Справа №591/1815/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/292/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - відсторонення від посади
УХВАЛА

Іменем України

02 травня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 591/1815/23 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 18.03.2024 про відсторонення від посади підозрюваного ОСОБА_7 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про відсторонення ОСОБА_7 від посади директора ДП «Краснопільський агролісгосп» Сумського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Сумиоблагроліс», оскільки пред`явлена його підзахисному підозра є необгрунтованою, зважаючи на те, що всі договори купівлі-продажу необробленої деревини укладені ДП «Краснопільський агролісгосп» в особі директора ОСОБА_7 до внесення змін до постанови КМУ від 26.07.2022 № 834, якою зобов`язано продаж такої деревини здійснювати виключно на організованих товарних ринках. Окрім цього зазначає, що письмове повідомлення про підозру не містить анкетних даних щодо громадянства його підзахисного, часу, місця вчинення кримінального правопорушення, не містить переліку фізичних і юридичних осіб, які отримали неправомірну вигоду, обгрунтування розміру заподіяної шкоди. Зазначає також, що слідчі ТУ ДБР, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 216 КПК, не уповноважені здійснювати досудове розслідування у даному кримінальному провадженні. Вважає недоведеними ризики, на які посилається слідчий у клопотанні, оскільки в даному провадженні проведено ряд слідчих дій, в ході яких вже вилучені документи, які мають значення для кримінального провадження, свідки, на яких може вплинути ОСОБА_7 органом досудового розслідування не зазначені. