Справа № 154/965/20
Провадження № 1-кп/159/24/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурорів ОСОБА_5

ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7

ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_9

ОСОБА_10

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі справу про обвинувачення

ОСОБА_9 , уродженки с. Чорників Володимир-Волинського району, ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, неодруженої, непрацюючої, в минулому інспектора прикордонної служби 2 категорії ВІПС «ІНФОРМАЦІЯ_2» ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , не судимої;

ОСОБА_10 , уродженки с. Чорників Володимир-Волинського району, ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, інспектора прикордонної служби 1 категорії ВІПС «ІНФОРМАЦІЯ_5» ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , неодруженої, не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.2, 12 ч.2 ст.115 КК України (кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000509 від 30.07.19),

в с т а н о в и в :

ОСОБА_9 , 29 липня 2019 року, близько 11 години, в туалеті, який розташований на прибудинковій території за адресою: АДРЕСА_1 , народила доношену та життєздатну дитину (дівчинку), вагою 4140 грам, і, відразу після пологів, маючи прямий умисел на вбивство своєї новонародженої дитини, перервала та умисно не перев`язала пуповину дитини та завдала їй удару по лівій тім`яно-скроневій ділянці голови, внаслідок чого відбувся радіальний перелом лівої тім`яної кістки та обмежено-дифузний крововилив під м`якою мозковою оболонкою в ділянках тім`яних звивин лівої півкулі мозку з вогнищем деструкції в речовині мозку (закрита черепно-мозкова травма), виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але смерть дитини не настала з причин, які не залежали від її волі, оскільки дитина продовжувала жити, вчинивши тим самим закінчений замах на умисне вбивство своєї новонародженої дитини.

ОСОБА_10 , 29 липня 2019 року, близько 11 години, після дій ОСОБА_9 , виявивши новонароджену дитину ОСОБА_9 в туалеті, який розташований на прибудинковій території за адресою: АДРЕСА_1 , без свідомості, діючи з злочинною недбалістю, вважаючи дитину мертвою, діючи поспішно і необачливо, не викликавши лікаря для констатації смерті дитини, помістила новонароджену дитину, яка продовжувала жити, в килимок коричневого кольору та поліетиленовий пакет чорного кольору і закопала її на сусідній земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , внаслідок чого настала смерть дитини від асфіксії, зумовленої механічними факторами, а саме: закриттям дихальних шляхів тканиною, поліетиленовим пакетом та здавленням тіла землею, вчинивши тим самим вбивство дитини через необережність.

ОСОБА_9 свою вину заперечила і показала, що в ході вагітності наміру вбивати новонароджену дитину не мала. Факт вагітності приховувала від усіх, в тому числі членів родини, оскільки не вважала за потрібне про це розповідати. Того дня їй стало недобре на роботі і вона приїхала додому. Пішла в туалет. Обставин родів не пам`ятає, пам`ятає, що опинилась в лікарні вже без дитини.

ОСОБА_10 свою вину заперечила і показала, що наміру вбивати дитину не мала, ніяких дій, спрямованих на вбивство дитини, не вчиняла. Сестра пішла в туалет і її довго не було. Далі вона виявила сестру в крові біля туалету, а в самому туалеті виявила дитину, яка лежала без ознак життя. Будучи переконаною, що дитина мертва, вона загорнула дитину в килимок, поклала її в поліетиленовий пакет і закопала на сусідній земельній ділянці.

В судовому засіданні доведена вина ОСОБА_9 у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство її новонародженої дитини відразу після пологів, в іншій частині вина не доведена.

Вина ОСОБА_10 доведена в частині вбивства новонародженої дитини через необережність, в іншій частині вина не доведена.

Вина ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вказаних вище діяннях доведена наступними доказами.

Під час огляду місця події 29.07.19 року на стінах туалету, який розташований на прибудинковій території за адресою: АДРЕСА_1 , виявлені сліди речовини бурого кольору, схожої на кров (протокол від 29.07.19 року, т.1, а.с.205-212, ухвала слідчого судді від 31.07.19, т.1, а.с.216).

Під час огляду місця події 30.07.19 року на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено тіло новонародженої дитини (протокол від 30.07.19 року, т.1, а.с.222-225, ухвала слідчого судді від 31.07.19, т.1, а.с.229, протокол огляду трупа, т.2, а.с.45-51).

Під час обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_10 вказала на місце, де вона виявила ОСОБА_9 та новонароджену дитину, місце, де вона закопала виявлену дитину, визначена глибина закопування - 28 см., були вилучені килимок коричневого кольору та поліетиленовий пакет чорного кольору, у яких була закопана дитина, у вигрібній ямі туалету був виявлений та вилучений предмет біологічного походження, поблизу туалету були виявлені та вилучені дві лопати, був виявлений та вилучений одяг, у якому були вдягнуті ОСОБА_10 та ОСОБА_9 під час події. З відеозапису обшуку видно, що ОСОБА_10 вільно і невимушено розповідає і показує, де вона виявила ОСОБА_9 , де і в чому закопала виявлену дитину (протокол від 30.07.19 року, т.1, а.с.238-243, т.2 а.с.1-23, ухвала слідчого судді від 31.07.19, т.2, а.с.29).

Відповідно до висновку експерта № 853, ОСОБА_9 може бути біологічною матір`ю дитини, труп якої виявлено 30.07.19 за адресою: АДРЕСА_2 , з ймовірністю 99,9999996 % (т.5, а.с.99-110).

