справа № 361/3507/19
провадження № 1-кп/361/186/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2024 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі :

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

за участі : секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002298 від 29.05.2018, який надійшов з Броварської місцевої прокуратури Київської області по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борзя Читинської області Російської Федерації, громадянина України, згідно обвинувального акту зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , а зі слів : АДРЕСА_2 , військовослужбовця ЗСУ, не одруженого, утриманців не має, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває вказане кримінальне провадження, ухвалою від 18.05.2023 після повторного автоматизованого розподілу судової справи суддею ОСОБА_1 прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання, на розгляд у якому винесено питання регламентовані ст.ст. 314-316 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просить призначити судовий розгляд кримінального провадження зазначивши, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстави для закриття кримінального провадження відсутні, кримінальне провадження підсудне цьому суду і наявні всі підстави для призначення судового розгляду.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заперечував проти призначення справи до судового розгляду, просить суд розглянути направлене до суду 11.04.2023 клопотання про закриття вказаного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України посилаючись на те, що відомості про кримінальне правопорушення по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 296 КК України внесені до ЄРДР 29.05.2018. Постановою від 29.05.2018 кримінальне провадження № 0002298 від 29.05.2018 об`єднано із кримінальним провадженням № 0002299, об`єднаному кримінальному провадженню присвоєний № 0002299. Із постанови про продовження строку досудового розслідування від 28.07.2018 вбачається, що 29.05.2018 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 та ч. 4 ст. 296 КК України, отже, відповідно до ч. 3 ст. 219 КПК України, останнім днем досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні був 29.07.2018, керівником Броварської місцевої прокуратури відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 294 КПК України строк досудового розслідування продовжено до 28.08.2018, у подальшому строк досудового розслідування не продовжувався, отже з 29.08.2018 подальші процесуальні рішення/дії та слідчі дії у цьому кримінальному провадженні було здійснено поза межами строку досудового розслідування.

У разі, якщо суд прийде до висновку про відсутність підстав для закриття вказаного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, адвокат ОСОБА_5 просить розглянути подане клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з тих підстав, що обвинувальний акт складено з порушенням вимог КПК України, а саме: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення у повідомленні про підозру та обвинувального акту не збігаються; в порушення п. 9 ч. 2 ст. 291 КПК України вручений 15.05.2019 обвинуваченому обвинувальний акт не містить дати його складання та затвердження; в порушення п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт не містить розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а містить лише вказівку, що потерпілим цивільний позов не заявлявся, при цьому із формулювання обвинувачення вбачається, що хуліганськими діями пошкоджено майно потерпілого, а саме вхідні двері; обвинувальний акт містить правову кваліфікацію, що не відповідає викладеним у ньому формулюванню обвинувачення та обставинам кримінального правопорушення, а також недопустимі суперечності та незрозумілу правову кваліфікацію (молоток не відноситься до спеціально пристосованих для нанесення тілесних ушкоджень знарядь злочину; в формулюванні обвинувачення не міститься вказівка на те, що у обвинуваченого виник умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства саме із застосуванням вогнепальної зброї та в обвинувальному акті не вказано будь-якої ознаки, яка б дозволила відносити його до вогнепальної зброї у розумінні ч. 4 ст. 296 КК України; з обвинувального акту не вбачається, що пошкодження дверей потерпілого відбулось у громадському місці і було грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, а викликано особистими неприязними стосунками); обвинувальний акт обвинуваченому був вручений слідчим, отже прокурором ОСОБА_4 фактично не висунуто обвинувачення у вчиненні інкримінованого правопорушення, що унеможливлює судовий розгляд і вказує на невідповідність обвинувального акту вимогам п. 3 ч. 4 ст. 291 та ст. 293 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Прокурор заперечувала проти задоволення обох клопотань сторони захисту посилаючись на їх безпідставність.

Заслухавши доводи учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та додатки до нього, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно положень ст. 337 КПК України судовий розгляд може бути проведений виключно стосовно особи, яка набула статусу обвинуваченого в порядку, передбаченому Законом.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, зокрема, про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.п. 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобовязані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням.

Зі змісту ч. 4 ст. 110 КПК випливає, що досудове розслідування завершується складанням обвинувального акту як процесуального рішення, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Разом із тим суд констатує, що завершення досудового розслідування не є тотожним його закінченню. Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування закінчується направленням до суду обвинувального акта. Статтею 283 КПК України визначені загальні положення саме закінчення (а не завершення) досудового розслідування, одним із способів якого відповідно до п. 3 ч. 2 цієї статті є звернення до суду з обвинувальним актом. Іншим способом закінчення досудового розслідування відповідно до п. 1 ч. 2 вказаної статті є закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом. Цією ж статтею визначені строки, протягом яких повинно бути закінчено (а не завершено) досудове розслідування з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину - два місяці.

Системний аналіз зазначених норм КПК України свідчить про те, що визнання зібраних під час досудового розслідування доказів достатніми для складання обвинувального акта та, власне, складання самого обвинувального акта означає завершення досудового розслідування, тобто завершення проведення слідчих (розшукових) дій, спрямованих на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Законом України від 03.10.2017 № 2147-VIII положення ч. 1 ст. 284 КПК України було доповнено п. 10, згідно з яким кримінальне провадження закривається у разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоровя особи.

Вказана норма була введена в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, та не має зворотньої дії в часі, застосовується до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

Внесені зміни кореспондують загальні засади кримінального провадження, закріплені у ст. 28 КПК, відповідно до якої розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень, і співвідносяться з практикою Європейського Суду з прав людини.

