Справа №592/5569/24 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/309/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА

Іменем України

15 травня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 592/5569/24 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.04.2024 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК або зменшити заставу до 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки ризики є недоведеними, а сама лише тяжкість можливого покарання не може бути вирішальною при застосуванні найсуворішого запобіжного заходу, її підзахисний є особою молодого віку, має повноцінний склад сім`ї, офіційне місце реєстрації та проживання, є студентом 4 курсу, позитивно характеризується за місцем навчання, реєстрації, на обліках у лікарів не перебуває, раніше не притягувався до юридичної відповідальності, вину у вчиненому визнав і співпрацює зі слідством, не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування, суду.

06.04.2024 до Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням, погодженим із прокурором Окружної прокуратури м. Суми звернувся слідчий СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК, а саме у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини PVP.

04.04.2024 ОСОБА_9 було затримано в порядку ст. 208 КПК та в цей же день до ЄРДР за № 0001047 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК, а 05.04.2024 йому було повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 307 КК.

Зважаючи на те, що встановлені ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні та вчиняти інші кримінальні правопорушення, слідчий просив застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.04.2024 до підозрюваного ОСОБА_9 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою до 24-00 год. 31.05.2024 із визначенням застави в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 181680 грн, та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК у разі її внесення. Своє рішення слідчий суддя суду першої інстанції умотивувала тим, що стороною обвинувачення доведено наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого правопорушення, існування ризиків, на які вказував слідчий, і недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи захисника ОСОБА_8 , яка підтримала апеляційну скаргу, доводи прокурора ОСОБА_7 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши клопотання, слідча суддя суду першої інстанції дійшла правильного висновку про застосування до ОСОБА_9 саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою, а не будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого у ч. 1 ст. 176 КПК, та дотрималася вимог ст. 176, 177, 178, 183 і 194 КПК, з`ясувала і дослідила всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання особи під вартою, а саме наявність у органу досудового розслідування обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК, існування ризиків, на які вказував слідчий у своєму клопотанні, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.

Зокрема, ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за які законом передбачене покарання лише у виді позбавлення волі на строк до десяти років, існують реальні ризики того, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування, суду, незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, і застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання визначеним в ухвалі слідчого судді ризиків.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується сукупністю наданих стороною обвинувачення доказів відповідно п. 1 ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК, будь-які докази, які б викликали сумніви в обґрунтованості підозри на цій стадії процесу у кримінальному провадженні відсутні.

При встановленні факту наявності обґрунтованої підозри колегія суддів також враховує і усталену судову практику з цього питання ЄСПЛ, який у своїх численних рішеннях (зокрема від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine, п. 175) і від 20.03.1997 у справі «Луканов проти Болгарії» (Lukanov v. Bulgaria) визначив, що слідчий суддя, оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення», а в іншому рішенні від 28.10.1994 у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» (John Murray v. the United Kingdom), заява № 14310/88) ЄСПЛ зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу». Питання про те, що «тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою» (п. 3 рішення від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v. Italy), заява № 9627/81).

Таким чином, наявні у теперішній час докази для визнання підозри обґрунтованою є достатніми, а доведення факту вчинення кримінального правопорушення є завданням подальшого досудового розслідування. При цьому, незважаючи на те, що на стадії застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний дослідити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК, а також встановити, чи доводять надані стороною обвинувачення докази наявність обставин, зазначених в ч. 1 ст. 194 КПК, але в той же час цей же слідчий суддя позбавлений процесуальної можливості встановлювати будь-які обставини вчинення злочину та давати безпосередньо оцінку доказам його вчинення.

Мають місце і заявлені у клопотанні слідчого ризики того, що ОСОБА_9 в силу тяжкості покарання, що йому загрожує в разі визнання його винним у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому врахування тяжкості злочину у даному випадку як вірно зазначив слідчий суддя має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що ОСОБА_9 може іншим чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої небезпека ризику переховування від органів досудового розслідування і суду може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з інформацією про матеріальний, соціальний стан особи та інше.

На підтвердження існування даного ризику свідчать і ті обставини, що ОСОБА_9 не одружений, дітей не має, тобто відсутні соціальні фактори стримуючого характеру.

Є обґрунтованим і ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК, враховуючи фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , зокрема те, що він знайомий зі свідками у даному провадженні.

Також ОСОБА_9 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюється у вчиненні злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, зроблені ним на території м. Суми «закладки», які були виявлені при огляді мобільного терміналу ОСОБА_9 органом досудового розслідування не встановлені, а тому останній, перебуваючи на волі матиме змогу продовжити вчиняти протиправні дії.

Крім того, колегія суддів враховує, що дане кримінальне провадження перебуває на початковій стадії досудового розслідування, а відтак ймовірність того, що підозрюваний може вдатися до спроб перешкоджання кримінальному провадженню існує і є вагомою.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК, є необґрунтованими і задоволенню не підлягають, оскільки при розгляді клопотання прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які вказують на наявність цих ризиків.

Твердження захисника ОСОБА_8 про те, що її підзахисний вину у вчиненому визнав, наміру переховуватися не має, є особою молодого віку, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, колегія суддів до уваги не бере, оскільки наведені обставини не є достатньо переконливими, щоб нівелювати ризики, встановлені слідчим суддею, враховуючи стадію, на якій перебуває досудове розслідування.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи захисника в апеляційній скарзі про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який до того ж є студентом та проживає у гуртожитку, є непереконливими і задоволенню не підлягають.

Не погоджується колегія суддів і з доводами захисника про необхідність зменшення ОСОБА_9 розміру застави, оскільки розмір застави має бути таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. При цьому слідчий суддя повинен, враховувати положення ст. 177, 178 КПК та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Застава фактично є гарантією, що підозрюваний чи обвинувачений буде сумлінно виконувати визначені кримінально процесуальним законом обов`язки, а суд має визначити таку суму застави, яка б дисциплінувала і мотивувала останнього на їх виконання.

Визначена слідчим суддею застава в якості альтернативного запобіжного заходу в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, враховуючи кількість вилученої у нього психотропної речовини PVP, не є завідомо непомірною для підозрюваного ОСОБА_9 , разом з тим є цілком здатною забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і умотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, у зв`язку з чим колегія суддів приходить висновку про залишення судового рішення без змін, а поданої апеляційної скарги без задоволення

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України,

постановила:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.04.2024 відносно ОСОБА_10 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4