Справа № 645/2244/24
Провадження № 1-кп/645/343/24
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2024 року
Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судових засідань ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 КК України раніше не судимий,
у вчиненні кримінального проступка, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України
02.03.2024 в денний час, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своїм знайомим ОСОБА_4 . Діючи з корисливих мотивів, з метою наживи та незаконного особистого збагачення, маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою ОСОБА_4 , ОСОБА_3 попрохав ОСОБА_4 надати в тимчасове користування належний останньому перфоратор ручний електричний марки «Интерскол» модель ERP 1000, для подальшого здійснення ремонтних робіт у квартирі за місцем свого мешкання.
ОСОБА_4 , будучи впевненим в добропорядності та чесності ОСОБА_3 , передав наступного дня останньому майно у вигляді вищезазначеного перфоратора ручного електричного марки «Интерскол» модель ERP 1000, сподіваючись на те, що ОСОБА_3 поверне належний йому перфоратор ручний електричний марки «Интерскол» модель ERP 1000 після здійснення ремонтних робіт у квартирі за місцем свого мешкання.
В результаті протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_4 завдано матеріальні збитки на суму 810 гривень 48 копійок.
Всі вищенаведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.
Таким чином ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Прокурор звернулася з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без її участі.
До обвинувального акту відносно ОСОБА_3 долучена письмова заява обвинуваченого, що складена у присутності захисника ОСОБА_5 , відповідно до якої ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому кримінальному проступку, передбаченому ч. 1 ст. 190 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.
Потерпілий ОСОБА_4 також надав відповідну заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності всіх учасників справи.
Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання підозрюваного ОСОБА_3 відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення із використанням умов воєнного стану.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого встановлено, що він в силу ст. 89 КК України раніше засуджений (вимога ОСК МВС України від 05.04.2024 року), як вбачається з повідомлення КЗОЗ «Обласний клінічна наркологічна лікарня» від №3212, на обліку в наркологічному диспансері не перебуває, згідно повідомлення КЗОЗ «Харківський міський психоневрологічний диспансер №3» №2327, ОСОБА_3 впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до КЗОЗ «ХМПНД №3» не звертався.
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Призначаючи покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке, за змістом ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, обставину, що пом`якшує покарання, та обставину, що обтяжує покарання, дані про особу обвинуваченого, відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити покарання у виді громадських робіт.
Таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Так, санкція КК України передбачає покарання у вигляді штрафу, але оскільки обвинувачений не працевлаштований, суд не призначає йому вказаний вид покарання.
Призначення такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
При цьому, суд звертає увагу, що матеріали кримінального провадження не містять, наявності обмежень передбачених ч.3 ст. 56 КК України, щодо застосування такого виду покарання, як громадські роботи.
Цивільний позов не заявлено.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст.ст. 100, 122 КПК України.
У справі наявні процесуальні витрати, які у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 382 КПК України, суд
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.
Речовий доказ - перфоратор ручний електричний марки «Интерскол» ERP 1000, який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили вважати йому повернутим.
Відповідно до ч. 4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок учасниками кримінального провадження до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.
Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя