УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002591 від 14.06.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 та ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002591 від 14.06.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 та ч. 2 ст. 307 КК України.

В обґрунтування клопотання вказано, що слідчим відділенням ВП № 2 Шевченківського управління поліції ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002591 від 14.06.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 та ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.06.2024 під час проведення санкціонованого обшуку транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», моделі «GLA 250», VIN - НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , чорного кольору, який перебуває в користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та знаходився на відкритій ділянці місцевості за адресою: АДРЕСА_1 , серед іншого було виявлено та вилучено порошкоподібну речовину білого кольору частково збиту в грудки, за зовнішніми ознаками схожу на наркотичну.

14.06.2024 період часу з 13 год. 04 хв. по 16 год. 41 хв., під час обшуку транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», моделі «GLA 250», VIN - НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , чорного кольору, за адресою: АДРЕСА_1 , серед іншого виявлено та вилучено:

- електронний ключ від автомобіля Mercedes-Benz;

- cвідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «Mercedes-Benz», моделі «GLA 250», серія СТМ № НОМЕР_3 , виданий ТСЦ 7441;

- транспортний засіб марки «Mercedes-Benz», моделі «GLA 250», VIN - НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , чорного кольору.

Досудовим розслідування встановлено, що транспортний засіб марки «Mercedes-Benz», моделі «GLA 250» з реєстраційним номером НОМЕР_2 перебуває у власності третьої особи - ОСОБА_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та тривалий час перебував у користуванні підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який використовує його як засіб для транспортування заборонених речовин.

Посилаючись на встановлені в ході досудового розслідування обставини, з метою забезпечення збереження речових доказів, які мають суттєве доказове значення у кримінальному провадженні, прокурор просив накласти арешт на електронний ключ від автомобіля Mercedes-Benz, cвідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «Mercedes-Benz», моделі «GLA 250», серія НОМЕР_4 , виданий ТСЦ 7441, а також транспортний засіб марки «Mercedes-Benz», моделі «GLA 250», VIN - НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , чорного кольору, які належить ОСОБА_5 та перебували в користуванні підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Прокурор у судове засідання повторно не з`явився, направив на електронну пошту суду заяву, в якій клопотання підтримав, просив його задовольнити та здійснити розгляд без участі у зв`язку з залученням до проведення невідкладних слідчих (розшукових) дій.

Власник майна у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рапортом слідчого.

Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття прокурора та власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя ухвали здійснювати розгляд справи без їх участі.

За правилами ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

При цьому, ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в силу ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Так, посилаючись у клопотанні на необхідність накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження цього майна як речового доказу у кримінальному провадженні, прокурор не надав достатніх на цьому етапі досудового розслідування доказів на підтвердження існування правових підстав саме з цією метою, зокрема, до клопотання не долучено постанову про визнання вилученого майна речовим доказом у кримінальному провадженні.

Таким чином, беручи до уваги, що прокурором не надано жодного доказу чи обґрунтування відповідності майна, на яке він просить накласти арешт, ознакам речового доказу, визначеним ст. 98 КПК України, зокрема, постанови про визнання його речовим доказом у кримінальному провадженні № 0002591 від 14.06.2024, враховуючи, що однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту, у зв`язку з чим в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 170-173, 369 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002591 від 14.06.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 та ч. 2 ст. 307 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1