Відповідно до довідки Волинської обласної клінічної лікарні від 05.09.19, медичної характеристики, ОСОБА_9 з 29.07.19 по 08.08.19 знаходилась на стаціонарному лікуванні з діагнозом: «Післяпологовий період (пологи на дому) (т.2, а.с.104, 184).

Відповідно до довідки Ковельського медичного коледжу від 27.08.19, ОСОБА_10 навчалася за спеціальністю «Лікувальна справа» на денній формі навчання з 01.09.11 по 30.06.15 і склала відповідні іспити (т.2, а.с115, 116).

Відповідно до довідки Луцького базового медичного коледжу від 04.09.19, ОСОБА_9 навчалася за спеціальністю «Фармація» і їй 29.06.17 була присвоєна кваліфікація «фармацевт» (т.2, а.с119, 120-122).

Відповідно до висновку експерта № 101, дитина, труп якої виявлено 30.07.19 за адресою: АДРЕСА_2 (далі - «дитина»), є новонародженою, життєздатною, доношеною, зрілою, живонародженою. Експерт вказує на короткий час життя новонародженої дитини, який приблизно може бути в межах 30-60 хвилин. Експерт встановив, що пуповина була обірвана. Експерт встановив, що смерть новонародженої, доношеної зрілої, живонародженої, життєздатної дитини наступила на 0 (нульовий) день від асфіксії - гострого кисневого голодування, зумовленого механічними факторами, а саме: закриттям дихальних шляхів тканиною, поліетиленовим пакетом та здавленням тіла землею, що підтверджується встановленими даними, зазначеними у супровідному листі - «…труп новонародженої від ОСОБА_9 , котрий був замотаний в тканинний згорток, який знаходився у зав`язаному поліетиленовому пакеті, що був закопаний в землі», виявленими морфологічними ознаками, а саме: забруднення шкіри тіла землею; грудна клітка бочкоподібна, розширена порівняно з животом; міжреберні проміжки на рівні ребер розширені; висота стояння купола діафрагми на рівні шостого міжребер`я; легені повітряні, рожево-червоного відтінку; рідка, темно-червоного відтінку кров в порожнинах серця та крупних судинах; переповнення кров`ю правої половини серця; цяткові крововиливи під легеневою плеврою та в епікард серця; виявленими гістологічними ознаками: гостра емфізема легень з розривом між альвеолярних перетинок. Експерт зазначив, що такий стан, як «асфіксія» була сполучена з «черепно-мозковою травмою» та сполучено з «неперев`язаною пуповиною», що зазвичай приводить до кровотечі та крововтрати. Така комбінація патологічних станів супроводжувалась синдромом взаємного обтяження з наступною черговістю дії на організм: кровотеча з неперев`язаної пуповини, в наступному «черепно-мозкова травма» і потім «асфіксія». При проведенні судово-медичної експертизи були виявлені наступні тілесні ушкодження: черепно-мозкова травма: крововилив в м`які покриви голови зі сторони внутрішньої поверхні в лівій тем`яно-скроневій ділянці; радіальні переломи лівої тім`яної кістки, обмежено-дифузний крововилив під м`якою мозковою оболонкою (субарахноїдальний крововилив) в ділянках тім`яних звивин лівої півкулі мозку з вогнищем деструкції в речовині мозку. Синець та поверхнева рана в ділянці правої брові; синець в лівій лобній ділянці. Враховуючи локалізацію, характер тілесних ушкоджень, механізм їх утворення слідуючий. Черепно-мозкова травма утворилась від одноразової травмувальної дії тупого предмету з ознаками домінуючої поверхні. В місці безпосереднього контакту з черепом утворився крововилив в м`яких тканинах голови зі сторони внутрішньої поверхні в лівій тім`яно-скроневій ділянці, а в місці найбільшого травмування склепіння черепу, на лівій тім`яній кістці, утворилась центральна частина перелому та радіальні лінії переломів. В зоні травмування тупого предмету утворився обмежено-дифузного характеру крововилив під м`якою мозковою оболонкою (субарахноїдальний крововилив) в ділянках тім`яних звивин лівої півкулі мозку та крововилив з вогнищевою деструкцією речовини мозку. Синець та поверхнева рана в ділянці правої брови, синець в лівій лобній ділянці утворились від травмувальної дії тупих предметів. Ознаки, які вказують на характерні видові особливості, які повністю або відображають форму слідоутворювальної поверхні травмувальних предметів в ушкодженнях не відобразились. Враховуючи такі виявлені гістологічні ознаки, як відсутність набряку легень; наявність гемолізованих еритроцитів під м`якою мозковою оболонкою; звивистість та вогнищева фрагментація кардіоміоцитів серця - це дає можливість припустити, що проміжок часу від отриманої черепно-мозкової травми до настання смерті може бути в межах 15-30 хвилин. Згідно з «Правилами визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» виявлена черепно-мозкова травма має ознаки тяжких тілесних ушкоджень (пункт 2.1.3. б); поверхнева рана на обличчі мають ознаки легких тілесних ушкоджень (пункт 2.3.5). Експерт вважає, що утворення травми в пологах виключається (т.5, а.с.197-202).

