Справа № 184/326/24
Номер провадження 1-кп/184/92/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського міського суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000473 від 06.12.2023 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покров (Орджонікідзе) Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

04.12.2023 близько 21 години 30 хвилини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився біля кафе «Гном», яке розташоване по вул. Центральна, буд. 51А м. Покров Дніпропетровської області, де на дорозі побачив банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» з номером карткового рахунку № НОМЕР_1 належну ОСОБА_6 , де у нього виник злочинний намір, направлений на привласнення зазначеної банківської картки, належної ОСОБА_6 .

В той же день та час, перебуваючи там же, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на привласнення чужого майна, переконавшись, що ніхто не бачить його протиправних дій, діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підняв та таким чином привласнив банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_6 , яка згідно Закону України «Про інформацію» від 02 жовтня 1992 року № 2657- ХП, Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05 квітня 2001 року №2346-111, п.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року № 851-1У, «Положення про міжбанківські розрахунки», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року, є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку.

Крім того, в період дії воєнного стану, який введений на території України 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», а саме 05.12.2023 близько 09 години 00 хвилин ОСОБА_3 , після незаконного заволодіння банківською карткою АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 з метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на заволодіння грошовими коштами, які знаходились на банківському рахунку, що належить ОСОБА_6 , знаходячись в продуктовому магазині «Насолода», що розташований по вул. Бориса Джонсона, 30, м. Покров Дніпропетровської області, умисно, таємно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, використовуючи банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 в період з 09-15 до 09-40 год. здійснив 10 операцій з придбання продуктових товарів на загальну суму 688 гривень 00 копійок таким чином умисно, протиправно таємно викрав грошові кошти належні ОСОБА_6 ..

В подальшому, в той же день, близько 09 години 59 хвилин, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний намір, спрямований на оволодіння грошовими коштами, які знаходились на банківському рахунку, що належить ОСОБА_6 , прибув до кафе «Гном», що розташоване по вул. Центральна, 51А, м. Покров Дніпропетровської області, де умисно, таємно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, використовуючи банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 , в період часу з 09:59 до 10:06 здійснив 3 операції з придбання продуктових товарів на загальну суму 596 гривень 50 копійок, таким чином таємно викрав грошові кошти належні ОСОБА_6 з її банківської карти.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 1284 гривень 50 копійок..

Умисні дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кваліфіковані за ч. 1 ст.357 КК України, як привласнення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів та за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Кримінальне провадження надійшло до суду з обвинувальним актом і угодою про визнання винуватості, укладеною 20.02.2024 року під час досудового розслідування.

Згідно угоди, сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України. ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення у повному обсязі сформульованої підозри. Обставини які пом`якшують покарання: щире каяття, відшкодування матеріальної шкоди у повному обсязі, обтяжуючі обставини відсутні.

Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч. 1 ст. 357 КК України у виді років обмеження волі. Також, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначаючи покарання за сукупності кримінальних правопорушень, застосовуючи принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 років позбавлення волі, попередньо, згідно ст. 72 КК України перевівши менш суворий вид покарання у виді 2 років обмеження волі в більш суворий у виді 1 року позбавлення волі. Також, сторони погоджуються на звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробувальним терміном на підставі ст.75 КК України, з застосуванням обмежень, передбачених ст.76 КК України.

У судовому засіданні прокурор, обвинувачений та його захисник просили суд затвердити укладену угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому погоджене сторонами покарання.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України, злочин за ч. 1 ст. 357 КК України відноситься до нетяжкого злочину, а за ч. 4 ст. 185 КК України відноситься до тяжкого злочину..

Угода про визнання винуватості, яка укладена 20.02.2024 року між прокурором та підозрюваним, відповідає вимогам КПК і КК України.

Кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 1 ст.357 КК України, як привласнення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів та за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною КК України.

При проведенні підготовчого судового засідання судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє: права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання; інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, а також наслідки невиконання угоди, відповідно до ст.476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди між підозрюваним та прокурором є добровільним, без будь-якого насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших, ніж ті які передбачені в угоді.

Отже, суд, дослідивши угоду, вислухавши доводи сторін, вважає, що укладена угода не суперечить вимогам КПК України та законам України, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін, угода укладена добровільно, виконання обвинуваченим взятих на себе обов`язків можливо, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, правова кваліфікація кримінальних правопорушень визначена правильно, а відтак, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди.

Витрати на проведення експертизи відсутні.

При вирішенні питання про речові докази суд керується положенням ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 374 376, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 20.02.2024 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по кримінальному провадженні №0000473 від 06.12.2023 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч. 1 ст. 357 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки, що відповідно до ст. 72 ч. 1 п. 1-б КК України відповідає 1 року позбавлення волі більш суворим, призначеного за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, остаточно призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 річного іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази по справі зберігати в матеріалах кримінального провадження після набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, протягом 30 днів з моменту вручення йому копії вироку.

За правилами, встановленими ч.2 ст.394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1