Так у справі «Іванов проти України» зазначено, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у кримінальному провадженні застосовується у такий спосіб, щоб особа, яку звинувачено, не залишалася тривалий час у стані невизначеності щодо своєї долі (п. 71). Аналогічні позиції ЄСПЛ висловив у справах «Карт проти Туреччини» (п. 68), «Вемхофф проти Німеччини» (п. 18). При цьому ЄСПЛ у справі «Іванов проти України» вказав, що період, який має прийматися до уваги повинен відраховуватися саме з порушення кримінальної справи проти особи (п. 63).

Водночас, відповідно до ст. 283 КПК України прокурор зобовязаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: (1) закрити кримінальне провадження; (2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; (3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

У постанові Верховного Суду від 15.09.2021 справа № 711/3111/19 суд касаційної інстанції зазначив, що перевірка судом першої інстанції у підготовчому провадженні дотримання прокурором вимог, передбачених статтями 291, 293 КПК, а також виконання ним приписів статті 219 КПК в частині направлення обвинувального акту у строки досудового розслідування є передумовою набуття підозрюваним у вчиненні злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я особи, процесуального статусу обвинуваченого стосовно якого, відповідно до частини 1 статті 337 КПК, має здійснюватися судовий розгляд.

Направлення прокурором обвинувального акту після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а, отже, унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК.

Аналогічні висновки зроблені у постановах ККС/ВС від 29.11.2021 року справа № 405/3805/20, від 01.07.2021 справа № 752/3218/20, від 07.12.2021 року справа № 946/1753/20, від 26.05.2020 у справі №556/1381/18, від 26.05.2020 у справі №712/6375/18.

З обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 29.05.2018 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002298 за фактом вчинення кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, який відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Із реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 28.08.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру, та в цей же день 28.08.2018 винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення в розшук підозрюваного, яку 22.02.2019 постановою заступника прокурора регіональної прокуратури ОСОБА_7 скасовано.

Згідно положень ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, тобто в даному випадку до 28.10.2018.

В постанові ВС від 06.06.2023 у справі №343/828/22 зроблено висновок про те, що процесуальні рішення прокурора про скасування постанови слідчого про зупинення досудового розслідування за своєю правовою природою є аналогічними із ухвалами слідчих суддів, якими скасовуються такі постанови про зупинення досудового розслідування, тому колегія суддів приходить до висновку, що у разі скасування прокурором постанови про зупинення кримінального провадження строк із дня винесення відповідної постанови слідчого до дня її скасування прокурором включається у строки досудового розслідування.

Відтак, часовий проміжок з 28.08.2018 по 22.02.2019 включається у строк досудового розслідування, а досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні повинно було бути закінченим 28. 10.2018.

Однак обвинувальний акт було складено та затверджено прокурором 15.05.2019, направлено до суду 16.05.2019, а отримано судом 17.05.2019, що свідчить про очевидне порушення вимог кримінального процесуального законодавства України.

При цьому, в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутня інформація про продовження або зупинення строку досудового розслідування. Також жодного спростування вказаному не було наведено й прокурором в судовому засіданні.

Крім того, вирішуючи клопотання сторони захисту про закриття даного кримінального провадження суд враховує висновки Обєднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 13.02.2023 у справі № 932/8842/20 щодо застосування положень п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, в яких зазначено, що викладене у п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК поняття «злочину проти життя та здоровя особи» охоплює не тільки злочини, передбачені в розділі II Особливої частини КК, а також включає й інші склади злочинів, у яких додатковим обєктом посягання є життя та здоровя особи. При вирішенні питання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК необхідно виходити з інкримінованих фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення та враховувати, з огляду на положення ст. 12 КК, тяжкість відповідного злочину, обєктом посягання (основним або додатковим) якого є життя та здоровя особи. Якщо з огляду на приписи ст. 12 КК та санкцію відповідної кримінально-правової норми злочин із додатковим обєктом посягання у виді життя та здоровя особи є тяжким чи особливо тяжким, то він для застосування положень п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК охоплюється поняттям «тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоровя особи».

В даному кримінальному провадженні, згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України (тяжкий злочин), а саме у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю (хуліганство), вчиненому групою осіб із застосуванням вогнепальної зброї, в результаті якого пошкоджені вхідні двері, таким чином, відповідно до висунутого обвинувачення, ОСОБА_4 не посягав на життя та здоровя інших осіб.

Враховуючи, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні був складений 15.05.2019, затверджений прокурором 15.05.2019, тобто процесуальне рішення про висунення обвинувачення прийняте поза межами строку досудового розслідування, передбаченого ч. 1 ст. 219 КПК України.

Оскільки обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень і яким завершується досудове розслідування, про що вказує ч. 4 ст. 110 КПК України, а відповідно до ст. 219 КПК України досудове розслідування закінчується зверненням до суду з обвинувальним актом, тож суд приходить до висновку, що складання (прийняття процесуального рішення) та скерування (вчинення процесуальної дії) до суду обвинувального акту відбулось поза межами строку досудового розслідування, що прямо суперечить КПК України, а тому суд, ураховуючи, що кримінальне правопорушення, яке інкримінувалося ОСОБА_4 , не належить до категорій тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, приходить до висновку про необхідність закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

Враховуючи встановлені судом обставини суд не знаходить підстав для розгляду інших заявлених клопотань.

Керуючись ст.ст. 3, 219, 284, 314, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження № 0002298, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29.05.2018 за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, закрити на підставі пункту 10 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України у звязку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1