Відповідно до висновку експерта № 31, під час проведення судово-медичної експертизи трупа дитини 31.07.2019 р. у Волинському обласному бюро судово-медичної експертизи, було виявлено наступне: мілко-крапкові крововиливи під легеневою плеврою, епікардом та в слизовій оболонці лоханок нирок; легені повітряні, гостра емфізема легень з розривом міжальвеолярних перетинок; наявність рідкої темно-червоної крові в порожнинах серця та в просвіті великих судин; переповнення кров`ю правої половини серця. Також, на трупі виявлено черепно-мозкову травму (п`ятипроменевий перелом кісток черепа, субарахноїдальний крововилив тім`яної долі лівої півкулі головного мозку та вогнищевий крововилив з деструкцією в речовину головного мозку в ділянці лівої тім`яної долі) та неперев`язану розірвану пуповину. З матеріалів кримінального провадження відомо, що труп дитини виявлено 30.07.2019 р., закопаним в землі. Тіло знаходилось в зав`язаному поліетиленовому пакеті та було обмотане тканиною. Враховуючи вищевказане, експерти вважають, що причиною смерті дитини, виявленої за адресою: АДРЕСА_2 ; - є механічна асфіксія внаслідок гострого кисневого голодування в закритому просторі, а саме: в поліетиленовому пакеті. Настанню смерті дитини сприяли наявні у неї черепно-мозкова травма та неперев`язана розірвана пуповина. При проведенні судово-медичних експертиз трупа дитини 30.07.2019 р. та 14.11.19 р. у Волинському обласному бюро судово-медичної експертизи, виявлено наступні тілесні ушкодження: - крововилив з раною в ділянці правої брови, крововилив в лівій лобній ділянці, осадження шкіри в лобній ділянці над переніссям, крововилив в ділянці правої щоки з осадженням шкіри, крововилив в м`які тканини голови з внутрішньої сторони в лівій тім`яно-скроневій ділянці, перелом лівої тім`яної кістки з п`ятьма радіальними лініями, субарахноїдальний крововилив тім`яної долі лівої півкулі головного мозку вогнищевий крововилив з деструкцією в речовину головного мозку в ділянці тім`яної долі. При проведенні судово-медичного розтину трупа дитини 28.02.2020 року в Хмельницькому обласному бюро судово-медичної експертизи, виявлено: - п`ятипроменевий перелом лівої тім`яної кістки; - одна рана в ділянці правої брови; повне розходження підборідного симфізу тіла нижньої щелепи по середній лінії. Також, виявлено ділянки шкіри та м`яких тканин темно-багрового кольору в лобній ділянці по середній лінії, в лобній ділянці справа в проекції верхнього краю рани правої брови, в лівій підочній ділянці, в лівій тім`яно-скроневій ділянці голови, в ділянці кута рота зліва та лівої щоки, які по кольору відрізнялися від інших ділянок тіла та схожі на крововиливи. Під час проведення судово-гістологічної експертизи шматочків шкіри та м`яких тканин з лівої тім`яної ділянки, з ділянки лівої щоки, середньої лінії лобної ділянки голови, встановлено, що це є крововиливи. Отже, враховуючи вищевказане, експерти вважають, що на тілі трупа дитини виявлено наступні тілесні ушкодження: - крововилив в м`які тканини голови з внутрішньої сторони в лівій тім`яно-скроневій ділянці; - п`ятипроменевий перелом лівої тім`яної кістки; - субарахноїдальний крововилив тім`яної долі лівої півкулі головного мозку та вогнищевий крововилив з деструкцією в речовину головного мозку в ділянці тім`яної долі; - рана в ділянці правої брови; - крововилив в лобній ділянці справа в проекції рани правої брови; - крововилив в лівій лобній ділянці; - крововилив в лобній ділянці по середній лінії з осадженням шкіри; - крововилив в ділянці правої щоки з осадженням шкіри; - крововилив в лівій підочній ділянці; - крововилив в ділянці рота зліва та лівої щоки. Повне розходження підборідного симфізу тіла нижньої щелепи по середній лінії могло виникнути внаслідок гниття тканини симфізу. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді: крововиливу в м`які тканини голови з внутрішньої сторони в лівій тім`яно-скроневій ділянці, п`ятипроменевого перелому лівої тім`яної кістки, субарахноїдального крововиливу тім`яної долі лівої півкулі головного мозку та вогнищевого крововиливу з деструкцією в речовину головного мозку в ділянці тім`яної долі; - могли утворились, як від сильного одноразового удару по голові зліва зверху тупим твердим предметом з переважаючою травмуючою поверхнею, коли голова знаходилась в положенні опору на шийний відділ хребта, так і при одноразовому ударі до такого в зазначеному положенні голови. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді: крововиливу в лівій лобній ділянці, крововиливу в лобній ділянці по середній лінії з осадженням шкіри; крововиливу в ділянці правої щоки з осадженням шкіри; крововиливу в лівій підочній і крововиливу в ділянці кута рота зліва та лівої щоки; - могли утворитись як від неодноразових ударів тупими твердими предметами з обмеженою травмуючою поверхнею, так і при ударах до таких. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді: рани в ділянці правої брови; крововиливу в лобній ділянці справа в проекції рани правої брови; - могли утворитись, як від удару тупим твердим предметом з обмеженою травмуючою поверхнею, так і при ударі до такого. За своїм ступенем тяжкості тілесні ушкодження мають ознаки: - тяжких тілесних ушкоджень, як такі що небезпечні для життя в момент заподіяння (крововилив в м`які тканини голови з внутрішньої сторони в лівій тім`яно-скроневій ділянці як точка прикладання травмуючої дії, п`ятипроменевий перелом лівої тім`яної кістки, субарахноїдальний крововилив тім`яної долі лівої півкулі головного мозку та вогнищевий крововилив з деструкцією в речовину головного мозку в ділянці тім`яної долі); легких тілесних ушкоджень (крововилив в лівій лобній ділянці; крововилив в лобній ділянці по середній лінії з осадженням шкіри; крововилив в ділянці правої щоки з осадженням шкіри; крововилив в лівій підочній ділянці; крововилив в ділянці кута рота зліва та лівої щоки; рана в ділянці правої брови; крововилив в лобній ділянці справа в проекції рани правої брови). Відповідно до кількості виявлених тілесних ушкоджень на тілі трупа дитини, можна висловлюватись про те, що дитині було заподіяно не менше 6-ти окремих травмуючи дій в ділянку голови. В протоколі огляду місця події від 25.02.2020 року та на відео з додатку до протоколу, слідчим ОСОБА_11 , проведено виміри розмірів дверей туалету, де ОСОБА_10 виявила дитину, проведено виміри розмірів дверей житлового будинку. Також, слідчий ОСОБА_11 за допомогою об`єкта дослідження у вигляді пластикової ляльки, вказав яким чином могли бути заподіянні тілесні ушкодження, приклавши голову ляльки між дверима туалету та їх коробкою. Враховуючи локалізацію та характер тілесних ушкоджень, що були виявлені на тілі трупа дитини, можна висловлюватись про те, що їх утворення за механізмом на який вказав слідчий ОСОБА_11 під час огляду місця події 25.02.2020 року, є малоймовірним. Враховуючи, як локалізацію, так і характер тілесних ушкоджень, виявлених на тілі трупа дитини, можна висловлюватись про те, що утворення тілесних ушкоджень внаслідок падіння дитини на тверду горизонтальну поверхню при виході її із родових шляхів, виключається (т.5, а.с.214-226).

