Справа № 710/1471/23
Провадження № 1-кп/710/16/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.04.2024 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області

в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

начальника Шполянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

захисника _ ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шпола кримінальне провадження, відомості про яке внесені 20.06.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Водяне Шполянського району Черкаської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, пенсіонер, не одруженого, освіта середня, на утриманні неповнолітніх дітей немає, депутатом не являється, особою з інвалідністю не являється, раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 357, ч. 4ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 12.05.2023 ( більш точний час у ході проведення досудового розслідування не встановлено), знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , маючи злочинний умисел, спрямований на привласнення офіційного документа, переслідуючи мету наживи, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно шляхом вільного доступу, заволодів пластиковою платіжною банківською карткою АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та яка, згідно з приміткою до ст. 358 КК України, ст. 1 ЗУ « Про інформацію», ст. 14 ЗУ «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні», ст. 2 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», є офіційним документом, розпорядившись ним на свій розсуд.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 , як кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 357 КК України - привласнення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів.

Крім того, ОСОБА_5 , у період часу з 12.05.2023 до 23.05.2023 ( більш точний час в ході проведення досудового розслідування не встановлено) знаходячись в м. Шпола Звенигородського району Черкаської області, маючи злочинний умисел на вчинення продовжуваного кримінального правопорушення, яке складається з тотожних діянь, об`єднаних єдиним кримінально протиправним наміром, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету наживи, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, будучи впевненим, що сторонні особи не усвідомлюють факту викрадення майна, таємно від потерпілого, шляхом вільного доступу до пластикової платіжної банківської картки Ощадбанку № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заздалегідь знаючи PIN-код від неї, розпочав виконувати фінансові операції у виді зняття грошових коштів з банкомату, оплати продуктів харчування в закладах торгівлі на загальну суму 19 916,08 коп., тим самим обернувши викрадене на свою користь, розпорядившись ним на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на зазначену вище суму.

У зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». В подальшому строк дії воєнного стану в державі неодноразово продовжувався, зокрема, на підставі Указу Президента України від 01.05.2023 № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року на 90діб, тобто станом на час вчинення злочину - на території України діяв воєнний стан.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 , як кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 с. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

22 квітня 2024 року між начальником Шполянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України; зобов`язується співпрацювати у викритті кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою. За вказаною угодою сторони погодили покарання за вчинене кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 357 КК України у виді 1 року обмеження волі, за ч. 4 ст. 185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік у випадку затвердження угоди про визнання винуватості із покладенням обов`язків передбачених п.п. 1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, при цьому додав, що розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, вид та міру покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди.

Захисник обвинуваченого , адвокат ОСОБА_4 , у підготовчому судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпілий ОСОБА_6 помер 20.05.2023.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, а також угоду про визнання винуватості, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов до висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити угоду про визнання винуватості.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінального проступку та тяжкого злочину.

Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України встановлено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості, а частиною другою ст. 474 цього Кодексу встановлено, що розгляд щодо угоди проводиться під час підготовчого судового засідання.

У підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а обвинувачений має права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України та розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, зокрема про характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та що він цілком розуміє свої права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.

Вислухавши сторони кримінального провадження, зокрема обвинуваченого , який підтвердив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, оцінюючи викладені обставини провадження у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України та КК України, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Обвинуваченому роз`яснено і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.

Питання про долю речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 469, 472 - 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 22.04.2024, укладену між начальником Шполянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст. 357 КК України у виді 1 року обмеження волі,

за ч. 4 ст. 185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази в справі:

- банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яку передано на зберігання в кімнату речових доказів ВПД №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області - знищити;

- 5000 грн, купюрами: 2 шт. по 1000 грн, 6 шт. по 500 грн, які передано на відповідальне зберігання сину потерпілого ОСОБА_7 , залишити останньому.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1