Дата документу 23.05.2024 Справа № 334/5921/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №334/5921/22 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/638/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Костянтинівки Мелітопольського району Запорізької області, громадянина України, який у шлюбі не перебуває, на утриманні дітей не має, має вищу освіту, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 в режимі відео конференції.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2024 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування строком на п`ятнадцять років, з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено відраховувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту його фактичного затримання.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить вирок суду скасувати повністю та ухвали виправдувальний вирок стосовно ОСОБА_6 .

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом першої інстанції було порушено норми діючого кримінального процесуального закону.

Вказує, що суд першої інстанції на обґрунтування винуватості його підзахисного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, послався на показання свідків, які були допитані в судовому засіданні, та письмові докази, надані стороною обвинувачення, які не є доказами, а лише процесуальними рішеннями, відомостями, що характеризують особистість обвинуваченого чи інші рішення, які вирішують певні процедурні питання досудового розслідування, установлюють чи визначають певні процесуальні статуси, або їх затверджують, тому суд не має оцінювати їх відповідно до положень ст.94 КПК України.

Крім того, незрозуміло, зайняття якої посади інкримінується ОСОБА_6 , пов`язаної із виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарчих функцій, чи обох посад одночасно.

Разом з тим, суд у своєму рішенні не дійшов висновку про добровільність ОСОБА_6 у можливому зайнятті таких посад, що має істотне значення для встановлення складу інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Також, апелянт посилається на те, що показання свідків ґрунтуються на переказі третіх осіб, що неможливо об`єктивно використати як докази на підтвердження винуватості особи поза розумним сумнівом. Тому, такі показання, ані окремо, ані у своїй сукупності, не можуть слугувати достатнім та належним доказом винуватості ОСОБА_6 .

Вказує, що прокурор відмовився від допиту свідка ОСОБА_9 , який нібито упізнав ОСОБА_6 як першого заступника голови Якимиівської адміністрації при окупаційній владі рф, що унеможливлює неупереджене вивчення такого протоколу судом, а тому він не може слугувати беззаперечним доказом винуватості ОСОБА_6 .

Також, захисник ставить під сумнів справжність та достовірність новин на фото та відео з телеграм-каналів, на яких нібито зображений ОСОБА_6 .

Враховуючи, що ОСОБА_6 у вересні-жовтні 2022 року затримали силові структури рф, про що вказав свідок ОСОБА_10 , можна зробити висновок, що дописи із зазначенням прізвища " ОСОБА_11 " у телеграм-каналах, створених окупантами, були штучно створені задля дискредитації його становища у суспільстві та помсти.

Зазначає, що його підзахисному інкримінується вчинення тяжкого злочину, а тому всебічне, повне і неупереджене дослідження усіх обставин даного кримінального провадження має особливе значення.

Все вищевикладене захисником було зазначено під час розгляду справи судом першої інстанції, однак враховано не було.

На думку захисника, жодними належними та допустимими доказами у їх сукупності, не доведено поза розумним сумнівом винуватість обвинуваченого у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Згідно з вироком суду, згідно з Конституцією України Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права Президент російської федерації ОСОБА_12 та інші невстановлені представники влади російської федерації, діючи всупереч вимогам пунктів 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам частини четвертої статті 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 №36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України та віддали відповідні накази на вторгнення підрозділів збройних сил російської федерації на територію України з метою її незаконного збройного захоплення та подальшої військової окупації.

24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, дія якого неодноразово продовжена відповідними Указами Президента України, затвердженими Законами України, зокрема Законом України від 12 серпня 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким передбачено продовження воєнного стану з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

24 лютого 2022 року, на виконання наказів вищого політичного та воєнного керівництва російської федерації, військовослужбовці збройних сил російської федерації, шляхом збройної агресії із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Донецькій, Запорізькій, Житомирській, Київській, Луганській, Сумській, Харківській, Херсонській та Чернігівській областях та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної інфраструктури, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, після чого здійснили військову окупацію частини території України, в тому числі Якимівської ОТГ Мелітопольського району Запорізької області , яка була захоплена 27 лютого 2022 року.

Відповідно до положень частини першої статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» віл 15 квітня 2014 року (далі - Закон № 1207-VII) тимчасово окупована російською федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація російською федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для російської федерації жодних територіальних прав.

За державою Україна, територіальними громадами сіл, селищ, міст, розташованих на тимчасово окупованій території, органами державної влади, органами місцевого самоврядування та іншими суб`єктами публічного права зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території.

Тимчасово окупованою територією відповідно до пункту 7 частини першої статті 1-1 Закону №1207-VII є частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №75 від 25 квітня 2022 року «Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 07 червня 2022 року» Якимівська ОТГ внесена до вказаного Переліку територіальних громад, розташованих в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Після окупації території Якимівської ОТГ Мелітопольського району Запорізької області представниками збройних формувань російської федерації фактично узурповано всі владні повноваження на тимчасово окупованій території селища шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення інституту військових комендатур, запровадження тотального контролю та жорсткого управління у всіх сферах життєдіяльності громади міста, фактичної ліквідації приватної власності, свободи слова, пересування та волевиявлення, а також шляхом повсякденного залякування населення, застосування фізичного і психологічного впливу до окремих категорій суспільства та верств населення, в тому числі шляхом незаконного позбавлення волі діючих представників органів державної влади України та місцевого самоврядування.

Разом з тим, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше ніж 12 березня 2022 року, представниками збройних формувань російської федерації всупереч порядку установленого Конституцією України, Законами України «Про місцеві державні адміністрації», «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншим діючим нормативно-правовим актам цілеспрямовано створено окупаційну адміністрацію Російської Федерації - «военно-гражданскую администрацию Мелитопольского района» з метою подальшого утримання адміністративно-політичного контролю на захопленій військовим шляхом території міста та реалізації всіх узурпованих владних повноважень.

В подальшому, продовжуючи встановлення тотального контролю та розповсюджуючи свою владу на захоплених територіях Мелітопольського району Запорізької області, представники збройних формувань російської федерації, діючи за підтримки місцевих колаборантів, які безпосередньо і сформували окупаційну адміністрацію російської федерації - «военно-гражданскую администрацию Мелитопольского района» та інших лояльних до держави-агресора верств місцевого населення, створили на відповідних територіях селищних територіальних громад Мелітопольського району, у тому числі Якимівської об`єднаної територіальної громади, аналогічні незаконні відповідно до вимог частини другої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» органи влади у вигляді місцевих окупаційних адміністрацій замість діючих сільських та селищних рад, які безпосередньо підпорядкували раніше створеній окупаційній адміністрації - «военно-гражданской администрации Мелитопольского района».

Зокрема, у невстановлений час, але не пізніше 29 квітня 2022 року, на тимчасово окупованій території Якимівської об`єднаної територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області представники збройних формувань російської федерації та створеної ними окупаційної адміністрації російської федерації «военно-гражданская администрация Мелитопольского района» створили окупаційну адміністрацію держави-агресора - «Акимовская поселковая администрация Мелитопольского района», наділивши її всіма узурпованими у чинної Якимівської об`єднаної територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області владними повноваженнями.

Надалі, у невстановлений судом час, але не пізніше 29 квітня 2022 року, громадянин України ОСОБА_6 за безпосередньої підтримки представників збройних формувань російської федерації, у порушення вимог Конституції України, Закону України «Про місцеве самоврядування України», інших законів України та рішення сесій Якимівської селищної ради Мелітопольського району Запорізької області №2 від 28 січня 2022 року, відповідно до якого законно призначеним заступником селищного голови Якимівської селищної ради Мелітопольського району Запорізької області є ОСОБА_13 , добровільно зайняв керівну посаду першого заступника голови окупаційної адміністрації держави-агресора - «Акимовская поселковая администрация Мелитопольского района» (адміністративна будівля вказаної незаконно створеної адміністрації знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ), яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, в тому числі: загальна організація роботи та управління цією окупаційною адміністрацією та її структурними підрозділами, винесення та затвердження рішень та владних розпоряджень від імені адміністрації, обов`язкових для виконання, призначення на посади та звільнення з посад, розпорядження коштами та майном окупаційної адміністрації, тощо.

Займаючи вказану посаду до кінця липня 2022 року (більш точна дата судом не встановлена), ОСОБА_6 , діючи умисно та виконуючи покладені на неї організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції першого заступника очільника вказаної окупаційної адміністрації держави-агресора та вказівки представників збройних формувань Російської Федерації і окупаційної адміністрації держави-агресора «военно-гражданская администрация Мелитопольского района», крім іншого, надавав безпосередню допомогу окупантам та представникам держави-агресора у встановленні та підтриманні їх незаконної влади на тимчасово окупованій території Якимівської об`єднаної територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області.

Умисні дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.5 ст.111-1 КК України як добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Заслухавши доповідь судді; захисника обвинуваченого, на підтримання апеляційної скарги; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 розглядалось у суді першої інстанції у порядку, передбаченому главою 24-1 Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень КПК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.323 КПК України, судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

За наявності таких обставин за клопотанням прокурора, до якого додаються матеріали про те, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, суд постановляє ухвалу про здійснення спеціального судового провадження стосовно такого обвинуваченого.

Процедури "in absentia" припускають деякий відступ від загальних правил кримінального процесу. Особливе значення при цьому надається питанню про забезпечення прав відсутнього в залі судового засідання підсудного. У прецедентній практиці Європейського Суду з прав людини були вироблені критерії, яким має відповідати таке провадження. При цьому, Суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував на необхідності забезпечення процесуальних прав і гарантій осіб, що беруть участь у кримінальному процесі. До таких прав, що підлягають безумовному дотриманню, насамперед, відносяться: право бути присутнім під час розгляду справи, право на захисника, право бути вислуханим, право оскаржити заочний вирок.

Так, у рішенні "Медєніца проти Швейцарії" Європейський Суд з прав людини зазначив, що існування процедури заочного кримінального провадження не викликає заперечень лише за умови, що при цьому дотримуються гарантії, що забезпечують права людини, закріплені Конвенцією.

Ключове значення в цьому випадку відіграє повідомлення особи про порушене проти неї кримінальне провадження, яке мало бути здійснено відповідно до процесуальних і матеріальних вимог, що гарантують ефективне здійснення її прав, при тому, що неясна і неофіційна інформація є недостатньою (справа "Сейдовіч проти Італії"). Повідомлення має бути зроблене офіційно, а твердження про наявність повідомлення з листів родичів або від співробітників засобів масової інформації (справа "Шомоді проти Італії"), є необґрунтованими.

Відповідно до вимог статті 297-5 КПК України, повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

У цьому провадженні вказаних вимог було дотримано як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду, а також апеляційного провадження, що стороною захисту не заперечується та не спростовано.

Зокрема, повістка про виклик обвинуваченого ОСОБА_6 в судове засідання суду апеляційної інстанції була опублікована у ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження - «Урядовий кур`єр» випуск №100 від 16 травня 2024 року; повідомлення про дату, час та місце розгляду провадження також розміщено на офіційному веб-сайті Судової влади.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів, оскаржуваний вирок суду вказаним вимогам закону відповідає. Суд першої інстанції під час розгляду даного кримінального провадження ретельно дослідив зібрані по справі докази в їх сукупності, надав цим доказам належну юридичну оцінку, правильно встановив фактичні обставини справи та обґрунтовано визнав ОСОБА_6 винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.

Як зазначено вище, судовий розгляд вказаного провадження здійснювався за відсутністю обвинуваченого ОСОБА_6 у спеціальному судовому провадженні, рішення про проведення якого було прийняте з урахуванням тих обставин, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, знає про розпочате щодо нього кримінальне провадження та переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України (смт. Якимівка), з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження).

У зв`язку з цим, обвинувачений ОСОБА_6 не був допитаний судом в якості обвинуваченого по суті висунутого йому обвинувачення.

Разом з тим, судом при проведенні спеціального судового провадження були виконані вимоги, передбачені статтею 297-5 КПК України.

Захист обвинуваченого за призначенням здійснював фахівець в галузі права - адвокат ОСОБА_8 .

