4 Правил Дорожнього руху України, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 з технічної точки зору, знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 , законного представника потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився допитом обвинуваченого, законного представника потерпілого, дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що дійсно 04 травня 2023 року, приблизно о 09 годині 25 хвилин, він, керував автомобілем марки «ВАЗ-2102» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по АДРЕСА_2 , у напрямку села Молога, виконуючи поворот ліворуч, перетинаючи зустрічну смугу руху, не надав дорогу зустрічному транспортному засобу автомобілю марки «ВАЗ»-2112 реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням потерпілого ОСОБА_8 , в результаті чого сталося зіткнення. Від удару він втратив свідомість, отямився у кареті швидкої допомоги. Стаж водія у нього 30 років. Зазначив, що він пропонував потерпілій матеріальну допомогу, однак остання відмовилася, вказуючи на те, щоб він оплатив тільки штраф майданчик за його автомобіль. Цивільний позов потерпілого не визнає. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо його не карати.

Законний представник потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що дійсно, 04 травня 2023 року, приблизно о 09 годині 25 хвилин, її чоловік ОСОБА_8 , керував автомобілем марки ВАЗ-2102» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 рухаючись по АДРЕСА_2 , у напрямку м. Білгород-Дністровський їм на зустріч виїхав автомобіль марки ВАЗ, яким керував обвинувачений ОСОБА_3 в результаті чого сталося аварія. В результаті ДТП її дитина ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження. Цивільний позов підтримала у повному обсязі. Просила призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його за ч.2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

Відповідно до приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, позитивні характеристики за місцем мешкання та місця роботи, його вік, стан здоров`я те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, його каяття в скоєному.

Враховуючи викладене та те, що обвинувачений ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що він щиро розкаявся у скоєному та сприяв розкриттю злочину, має постійне місце проживання на території м. Білгород-Дністровський Одеської області, а також враховуючи думку законного представника потерпілого, яка просила покарати обвинуваченого на розсуд суду, суд вважає недоцільним відбування покарання обвинуваченим у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст.ст. 75, 76 КК України.

На переконання суду, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, призначення такого покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.

У ході судового розгляду законний представник потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 заявила цивільний позов, а саме про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на її користь моральну шкоду у сумі 30 000 грн.

При вирішенні питання про задоволення цивільного позову потерпілого в частині стягнення з обвинуваченого моральної шкоди, суд приймає до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», де вказано, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при рішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача і вини останнього в її спричиненні.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичної білі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Таким чином, суд вважає, що потерпілий має право на відшкодування моральної шкоди, оскільки судом встановлено, що йому в наслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_3 було заподіяно моральну шкоду, яка виразилася у пошкодженні здоров`я.

Між тим, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З урахуванням викладеного та досліджених доказів суд вважає, що цивільний позов законного представника потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 у частині стягнення моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_3 , підлягає задоволенню частково, а саме у сумі 20 000 грн.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на корить держави витрати за провадження судової транспортно-товарознавчої експертизи у сумі 2390,00грн.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на корить держави витрати за провадження судової транспортно-товарознавчої експертизи у сумі 2867,76грн.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на корить держави витрати за провадження судової авто-технічної експертизи в сумі 5 735,52 гривень.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на корить держави витрати за провадження судової авто-технічної експертизи в сумі 5 735,52 гривень.

Речовий доказ: автомобіль марки «ВАЗ-2102» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , 1976 р.в., що належить ОСОБА_3 , що зберігається на спец-майданчику в м. Арциз повернути власнику.

Речовий доказ: автомобіль марки «ВАЗ»-21124 реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 ., свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 , 2006 р.в., належить ОСОБА_11 , що зберігається на спец-майданчику в м. Арциз повернути власнику.

Скасувати арешт з автомобіля марки «ВАЗ-2102» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , 1976 р.в., що належить ОСОБА_3 Поліс № AP2515724 Страхова компанія "ЕТАЛОН"; автомобіля марки «ВАЗ»-21124 реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 ., свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 , 2006 р.в., належить ОСОБА_11 , АДРЕСА_3 . Поліс № НОМЕР_5 ПрАТ "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП", який був накладений ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.05.2023 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст. 349, 369, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк в 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути с засудженого ОСОБА_3 на користь законного представника потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 моральну шкоду у сумі 20 000 грн. В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути с засудженого ОСОБА_3 на корить держави витрати за провадження судової транспортно-товарознавчої експертизи у сумі 2390,00грн.

Стягнути с засудженого ОСОБА_3 на корить держави витрати за провадження судової транспортно-товарознавчої експертизи у сумі 2867,76грн.

Стягнути с засудженого ОСОБА_3 на корить держави витрати за провадження судової авто-технічної експертизи в сумі 5 735,52 гривень.

Стягнути с засудженого ОСОБА_3 на корить держави витрати за провадження судової авто-технічної експертизи в сумі 5 735,52 гривень.

Речовий доказ: автомобіль марки «ВАЗ-2102» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , 1976 р.в., що належить ОСОБА_3 , що зберігається на спец-майданчику в м. Арциз повернути власнику.

Речовий доказ: автомобіль марки «ВАЗ»-21124 реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 ., свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 , 2006 р.в., належить ОСОБА_11 , що зберігається на спец-майданчику в м. Арциз повернути власнику.

Скасувати арешт з автомобіля марки «ВАЗ-2102» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , 1976 р.в., що належить ОСОБА_3 Поліс № AP2515724 Страхова компанія "ЕТАЛОН"; автомобіля марки «ВАЗ»-21124 реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 ., свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 , 2006 р.в., належить ОСОБА_11 , АДРЕСА_3 . Поліс № НОМЕР_5 ПрАТ "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП", який був накладений ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.05.2023 року.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1