Відповідно до висновку експерта № 917, слід вважати, що у ОСОБА_9 на момент поступлення в лікарню 29 липня 2019 року були виявлені ознаки недавно перенесених пологів, а саме: збільшена матка до рівні пупка; наявність розриву промежини II ст., набряк ділянки зовнішніх статевих

органів; наявність саден на слизовій оболонці піхви; зміни шийки матки при огляді в дзеркалах у вигляді витончення країв, наявність дрібних крововиливів, зовнішні вічко відкрите, в зіві зверток крові; кров`янисті виділення з піхви - лохії. Слід вважати, що пологи відбулися в першій половині дня 29 липня 2019 p., як вказує ОСОБА_9 , оскільки вже о 17.30 год. в цей же день лікар ОСОБА_12 проводив обстеження пацієнтки при поступленні в лікарню. Немає підстав стверджувати про наявність у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, характерних для механічного (хірургічного) втручання у перебіг природних пологів (т.5, а.с.234-236).

Відповідно до висновку експерта № 297, можна вважати, що у ОСОБА_9 мались ознаки перенесених пологів. Такі описані зміни внутрішніх статевих органів як: збільшена матка до рівня пупка (22-23 т. вагітності), зміни шийки матки, садна на слизовій піхви, зафіксовані розриви промежини II ст. є ознаками перенесених пологів і, не виключено, що характер їх утворення може відповідати процесу стрімких/швидких пологів. Немає об`єктивних судово-медичних даних, що під час пологів у ОСОБА_9 мала місце втрата свідомості. Також немає об`єктивних даних для визначення часу тривалості пологів у ОСОБА_9 Категорично стверджувати те, що виявлені у трупа новонародженої дитини ушкодження виникли при падінні на горизонтальну тверду поверхню, комісія не може через відсутність судово-медичних даних (т.5, а.с.243-247).

Як видно з висновку судово-медичної експертизи № 101, про який йшлося вище, пуповина була розірвана і не перев`язана. Розірвана і не перев`язана пуповина, відповідно до того ж висновку експертизи, зумовила, поряд з іншими причинами, смерть дитини. ОСОБА_10 закопувала дитину вже з розірваною пуповиною. У ОСОБА_10 , з огляду на те, що вона вважала дитину мертвою і намагалася поховати тіло без розголосу, не було розумної потреби відривати послід від тіла дитини, розриваючи пуповину, і викидати його в вигрібну яму, де він пізніше був знайдений під час огляду місця події (т.1, а.с.241). Вона б поховала тіло дитини разом з послідом. Отже, ОСОБА_10 виявила дитину вже з розірваною і неперев`язаною пуповиною. Розірвати і не перев`язати пуповину до моменту прибуття на місце події ОСОБА_10 могла лише ОСОБА_9 , яка народила дитину. Нікого поряд з нею до прибуття ОСОБА_10 не було, розірвати пуповину, крім неї, було нікому. Для пересічної людини, тим більше для людини з медичною освітою, якою є ОСОБА_9 , зрозуміло, що розірвати і не перев`язати пуповину означає приректи дитину на смерть. Отже, вказані дії ОСОБА_9 , які є доведеними, підтверджують її прямий умисел на позбавлення життя дитини відразу після її народження. Удар по голові дитини був у руслі вказаного умислу ОСОБА_9 , прискорюючи його реалізацію. Докази того, що удар по голові дитини нанесла ОСОБА_10 , відсутні. За таких обставин є підстави твердити, що удар по голові дитини нанесла саме ОСОБА_9 , продовжуючи реалізацію свого умислу на позбавлення життя новонародженої дитини.