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_10 , який пояснив, що з обвинуваченим він особисто не знайомий. Йому відомо, що до війни обвинувачений керував підприємством, яке надавало послуги з водопостачання населенню на території Новоданилівської сільської ради. Про його співпрацю з окупаційною владою йому відомо з телеграм-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який вели працівники газети «Слава трудівника». Обвинувачений був призначений на посаду заступника керівника окупаційної Якимівської адміністрації. В подальшому з телеграм-каналу «Якимівка» він дізнався, що обвинуваченого у вересні-жовтні 2022 року затримали силові структури РФ за вимагання. До цього він не обіймав посади в органах влади. Його посадова обов`язки були пов`язані з земельними правовідносинами, оскільки 08-10 червня 2022 року обвинувачений приїжджав до його родичів та вимагав сплатити йому 500 000 гривень за оренду землі під садівництво. Він назвався як заступник голови адміністрації. Також, коли родичі вбирали врожай, обвинувачений приїхав з бригадою 30-40 осіб та відібрали весь врожай. Крім цього, йому розповідали, що ОСОБА_6 набрав ліків у комунальній аптеці на 3 000 гривень та не розрахувався. При цьому, він повідомив фармацевту, що він все вирішить з її керівником. Окупаційна адміністрація в теперішній час розташовується в будівлі Якимівської селищної ради. Особисто він виїхав з смт. Якимівка до м. Запоріжжя 18 лютого 2022 року і до смт. Якимівка вже не повернувся через війну. Чи зайняв ОСОБА_6 посаду добровільно - йому не відомо.

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_14 , останній знайомий з обвинуваченим. Він працював до окупації смт. Якимівка директором КП «Якимівська районна аптека». Приблизно в травні - червні 2022 року фармацевти аптечного пункту йому повідомили, що ОСОБА_6 набрав ліків та не розрахувався за них. Він став дізнаватись - хто він такий та дізнався, що ОСОБА_6 є заступником голови окупаційної адміністрації ОСОБА_15 . Він був в окупаційній адміністрації за викликом голови окупаційної адміністрації ОСОБА_15 , який провів з ним бесіду. На одній з дверей бачив табличку з прізвищем обвинуваченого. Також, особисто поспілкувався з обвинуваченим, який повідомив, що поверне гроші за ліки. Смт. Якимівка була окупована 25-26 лютого 2022 року. Головою Якимівської ОТГ є Правосуд. До окупації обвинувачений посад в громаді не обіймав.

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що 24 лютого 2022 року вона перебувала у смт. Якимівка, де працювала державним виконавцем. Приблизно о 15.00 години в смт. Якимівка ввійшли російські війська. Через тиждень-два стало відомо про те, що ОСОБА_15 став керівником окупаційної адміністрації, а ОСОБА_6 - його заступником. Ким працював обвинувачений до окупації їй не відомо. З окупованої території вона виїхала 15 липня 2022 року і після цього про обвинуваченого нічого не чула. Окупаційна адміністрація зайняла приміщення Якимівської селищної ради. Вважає, що обвинувачений зайняв посаду добровільно, оскільки тиск окупаційною владою застосовувався лише до поліцейських та працівників суду.

Крім того, в судовому засіданні дослідженні такі документи:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16 листопада 2022 року, в якому зазначено, що 15 листопада 2022 року внесені до ЄРДР відомості за № 0002237 за попередньою правовою кваліфікацію кримінального правопорушення - частина п`ята статті 111-1 КК України, про те, що громадяни України ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 добровільно, всупереч чинному законодавству зайняли керівні посади в незаконно створеній «Акимовской поселковой администрации Мелитопольского района», які пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій;

- протокол огляду від 08 червня 2022 року, відповідно до якого оперуповноваженим Управління СБ України в Запорізькій області за дорученням слідчого проведений огляд вебсайту новинного каналу « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за електронною адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 Під час огляду виявлені відомості про обвинуваченого ОСОБА_6 , який допоміг продуктовим набором сім`ї з інвалідністю з смт. Якимівка, обійняв посаду заступника голови «Акимовской поселковой администрации». Також, проведений огляд телеграм-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за електронною адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 Під час огляду виявлені відомості про обвинуваченого ОСОБА_6 як заступника голови «Акимовской администрации», який передав ліки та продукти харчування мешканцям;

- протокол огляду від 25 червня 2022 року, згідно з яким слідчим Управління СБ України в Запорізькій області проведений огляд вебсайту за електронною адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 Під час огляду виявлені відомості про обвинуваченого ОСОБА_6 як заступника голови смт. Якимівка, який передав тонометр мешканці селища. Також, повторно оглянутий вебсайт за електронною адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 під час огляду якого виявлені відомості про обвинуваченого ОСОБА_6 , який обійняв посаду заступника голови «Акимовской поселковой администрации». Крім цього, проведений огляд вебсайту за електронною адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 з інформацією про ОСОБА_6 ;

