Справа № 461/1820/24
Провадження № 1-кс/461/3290/24
Іменем України
07.06.2024 року. м. Львів
в с т а н о в и в :
адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту на майно, а саме: мобільний телефон марки «Айфон», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 із сім-картою НОМЕР_3 (пароль « НОМЕР_4 »); мобільний телефон ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 , із сім-картою НОМЕР_7 (пароль « НОМЕР_8 »); грошові кошти ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 874 000 гривень, 250 доларів США, 2450 євро.
Клопотання вмотивоване тим, що грошові кошти є доходом ОСОБА_6 , отриманими внаслідок здійснення підприємницької діяльності та є її доходом, що підтверджується податковою декларацією за 2023 рік. Адвокат зазначає, що вказані грошові кошти були заощаджені для купівлі квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в якій вона проживає з сім`єю та яку має намір придбати у ОСОБА_8 .Станом на сьогодні ОСОБА_6 сплатила аванс у сумі 760 000,00 грн., в якості авансу за придбання квартири. Решта суми, згідно домовленості між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 має бути сплачена не пізніше 01.07.2024 року. Крім цього, адвокат вказує, що мобільні телефони: марки «Айфон», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 та ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 то такі використовуються ОСОБА_6 для здійснення господарської діяльності. Таким, чином, адвокат вважає, що грошові кошти та мобільні телефони не можуть бути речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки такі не були та не могли бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегли на собі жодних слідів вчинення кримінального правопорушення, такі не були об`єктом кримінально протиправних дій та не набуті кримінально протиправним шляхом. З наведених підстав,просить клопотання задовольнити.
В судовому засіданні заявник клопотання про скасування арешту підтримала повністю, з підстав, викладених у такому. Просила клопотання задовольнити.
Слідчий СВ Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 у судовому засіданні проти клопотання заперечив, зазначив, що вказані речові докази, на які слідчим суддею накладено арешт мають значення для кримінального провадження, органом досудового розслідування вживаються усі можливі заходи для недопущення порушення розумних строків прийняття процесуальних рішень у кримінальному провадженні, у тому числі щодо проведення експертиз та повідомлення особам про підозру, у задоволенні клопотання ОСОБА_6 просив відмовити.
Старший групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилась, скерувала на адресу суду заперечення на клопотання про скасування арешту, з яких вбачається, що з метою встановлення усіх обставин кримінального правопорушення керуючись ст. 110, 242, 243 КПК України, в межах даного кримінального правопорушення було призначено, комплексну комп`ютерно технічну експертизу, проведення якої було доручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, з метою встановлення усієї наявної інформації на вище зазначених мобільних телефонах, та відновлення видаленої інформації (файлів) на цих телефонах, у зв`язку з цим скасування арешту на дані мобільні телефони призведе до унеможливлення проведення даної судової експертизи, що у свою чергу призведе до неповного та необ`єктивного дослідження усіх обставин кримінального правопорушення.
Заслухавши думку заявника, пояснення слідчого, вивчивши матеріали клопотання про скасування арешту майна, та долучені до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення, виходячи з такого.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
08.05.2024 року, на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено:
1. Мобільний телефон марки «Айфан», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 із сім-картою НОМЕР_3 (пароль « НОМЕР_4 »); мобільний телефон ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 , із сім-картою НОМЕР_7 (пароль «2580»); micro-SD об`ємом 64 Gb; флеш-носій білого кольору; флеш-носій чорного кольору; два мобільних телефона марки «Нокіа» (непрацюючі) упаковано у спецпакет №PSP1359295.
3. Грошові кошти ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 874 000 гривень, 250 доларів США, 2450 євро упаковано у спецпакет №WAR1539817.
Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що підставою для накладення вказаного арешту було те, що вилучені грошові кошти - що належать ОСОБА_6 визнано речовими доказами та мають важливе доказове значення для кримінального провадження, оскільки можуть бути предметом вчинення кримінального правопорушення та могли використовуватись в якості засобів вчинення злочину, необхідні для розкриття кримінального правопорушення, могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Згідно з ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
У відповідності до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Із аналізу наведеної норми вбачається, що прийняття рішення про скасування арешту майна за клопотанням вищенаведених осіб можливе за таких умов: вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба; вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.
Заявник посилається на те, що арешт належить скасувати через те, що у застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження на цей час відпала потреба.
Разом з тим, представник заявника фактично не довела, що арешт майна було накладено необґрунтовано, а також те, що потреба в дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на даний час не відпала, з урахуванням принципу диспозитивності передбаченого ст. 26 КПК України.
Таким чином, оскільки арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення, з метою збереження вказаного майна від подальшого його відчуження, знищення або втрати, крім того, вилучене майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, збереження речових доказів, а також враховуючи, що у межах даного кримінального правопорушення було призначено, комплексну комп`ютерно технічну експертизу, проведення якої було доручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, відсутні підстави для скасування арешту, який слідчим суддею накладено обґрунтовано на майно, у зв`язку із чим, слід відмовити в задоволенні клопотання про скасування арешту на майно.
Керуючись статтями 100, 170, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлено 07.06.2024 року.
Суддя ОСОБА_1