Суд відхиляє твердження ОСОБА_10 , що вона закопувала мертву дитину.

Відповідно до наведених вище висновків експертиз, дитина загинула, в тому числі від асфіксії - наслідку закриття дихальних шляхів тканиною, поліетиленовим пакетом та здавлення тіла землею, тобто наслідку дій ОСОБА_10 . Будь-яка пересічна людина, тим більше людина з медичною освітою, якою є ОСОБА_10 , виявивши дитину за обставин, які є у цій справі, викликала б швидку медичну допомогу, яка і мала б констатувати смерть. ОСОБА_10 цього не зробила, дитина виявилася живою і загинула від закопування.

В той же час, відсутні переконливі докази того, що ОСОБА_10 свідомо закопувала живу дитину. Як видно з наведених вище висновків експертиз, дитина на момент виявлення її ОСОБА_10 вже потерпіла від кровотечі з розірваної пуповини і удару по голові, який призвів до важкої черепно-мозкової травми. За таких обставин дитина справді могла не виявляти очевидних ознак життя, що могло наштовхнути ОСОБА_10 на висновок про її смерть, тим більше в умовах стресу від самої події. У всякому випадку, всі сумніви мають тлумачитися на користь обвинуваченого, не доведено, що ОСОБА_10 умисно вбила дитину. В той же час, дитина загинула внаслідок її необережних дій.

Обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та кваліфікація їх дій сформульовані досудовим слідством наступним чином:

«29.07.2019 ОСОБА_9 близько 11 год., перебуваючи у приміщенні туалету, який розташований на прибудинковій території за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, всупереч вимог ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, згідно яких на матір покладено обов`язок піклуватися про здоров`я своєї дитини, нехтуючи моральними та правовими нормами, перервала та умисно не перев`язала пуповину своїй новонародженій дитині, та в подальшому завдала їй удару по лівій тім`яно-скроневій ділянці голови, внаслідок чого відбувся радіальний перелом лівої тім`яної кістки та обмежено-дифузний крововилив під м`якою мозковою оболонкою в ділянках тім`яних звивин лівої півкулі мозку з вогнищем деструкції в речовині мозку (закрита черепно-мозкова травма), що в сукупності з попередньо домовленими діями ОСОБА_10 , які виразилися в поміщенні дитини в поліетиленовий пакет чорного кольору і коврик коричневого кольору та подальшому закопуванні на сусідній земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , призвели до смерті дитини, чим вчинили вбивство малолітньої дитини за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене п.п. 2, 12, ч. 2 ст. 115 КК України.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення:

дії ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кваліфіковані як вбивство малолітньої дитини за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене п.п. 2, 12, ч. 2 ст. 115 КК України.»

Однак, не доведено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 попередньо домовились вбити дитину у спосіб, зазначений у обвинуваченні, а саме: ОСОБА_9 не перев`язує пуповину і завдає дитині удару по голові, а ОСОБА_10 поміщає її у пакет і закопує. Судом досліджена інформація, яка збережена в електронних пристроях, якими користувались ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , доказів попередньої змови на вбивство дитини ця інформація не містить. Зокрема, інформація, збережена в електронних пристроях ОСОБА_9 , яка стосується справи, є звичайною для людини, яка збирається народжувати дитину, ніякої агресії щодо дитини ця інформація не містить. Пошук інформації щодо аборту не доводить умислу вбити потім вже народжену дитину. Жоден з допитаних судом свідків не надав інформації, яка могла б слугувати доказом умислу обвинувачених вбити дитину. Свідки повідомили, що вони не помічали вагітності ОСОБА_9 і що вона про неї не розповідала. Такі свідчення дозволяють зробити висновок, що ОСОБА_9 приховувала вагітність. Однак, таке приховування має пояснення не пов`язане з наміром вбити дитину після народження: не бажання розголосу, оскільки дитина зачата поза шлюбом, побоювання проблем на роботі, тощо. Тобто, саме по собі приховування вагітності наміру вбити дитину після народження не доводить. Інші свідки підтвердили інформацію, викладену у протоколах слідчих дій, і не більше того. Ще одним доказом наміру обвинувачених вбити дитину після народження обвинувачення вважає ту обставину, що ОСОБА_9 не зверталась до лікарів з приводу вагітності, в тому числі по місцю служби. Так, ця обставина доведена обвинуваченням. Однак, ця обставина відповідає наміру ОСОБА_9 приховувати вагітність і, так само, наміру вбити дитину після народження не доводить. За умови такого приховування дитина могла залишитися живою, існували загальновідомі варіанти вирішення проблеми догляду за нею. Висновок про попередню змову слідство намагається обґрунтувати також тією обставиною, що ОСОБА_10 , поряд з ОСОБА_9 , вчиняла дії щодо дитини: загорнула її у килимок, поклала у пакет і закопала. Однак, не існує жодного доказу погодження ОСОБА_10 своїх дій з ОСОБА_9 в будь-якій формі, в тому числі в формі конклюдентного погодження, тим більше неможливо твердити про попереднє погодження дій обвинуваченими. Усе відбувалося з розривом у часі: спочатку щодо дитини діяла ОСОБА_9 , потім щодо дитини діяла ОСОБА_10 . Їх контакти з приводу таких дій не доведені. Приховування ОСОБА_9 та ОСОБА_10 інформації щодо дитини після події не доводить їхньої змови у вбивстві дитини. Такі дії також мають розумне, не спростоване, пояснення, кожна з обвинувачених розраховувала у такий спосіб уникнути розслідування і можливих обвинувачень. Слідство досліджувало спілкування ОСОБА_9 та ОСОБА_10 після події, розраховуючи здобути докази їх попередньої змови. Однак такий захід змови не довів, радше навпаки, він таку змову спростовує, про що свідчить зміст і характер спілкування між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 після події. Зокрема, перша вибачається перед ОСОБА_10 за проблеми, які вона створила, зіпсувала всім життя та інше, що є не характерним для змови між ними в минулому, спрямованої на вбивство дитини.