- протокол огляду від 13 липня 2022 року, відповідно до якого слідчим Управління СБ України в Запорізькій області проведений огляд телеграм-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за електронною адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 Під час огляду виявлені відомості про обвинуваченого ОСОБА_6 як заступника голови «Акимовской администрации», який передав допомогу мешканцям Якимівського району, проінспектував ремонтні роботи Новоданилівського дитячого садку « ІНФОРМАЦІЯ_7 », відвідав Давидівське стаціонарне крило терцентра, дитячий майданчик, підтримав спортивні змагання, прислав бригаду ремонтників до центрального поштового відділення смт. Якимівка, приймав участь в організації Дня захисника дітей та Міжнародного дня музеїв;

- протокол огляду від 23 липня 2022 року, відповідно до якого слідчим Управління СБ України в Запорізькій області проведений огляд вебсайту « ІНФОРМАЦІЯ_8 » за електронною адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9 під час огляду виявлені відомості про обвинуваченого ОСОБА_6 як заступника голови «Акимовской поселковой администрации»;

- протокол огляду від 22 серпня 2022 року, згідно з яким оперуповноваженим Управління СБ України в Запорізькій області за дорученням слідчого проведений огляд телеграм-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за електронною адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10 . Під час огляду виявлені відомості про обвинуваченого ОСОБА_6 як заступника голови «Акимовской администрации», який передав допомогу мешканцям Якимівського району, приймав участь у святкуваннях, надав підтримку в ремонтних роботах ІНФОРМАЦІЯ_11 , відвідав дитячий майданчик, Давидівське стаціонарне крило терцентра, проводив збори з організації дня ВМФ, проводив прийом громадян, надавав інтерв`ю;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11 вересня 2022 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_9 упізнав обвинуваченого ОСОБА_6 як першого заступника голови Якимівської адміністрації при окупаційній владі російської федерації, за рисами зовнішності та обличчя, а також за віком;

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 01 серпня 2022 року, згідно з яким слідчим Управління СБ України в Запорізькій області у ПрАТ «Київстар» отримана інформація про вхідні і вихідні з`єднання абонентського номеру НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 за період з 02 березня 2022 року до 04 липня 2022 року. Дозвіл на тимчасовий доступ до вказаної інформації, наданий постановою про тимчасовий доступ до речей і документів, ухваленою прокурором ОСОБА_21 18 липня 2022 року; протокол огляду від 27 листопада 2022 року, відповідно до якого слідчим Управління СБ України в Запорізькій області оглянутий оптичний носій інформації з відомостями, отриманими під час тимчасового доступу до речей і документів та виявлена інформація про вхідні і вихідні з`єднання абонентського номеру НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 за період з 02 березня 2022 року до 30 травня 2022 року;

- протокол про результати проведення НСРД - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж №59/14/428т від 13 серпня 2022 року, розсекреченого актом №59/14/139дск від 02 вересня 2022 року щодо абонентського номеру НОМЕР_1 , яким особисто користується ОСОБА_6 . Дозвіл на проведення вказаної НСРД у кримінальному провадженні №000031 наданий ухвалою слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 14 червня 2022 року №4807/2278/22. Відповідно до вказаного протоколу слідчим отримана інформація про зміст спілкування з аккаунту обвинуваченого з іншими аккаунтами;

- протокол огляду від 09 жовтня 2022 року, згідно з яким слідчим Управління СБ України в Запорізькій області проведений огляд протоколу про результати проведення НСРД - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж №59/14/740т від 25 червня 2022 року, розсекреченого актом №59/14/129дск від 18 серпня 2022 року, що проводилась на підставі ухвали слідчого судді №10/1569т від 26 квітня 2022 року відносно ОСОБА_17 з метою встановлення його розмов з ОСОБА_6 , в якому зафіксований зміст розмов ОСОБА_6 та ОСОБА_17 . Дозвіл на проведення вказаної НСРД у кримінальному провадженні №000081 наданий ухвалою слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 26 квітня 2022 року №4807/1604/22, дозвіл на використання зазначеної інформації у даному кримінальному провадженні наданий ухвалою слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 24 листопада 2022 року №4807/4852/22;

