ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/2574/23 Провадження 1-кс/636/259/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2024 місто Чугуїв

Слідчий суддя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000199 від 10.06.2023 про арешт майна,

встановила:

01.03.2024 до Чугуївського міського суду Харківської області надійшло зазначене клопотання, в якому прокурор просить накласти арешт, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження посвідченням водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ВКХ НОМЕР_1 , дата видачі 05.03.2023, дійсне до 05.03.2025, категорії «В» «С», виданого ТСЦ 1242, поміщеного до сейф пакету № 0000854 на якому зроблені пояснювальні надписи та підписами учасників слідчої дії.

В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 14.06.2023 накладений арешт на зазначене посвідчення водія, однак в ухвалі невірно зазначена його серія, а саме замість вірного ВКХ, зазначено ВХК, тому просить клопотання задовольнити та повторно накласти арешт на вказане посвідчення ваодія ОСОБА_4 .

Прокурор просив розглянути клопотання у її відсутність.

Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує клопотання, вважає необхідним відмовити у його задоволенні з наступних підстав.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94,132,173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 14.06.2023 постановлено, накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000199 від 10.06.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, на вилучене 09.06.2023 в період часу з 18 години 22 хвилин до 18 години 30 хвилини, під час проведення огляду місця події: 547км, перехрестя автодоріг Київ-Харків-Довжанський та Чугуїв-Мілове, наступне майно: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_2 , дата видачі 05.03.2023, дійсне до 05.03.2025, категорії «В» «С», виданого ТСЦ 1242, поміщений до сейф пакету № 0000854 на якому зроблені пояснювальні надписи та підписами учасників слідчої дії.

Тобто, повторно накладати арешт на одне і те ж саме посвідчення водія, яке містить однакові ознаки: прізвище, ім`я та по батькові, період дійсності, ТСЦ 1242, номер НОМЕР_1 , слідчий суддя вважає безпідставним та таким, що суперечить засадам кримінально процесуального закону, а виправлення описки у серії посвідчення водія ОСОБА_4 вирішується в порядку ст. 379 КПК України, як виправлення допущеного в судовому рішенні описки, тим паче, що матеріали справи містять копію посвідчення водія з серією ВКХ, а не ВХК, як зазначено в ухвалі від 14.06.2023.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

постановила:

В задоволенні клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000199 від 10.06.2023 про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1