Таким чином, попередня, і взагалі будь-яка, змова ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вбити дитину не доведена, є лише припущення щодо цього, які не можна покласти в основу обвинувачення.

Не доведена також наявність підстав для окремого обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за статтею 115 КК України.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 26, на період правопорушення ОСОБА_9 знаходилася в особливому психофізіологічному стані, обумовленому пологами, який, на тлі вираженого емоційного напруження (фрустрації), послаблював її здатність усвідомлювати свої дії та керувати ними під час пологів, а також відразу після них. Обвинувачена ОСОБА_9 на даний час на будь-який психічний розлад не страждає. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_9 не потребує (т.7, а.с.2-7). Як зазначалося вище, існування у ОСОБА_9 умислу вбити дитину, який виник під час вагітності, не доведене. Вбивство дитини, відповідно до судово-медичних висновків, про які йшлося вище, відбулося відразу після пологів, отже щодо ОСОБА_9 може йтися про застосування ст.117 КК України, а не ст.115 КК України.

ОСОБА_10 застала дитину відразу після пологів без свідомості, в стані коли вона вважала її померлою, хоча насправді дитина ще була живою. Експерт у висновку № 101 встановив, що настанню смерті дитини сприяли наявні у неї черепно-мозкова травма та неперев`язана розірвана пуповина (т.5, а.с.197-202). Експерти у висновку № 31 встановили, що черепно-мозкова травма у дитини могла утворитись, як від сильного одноразового удару по голові зліва зверху тупим твердим предметом з переважаючою травмуючою поверхнею, коли голова знаходилась в положенні опору на шийний відділ хребта, так і при одноразовому ударі до такого в зазначеному положенні голови, що дитині було заподіяно не менше 6-ти окремих травмуючи дій в ділянку голови, що враховуючи, як локалізацію, так і характер тілесних ушкоджень, виявлених на тілі трупа дитини, виключається що тілесні ушкодження могли утворитись внаслідок падіння дитини на тверду горизонтальну поверхню при виході її із родових шляхів. (т.5, а.с.214-226). Інші експерти не давали висновків, які суперечать згаданим висновкам або ставлять їх під сумнів.

Оскільки ОСОБА_9 народила дитину одна і іншого не доведено, ОСОБА_10 застала дитину вже без свідомості, не доведено також, що ОСОБА_10 розривала пуповину і завдавала дитині черепно-мозкову травму, залишається можливим лише один висновок: ОСОБА_9 народила дитину, перебувала в особливому стані, маючи намір вбити дитину, розірвала і не перев`язала пуповину, нанесла дитині ушкодження голови з тим же наміром, від чого дитина втратила свідомість і видавалася мертвою, вважала що вчинила для вбивства дитини усі дії, однак дитина продовжувала лишатися живою. Тобто, ОСОБА_9 , будучи матір`ю дитини, відразу після пологів вчинила закінчений замах на вбивство дитини. У зв`язку з цим, її дії слід перекваліфікувати з п.2, 12 ч.2 ст.115 КК України на ч.2 ст.15, ст.117 КК України.

Не доведено, що ОСОБА_10 , попередньо змовившись з ОСОБА_9 , умисно вбила дитину, не доведено, що ОСОБА_10 розривала пуповину і завдавала дитині черепно-мозкову травму, з огляду на викладене вище.

В той же час, доведено, що причиною смерті дитини була асфіксія, внаслідок того, що ОСОБА_10 загорнула дитину в килимок, помістила у поліетиленовий пакет і закопала її у землі. Те, що вказані дії вчинила саме ОСОБА_10 доведено, зокрема, тим, що вона показала місце, де вона закопала дитину і саме в цьому місці було знайдене тіло дитини (протокол від 30.07.19 року, т.1, а.с.238-243, т.2 а.с.1-23).

ОСОБА_10 ствердила, що вважала дитину мертвою. Однак, судово-медичними експертами встановлено, що дитина до закопування була живою і що саме закопування призвело до асфіксії і смерті дитини, що видно з наведених вище судово-медичних висновків. Пересічній людині, тим більше ОСОБА_10 , яка має медичну освіту, відомо, що існують процедури, які дозволяють переконатися, що людина дійсно померла і лише після дотримання цих процедур тіло можна закопувати. Відомо, що необхідно викликати медиків, поліцію, які і мають прийняти рішення. Проігнорувавши ці застороги, покладаючись на своє переконання, що дитина мертва, яке виявилось невірним, ОСОБА_10 поспішно і бездумно закопала дитину, що призвело до смерті останньої.

В той же час, не доведено з достатньою надійністю, що ОСОБА_10 було байдуже, мертва дитини, чи ні, що могло стати підставою для існування у неї непрямого умислу на вбивство дитини.