- протокол огляду від 04 січня 2023 року, згідно з яким слідчим проведений огляд протоколу про результати проведення НСРД - зняття інформації з електронних інформаційних систем №59/14/993т від 10 листопада 2022 року, розсекреченого актом №59/14/205дск від 12 листопада 2022 року, що проводилась на підставі ухвали слідчого судді №10/4437т від 02 листопада 2022 року відносно громадянина РФ ОСОБА_22 з метою встановлення інформації, яка може мати значення кримінального провадження. Дозвіл на проведення вказаної НСРД у кримінальному провадженні №000081 наданий ухвалою слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 02 листопада 2022 року №4807/4476/22, дозвіл на використання зазначеної інформації у даному кримінальному провадженні наданий ухвалою слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 24 листопада 2022 року №4807/4851/22. В результаті НСРД отримана інформація з месенджеру «Телеграм» мобільного телефону НОМЕР_2 , яким користується громадянин РФ ОСОБА_22 . В переписці ОСОБА_22 міститься файл «АПРЕЛЬ_СПИСОЧНЫЙ_СОСТАВ_СОТРУДНИКОВ.xlsx», в якому обвинувачений ОСОБА_6 зазначений як «Заместитель главы Акимовской поселковой администрации»;

- лист Якимівської селищної ради Мелітопольського району Запорізької області від 01 вересня 2022 року, відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_6 станом на 24 лютого 2022 року у штаті селищної ради не перебував, депутатом селищної ради не був. Займав посаду директора ТОВ «Белводстрой»;

- особова картка ОСОБА_6 , надана ДМС України, яка містить зображення та анкетні дані обвинуваченого.

Отже, сукупністю досліджених доказів поза розумним сумнівом підтверджується те, що ОСОБА_6 , будучи громадянином України, добровільно зайняв керівну посаду першого заступника голови окупаційної адміністрації держави-агресора - «Акимовская поселковая администрация Мелитопольского района» (адміністративна будівля вказаної незаконно створеної адміністрації знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ), яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, в тому числі: загальна організація роботи та управління цією окупаційною адміністрацією та її структурними підрозділами, винесення та затвердження рішень та владних розпоряджень від імені адміністрації, обов`язкових для виконання, призначення на посади та звільнення з посад, розпорядження коштами та майном окупаційної адміністрації, тощо.

Вказаний факт підтверджується показаннями усіх допитаних свідків, які узгоджуються з письмовими доказами, зокрема відомостями з протокол огляду від 04 січня 2023 року, згідно з яким слідчим проведений огляд протоколу про результати проведення НСРД, в якому наявна інформація з месенджеру «Телеграм» мобільного телефону НОМЕР_2 , яким користується громадянин РФ ОСОБА_22 , в переписці останнього міститься файл « ІНФОРМАЦІЯ_12 », в якому обвинувачений ОСОБА_6 зазначений як «Заместитель главы Акимовской поселковой администрации».

Окрім того, з протоколу огляду від 22 серпня 2022 року, згідно з яким оперуповноваженим Управління СБ України в Запорізькій області за дорученням слідчого проведений огляд телеграм-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за електронною адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10 , та виявлено відомості про обвинуваченого ОСОБА_6 як заступника голови «Акимовской администрации», який передав допомогу мешканцям Якимівського району, приймав участь у святкуваннях, надав підтримку в ремонтних роботах ІНФОРМАЦІЯ_11 , відвідав дитячий майданчик, Давидівське стаціонарне крило терцентра, проводив збори з організації дня ВМФ, проводив прийом громадян, надавав інтерв`ю.

Також, вина обвинуваченого підтверджується відомостями з протоколів огляду від 08 червня 2022 року, від 25 червня 2022 року та від 13 липня 2022 року, згідно з якими виявлено відомості про обвинуваченого ОСОБА_6 , який передав ліки та продукти харчування мешканцям, передав тонометр мешканці селища, передав допомогу мешканцям Якимівського району, проінспектував ремонтні роботи Новоданилівського дитячого садку « ІНФОРМАЦІЯ_7 », відвідав Давидівське стаціонарне крило терцентра, дитячий майданчик, підтримав спортивні змагання, прислав бригаду ремонтників до центрального поштового відділення смт. Якимівка, приймав участь в організації Дня захисника дітей та Міжнародного дня музеїв. Тобто обвинувачений здійснював публічну діяльність, як заступник голови «Акимовской администрации».

