Справа № 591/2850/24
Провадження № 1-кс/591/1015/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2024 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з клопотанням погодженим прокурором, яке мотивував тим, що Слідчим управлінням ГУНП в Сумській області розслідується кримінальне провадження №0000031 від 09.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що службова особа Управління Державної інспекції архітектури та містобудування у Сумській області Головний інспектор першого відділу Управління ДІАМ в Сумській області ОСОБА_4 під час перевірки висловив вимогу щодо надання неправомірної вигоди.

23.03.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України. Санкція ч. 3 ст.368 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 має у власності автомобіль, житловий будинок та 3/8 частини квартири.У зв`язку із цим, слідчий просив накласти арешт на вказане у клопотанні майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

В судове засідання слідчий не з`явився, надіслав заяву про можливість розгляду клопотання без його участі.

На підставі ч.2 ст. 172 КПК України розгляд клопотання відбувався без виклику власника майна.

У зв`язку з відсутністю учасників процесу, на підставі ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Слідчий суддя, вислухавши учасників, вивчивши матеріали справи, вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Пунктом 3 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Частиною 5 ст. 170 КПК передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

З поданого клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що Слідчим управлінням ГУНП в Сумській області розслідується кримінальне провадження №0000031 від 09.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, у якому ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, за ч.3 ст. 368 КК України, яка передбачає такий вид покарання як конфіскація майна.

Відповідно до наданих суду документів, у ОСОБА_4 перебуває у власності: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; 3/8 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 ; автомобіль Chevrolet Aveo, н.з.- НОМЕР_1 .

Отже, слідчим доведено, що в даному випадку існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; що потреби органів досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та що може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням.

Вважаю, що в даному випадку для потреб досудового розслідування достатнім та співмірним буде накладення арешту шляхом заборони власників та володільців майна у їх праві на розпорядження та відчуження об`єктів.

Таким чином, слідчим доведено наявність підстав, передбачених ч.3 ст.132 та п.3 ч.2 та ч.5 ст.170 КПК України, тому його клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_4 , шляхом заборони його відчуження та розпорядження, а саме на:

-житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 3/8 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 ;

- автомобіль Chevrolet Aveo, н.з.- НОМЕР_1 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1