Як видно з сказаного вище, дитина, в момент, коли її виявила ОСОБА_10 , мала тяжкі тілесні ушкодження та кровотечу з неперев`язаної пуповини, які, самі по собі, були небезпечні для життя дитини, зокрема призвели до втрати свідомості і відсутності очевидних ознак життя. За таких обставин та в умовах стресу від надзвичайної події у ОСОБА_10 дійсно могло виникнути переконання, що дитина мертва, для такого виникнення були підстави. ОСОБА_10 має медичну освіту, однак не доведено, що ця освіта у неї була достатньо міцною для того щоб у складному випадку, який мав місце, допускати, що дитина жива, а отже відповідати за умисне вбивство.

Обвинувачення у умисному вбивстві дитини є серйозним і тяжким обвинуваченням, а отже для нього мають бути надійні і безспірні підстави, чого немає у цьому випадку. Винуватість ОСОБА_10 у умисному вбивстві дитини не доведена.

В той же час, доведена винуватість ОСОБА_10 у необережному вбивстві дитини. ОСОБА_10 не знала, що дитина жива, однак повинна була і могла це знати, мала для цього можливості. Тому ОСОБА_10 має відповідати за наслідки своїх дій - загибель дитини від асфіксії через необережність.

У зв`язку з цим, дії ОСОБА_10 слід перекваліфікувати з п.2, 12 ч.2 ст.115 КК України на ч.1 ст.119 КК України.

У матеріалах провадження наявна постанова слідчого від 13.03.20 про закриття кримінального провадження № 0000509 від 30.07.19 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.117 КК України (т.4, а.с.37-41).

Згадана постанова скасована постановою прокурора від 08.08.23 (т.7, а.с.75-78), що зумовило скаргу захисника ОСОБА_13 (т.7, а.с.81-85), в якій він просить визнати дії прокурора незаконними.

Дії прокурора, який виніс постанову, законні, підстави для скасування постанови відсутні.

Постанова слідчого, яку скасував прокурор, є незаконною і її слід було скасувати.

Жодної процесуальної потреби для слідчого виносити таку постанову не було, мета її винесення незрозуміла. Нікому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.117 КК України, не повідомлялося. Так, ст.117 КК України фігурувала у попередній кваліфікації при внесенні відомостей до ЄРДР, однак це попередня кваліфікація, слідство кваліфікувало дії по іншому, ніякої потреби закривати провадження по одному з нереалізованих варіантів кваліфікації не було, це було абсолютно надумане, а отже незаконне, рішення слідчого. Згадане рішення слідчого було шкідливим своїми формальними процесуальними наслідками, які, певно, залишилися поза увагою слідчого. Його постанова створила формальні перешкоди для кваліфікації дій ОСОБА_9 за ст.117 КК України, якщо була б не доведена інша кваліфікація її дій. Згадана постанова фактично порушувала право на захист ОСОБА_9 , оскільки заважала перекваліфіковувати її дії на більш м`яку статтю КК. При цьому, як вірно зазначив прокурор, який скасував постанову, постанова слідчого була передчасною і необґрунтованою, оскільки слідчий виніс її не перевіривши, чи була ОСОБА_9 в особливому психофізіологічному стані, обумовленому пологами, не провівши, зокрема, експертизу. Згадана постанова незаконна і не може залишатися в силі, оскільки згадана експертиза була проведена в суді, більше того, суд віднайшов підстави для перекваліфікації дій ОСОБА_9 на ст.117 КК України. Прокурор поступив законно, незалежно від своєї позиції щодо кваліфікації дій ОСОБА_9 , оскільки не можна допускати, щоб незаконні постанови слідчого створювали штучні перешкоди для дискусії в суді щодо кваліфікації дій обвинуваченої і прийняття рішення судом за наслідками цієї дискусії.

До того ж, доводи захисника про процесуальну неможливість для прокурора скасувати постанову слідчого в суді є невірними.

Згідно ч.6 ст.284 КПК:

«Копія постанови слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору. Прокурор протягом двадцяти днів з моменту отримання копії постанови має право її скасувати у зв`язку з незаконністю чи необґрунтованістю. Постанова слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження також може бути скасована прокурором за скаргою заявника, потерпілого, якщо така скарга подана протягом десяти днів з моменту отримання заявником, потерпілим копії постанови.»

Наявність у матеріалах провадження супровідного листа про направлення згаданої вище постанови прокурору (т.4, а.с.35) не доводить, що постанова реально була надіслана слідчим і отримана прокурором. Слід наголосити, що строк для скасування прокурором постанови слідчого починається, згідно ч.6 ст.284 КПК, з моменту отримання прокурором постанови, а не з дати її винесення, чи дати, вказаної на супровідному листі слідчого. Доказів отримання прокурором постанови провадження не містить, а отже неможливо твердити про пропущення прокурором строку на скасування постанови слідчого. Базувати свої висновки на припущенні, що раз прокурор мав доступ до багатьох томів провадження, серед яких була постанова слідчого, то слід вважати, що він отримав постанову, не можна, оскільки закон стоїть на позиції, що прокурор має отримати конкретну постанову, а не томи провадження з нею.

Таким чином, ОСОБА_9 вчинила закінчений замах на умисне вбивство своєї новонародженої дитини відразу після пологів - кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ст.117 КК України.

Таким чином, ОСОБА_10 вчинила вбивство через необережність - кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.119 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_9 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, її особу.