Факт виконання обвинуваченим ОСОБА_6 організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, також підтверджується відомостями з протоколів оглядів вебсайтів та телеграм-каналів, відповідно до яких обвинувачений вів прийом громадян, інспектував виконання ремонтних робіт тощо; протоколу огляду від 02 жовтня 2022 року, а саме змістом розмов ОСОБА_6 та ОСОБА_17 (діалоги № 4, 5), відповідно до яких обвинувачений організував поїздку працівників «Укрпошти» для отримання грошових коштів у м. Василівка та протоколом про результати проведення НСРД - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж №59/14/428т від 13 серпня 2022 року, відповідно до якого під час спілкування з аккаунтом «ОСОБА_25» обвинувачений погоджував текст для друку та організовував нараду.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.

Свої висновки суд належним чином вмотивував в оскаржуваному вироку та з цими висновками повністю погоджується колегія суддів.

Всі доводи сторони захисту, які є аналогічними тим, що викладені в апеляційній скарзі захисника, були перевірені судом першої інстанції та на ці доводи надана аргументована та змістовна відповідь у вироку.

Зокрема, доводи захисника про недоведеність належності абонентського номеру НОМЕР_1 , за яким був зареєстрований телеграм-канал, щодо якого проведені НСРД, саме обвинуваченому та що саме обвинувачений здійснював публікації в телеграм-каналі, спростовано дослідженими доказами, а саме, відомостями з протоколу про результати проведення НСРД - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж №59/14/428т від 13 серпня 2022 року, згідно з яким, під час спілкування з аккаунтом «ОСОБА_25» обвинувачений надіслав йому фотознімок з зображенням свого паспорта громадянина України. Крім того, під час спілкування з аккаунтом «ОСОБА_26» під час обговорення публікації в телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » обвинувачений зазначив, що його прізвище саме « ОСОБА_23 », при цьому, у публікації було зазначене прізвище «ОСОБА_27». Вказані обставини свідчить про те, що саме обвинуваченому належить абонентський номер НОМЕР_1 , за яким зареєстрований аккаунт « ОСОБА_24 » та саме він здійснював публікації в даному аккаунті.

Зазначене окрім іншого є свідченням невимушеності поведінки обвинуваченого, відсутності будь-якого примусу щодо нього, а відтак, і цілковитої добровільності його дій.

До того ж, при апеляційному розгляді не встановлено наявності повідомлень як від ОСОБА_6 , так і від наближених до нього осіб, до правоохоронних органів з приводу застосування примусу до обвинуваченого зі сторони окупаційної влади.

Посилання апелянта на те, що прокурор відмовився від допиту свідка ОСОБА_9 , а тому протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11 вересня 2022 року не може слугувати беззаперечним доказом, є безпідставними, оскільки відомості з цього протоколу не є єдиним та вирішальним доказом у цьому кримінальному провадженні.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, вказаних вище, які узгоджуються між собою, та обґрунтовано визнані судом належними, достовірними та допустимими, а у своїй сукупності - достатніми для прийняття відповідного судового рішення, в цьому випадку - обвинувального вироку щодо ОСОБА_6 .

Сумніви сторони захисту у справжності та достовірності новин на фото та відео з телеграм-каналів, на яких зображений ОСОБА_6 є безпідставними, на спростування наданих стороною доказів стороною захисту не наведено переконливого обґрунтування.

Факт того, що ОСОБА_6 у вересні-жовтні 2022 року затримали силові структури рф, про що вказав свідок ОСОБА_10 , жодним чином не свідчить на користь доводів сторони захисту про невинуватість ОСОБА_6 та не спростовує того факту, що останній займав посаду заступника голови так званої «Акимовской администрации».

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч.1 ст.337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, обґрунтовано вважав зазначені докази належними, допустимими, достовірними та в сукупності - достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні, інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено з дотриманням вимог ст.65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості та фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, особи винного тощо.

Свої висновки в частині призначеного покарання суд також належним чином вмотивував у вироку.

З огляду на фактичні обставини та підвищену суспільну небезпеку вчиненого злочину, підстав для пом`якшення покарання ОСОБА_6 колегія суддів не убачає.

Колегія суддів вважає, що в апеляційній скарзі захисника не наведено переконливого обґрунтування на спростування висновків суду, викладених у вироку, а тому вказана скарга задоволенню не підлягає.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть зміну чи скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.404-405, 407, 418-419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2024 року, стосовно ОСОБА_6 за ч.5 ст.111-1 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4