Справа180/287/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.07.2023 року за № 0000293 по обвинуваченню :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки

м. Марганець Дніпропетровської області, громадянка України, маючої на

утриманні неповнолітню дитину2014 року народження, із середньою освітою,

незаміжньою, не працюючої, проживаючої за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше судимої:

23.11.2023 Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. ч.1,2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 01.02.2024 вирок змінено в частині призначеного покарання, остаточно призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

12 червня 2023 року приблизно о 13:00 годині ОСОБА_3 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння викрала мобільний телефон марки «Meizu» моделі «U20» (U685Q), вартістю 2718 гривень, що належить ОСОБА_7 , яким розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, вчинене в умовах воєнного стану.

Під час судового розгляду, 5 червня 2024 року між прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 , за участі адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні.

Згідно угоди сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, за ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням та покласти на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить із наступного.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначила, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, тому просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачена ОСОБА_3 беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, в обсязі обвинувачення, надала згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявила, що здатна реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди про визнання винуватості, зобов`язання. Просила угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що угода відповідає вимогам КПК України та КК України та також, просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності. Також у письмовій згоді прокурору від 31 травня 2024 року на укладення угоди про визнання винуватості, потерпілий зазначив, що він претензій ні до кого не має.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі у випадках надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ним угоди.

31 травня 2024 року потерпілим ОСОБА_7 надано прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_3 .

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_3 визнала себе винною, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, що в силу вимог ч.4 ст.469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.

Таким чином, в даному кримінальному провадженні можливе укладання угоди про визнання винуватості, відповідно до ч.4 ст.469 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_3 погодилася на призначення узгодженого покарання, що підтвердила під час проведення судового засідання. Обвинувачена цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч.2ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винною, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтверджено прокурором, обвинуваченою, та її захисником під час підготовчого судового засідання.

Суд зазначає, що зміст угоди відповідає вимогам ст.472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація злочину є правильною, за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зобов`язання взяті за угодою ОСОБА_3 можуть бути виконані повністю, а тому наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлені.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої - є щире каяття та відшкодування завданого збитку.

Обставиною, які обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення особю, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує, що вона має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, тому суд приходить до висновку, що обвинуваченій необхідно призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Остаточне покарання слід призначити на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2023 року, більш суворим, призначеним даним вироком, із звільненням її від відбуття покарання з іспитовим строком на підставі ст.75 КК України та покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Нікопольської окружної прокуратури та обвинуваченою ОСОБА_3 за участі захисника адвоката ОСОБА_5 і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувався.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченої.

Долю речових доказів вирішити згідно ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 368, 370, 373-374, 468, 473-475 КПК України, - суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 5 червня 2024 року в кримінальному провадженні № 0000293 між прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 , за участю адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.4 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 23.11.2023 року, більш суворим, призначеним даним вироком, остаточно визначивши покарання у виді п`яти років позбавлення волі .

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю три роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Згідно пунктів 1-2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 260 гривень на проведення судової експертизи № 6214/23 від 6.12.2023 року.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Meizu» моделі «U20» (U685Q), коробку з-під мобільного телефону, які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_7 - залишити за належністю; специфікацію до договору від 12 червня 2023 року про заставу телефону - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області на підставі угоди між прокурором та обвинуваченою про визнання винуватості може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченою, її захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення їй наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1