Обставин, які обтяжують покарання, суд щодо ОСОБА_9 не вбачає.

Обставин, які пом`якшують покарання, з числа передбачених ст.66 КК України, суд щодо ОСОБА_9 не вбачає.

Призначаючи покарання ОСОБА_10 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, її особу.

До обставин, які обтяжують покарання, суд щодо ОСОБА_10 відносить вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

Обставин, які пом`якшують покарання, з числа передбачених ст.66 КК України, суд щодо ОСОБА_10 не вбачає.

Суд щодо ОСОБА_9 враховує також те, що вона вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується у місці проживання та роботи.

Суд щодо ОСОБА_10 враховує також те, що вона вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується у місці проживання та роботи.

В той же час, суд щодо кожної з обвинувачених не вбачає підстав для застосування ст.75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням. Кожна з обвинувачених не демонструє ознаки щирого каяття, зосередившись на самозахисті і самовиправданні. Наслідок дій кожної з обвинувачених непоправний - загибель людини, до того ж, малолітньої дитини. За таких обставин застосування ст.75 КК України неможливе.

Керуючись ст.323, 324 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_9 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ст.117 КК України, і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

ОСОБА_10 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання засудженій ОСОБА_9 рахувати з дня затримання у зв`язку з приведенням вироку до виконання в частині покарання.

Строк відбування покарання засудженій ОСОБА_10 рахувати з дня затримання у зв`язку з приведенням вироку до виконання в частині покарання.

Зарахувати ОСОБА_9 у строк відбування покарання, призначеного їй цим вироком, строк перебування її під вартою з 26 вересня 2019 року до 18 травня 2020 року включно у співвідношенні один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_10 у строк відбування покарання, призначеного їй цим вироком, строк перебування її під вартою з 26 вересня 2019 року до 18 травня 2020 року включно у співвідношенні один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_9 в дохід держави судові витрати в сумі 17320 (сімнадцять тисяч триста двадцять) грн. 81 коп.

Стягнути з ОСОБА_10 в дохід держави судові витрати в сумі 17320 (сімнадцять тисяч триста двадцять) грн. 81 коп.

Речові докази у справі: мобільний телефон Lenovo, imei НОМЕР_1 , imei НОМЕР_2 - повернути ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ;

мобільний телефон Samsung з номером телефону НОМЕР_3 - повернути ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ;

мобільний телефон марки Lenovo чорного кольору без сім-карти - повернути ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ;

сім-карти оператора Київстар з номерами НОМЕР_4 , НОМЕР_5 - повернути ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ;

телефон Нокіа чорного кольору - повернути ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ;

флеш-накопичувач чорного кольору - повернути ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ;

особову медичну карту ОСОБА_14 - повернути власнику;

сертифікат проходження психіатра ОСОБА_9 - залишити при матеріалах кримінального провадження;

сертифікат проходження нарколога ОСОБА_9 - залишити при матеріалах кримінального провадження;

направлення на УЗД ОСОБА_9 від 18.04.2018 - залишити при матеріалах кримінального провадження;

дві лопати з дерев`яними держаками, майка рожевого кольору, шорти білого з синім кольорів, труси блакитні, рушник різнокольоровий, штани синього кольору, футболка блакитна, взуття - тапочки бордового кольору, мобільний телефон синього кольору ІМЕІ НОМЕР_6 з картою «Київстар» НОМЕР_7 - повернути ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ;

речі та документи: три оптичні диски DVD-R 4,7 Gb «ARITA», медичну документацію щодо надання післяпологової медичної допомоги ОСОБА_9 на 42 арк., диск DVD-R №1039/14 від 08.08.2019, диск DVD-R №1035/14 від 08.08.2019, диск DVD-R №1036/14 від 08.08.2019, диск DVD-R №1038/14 від 08.08.2019, диск DVD-R №1037/14 від 08.08.2019, оптичний диск CD-R «15951вк», оптичний диск CD-R «вх21341 вих 15655/3/кт», оптичний диск «вх30206 вих22251/3/кт» - залишити при матеріалах кримінального провадження;

коврик коричневого кольору; поліетиленовий пакет чорного кольору; ляльку у вигляді новонародженої дитини; шприц та ампулу «Кетанов» - знищити;

зразки ґрунту з поверхні, взірці ґрунту з дна ями, зразки ґрунту, на яких можливо є речовина біологічного походження, - знищити;

об`єкт темно-коричневого кольору неправильної форми біологічного походження; змиви речовини бурого кольору з цегли туалету; змиви речовини бурого кольору, схожої на кров - знищити;

біологічні зразки (зразки букального епітелію, нігтьові пластини та змиви) ОСОБА_10 ; біологічні зразки (зразки букального епітелію) ОСОБА_9 ; біологічні зразки (зразки букального епітелію) ОСОБА_15 ; зразки букального епітелію ОСОБА_16 ; зразки букального епітелію ОСОБА_17 ; біологічні зразки (зразки букального епітелію, зразки крові) трупа дитини - знищити;

4 скельця (36 зрізів) №1058 (621), блоки 14 штук №1058 (621), формаліновий архів 12 об`єктів №1058 (621), 1 скельце (7 зрізів) №1535 (903), блоки 1 штука №1535 (903), формаліновий архів 1 об`єкт №1535 (903) - знищити.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді від 01.08.2019 року та від 01.11.2019 року, скасувати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженим та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення вироку.

Головуючий ОСОБА_18

Судді ОСОБА_19

ОСОБА_20