Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 550/523/21
Провадження № 1-кп/553/41/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року м. Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000026 від 29.04.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України,

в с т а н о в и в :

02.06.2021 Полтавською обласною прокуратурою на розгляд Чутівського районного суду Полтавської області скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000026 від 29.04.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України,

За обвинувальним актом складеним у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 пред`явлено звинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, а саме вчиненні у період з грудня 2019 року по 24.02.2021 злочинних дій, які виразились у незаконному придбанні з метою збуту, зберіганні з цією метою, збуті та транспортуванні з метою збуту незаконно виготовлених сирту етилового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів тощо.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 17.12.2021 було задоволено подання керівника апарату Чутівського районного суду Полтавської області від 07.12.2021 та передано кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 на розгляд Ленінського районного суду м. Полтави.

У відповідності до вимог ч.6 ст.34 КПК України, суд, якому направлено кримінальне провадження з іншого суду, розпочинає судове провадження зі стадії підготовчого судового засідання незалежно від стадії, на якій в іншому суді виникли обставини, передбачені частиною першої цієї статті.

23.12.2021 кримінальне провадження надійшло на розгляд Ленінського районного суду м.Полтави та за ухвалою від 24.12.2021 було прийнято до розгляду з призначенням підготовчого судового засідання.

За ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 14.01.2022 на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_4 призначено судовий розгляд, дослідження доказів визначено в повному обсязі.

14.03.2024 на адресу суду надійшло письмове клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Клопотання вмотивоване тим, що скоєне кримінальне правопорушення є нетяжким злочином та з часу його вчинення минуло більше трьох років, а отже строк притягнення сплинув.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 після роз`яснення йому підстав звільнення та наслідків закриття провадження, підтримав подане ним письмове клопотання, не заперечував проти звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України на підставі ст.49 КК України за закінченням строків давності.

Захисник обвинуваченого заявлене клопотання підтримав, посилаючись на наявність матеріально-правових та процесуально правових підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, що тягне за собою закриття кримінального провадження.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечень не мав, вказуючи, що обставини, які викликають зупинення строків чи їх переривання у даному кримінальному провадженні відсутні і з часу вчинення злочину, який є нетяжким минуло більше трьох років.

З`ясувавши позиції учасників судового провадження, присутніх в судовому засіданні, перевіривши наявні в розпорядженні суду матеріали, виходячи з меж заявленого клопотання, роз`яснивши обвинуваченому суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, суд зазначає про наступне.

Згідно із ст.44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку (ч.3 ст.285 КПК України).

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо кримінального провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).

Положеннями ст. 49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Згідно із ч.2 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років (ч. 3 ст. 49 КК України).

За обвинувальним актом ОСОБА_4 пред`явлено звинувачення у вчиненні в період з грудня 2019 року по 24.02.2021 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, за яке, як на момент вчинення так і на момент судового розгляду, передбачається покарання у виді штрафу від п`яти тисяч до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів, та яке, згідно із ст. 12 КК України за класифікацією кримінальних правопорушень, станом на момент розгляду справи, належить до нетяжких кримінальних правопорушень, а тому строк давності, відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України становить три роки.

За таких обставин, на час здійснення судового провадження у даному кримінальному провадженні і розгляду клопотання сторони захисту сплив трирічний строк давності, передбачений п.2 ч.1 ст.49 КК України.

При цьому суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Відтак суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) - досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

З огляду на наведене, перевіривши матеріально-правові та процесуальні правові підстави заявленого клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, отримавши згоду на таке звільнення від обвинуваченого, враховуючи, що кримінальне правопорушення, за яким він обвинувачується, належить до нетяжких, за яке передбачено максимальне покарання у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів, та з моменту його вчинення минуло більше трьох років, беручи до уваги відсутність обставин, визначених ч. 2, 3, 5 ст. 49 КК України для зупинення, переривання або не застосування строків давності, суд приходить до переконання, що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає задоволенню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази вирішено судом у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Вирішуючи питання процесуальних витрат, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Так, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 17.06.2020 (справа №598/1781/17) зробила висновок про те, що КПК України не обмежує процесуальної форми вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком та зазначила, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Однак цей висновок не містить орієнтирів стосовно того, в яких випадках і які саме процесуальні витрати стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, або з держави.

В свою чергу Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 12.09.2022 у справі №203/241/17 зазначила, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Оскільки ініціатором проведення судових експертиз у цьому кримінальному провадженні був орган досудового розслідування та враховуючи, що обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього закриттю, відповідно до приписів ч.2 ст.122, ст.124 КПК України, витрати на проведення судових експертиз в розмірі 11407,76 грн покладаються на державу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.284,285,286,369,372,392 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000026 від 29.04.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Процесуальні витрати на залучення експерта віднести на рахунок держави.

Речові докази:

CD-R диски, лист від 30.03.2021, копію листа від 30.03.2021, лист від 12.04.2021 залишити у матеріалах кримінального провадження;

мобільні телефони «NOMI», «NOKIA» з сім-картами та картою пам`яті «MICRO SD NOKIA 256 MB», які згідно з постановою про визнання речовими доказами передані на зберігання до кімнати речових доказів СУ ГУ ДФС у Полтавській області (ТУ БЕБ України в Полтавській області) передати обвинуваченому ОСОБА_4 , як йому належні;

алкогольну продукцію та тютюнові вироби, які згідно з постановами про визнання речовими доказами передані на зберігання до приміщення СУ ФР ДФС у Полтавській області (ТУ БЕБ України в Полтавській області) знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Ленінський районний суд м.Полтави і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя

Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1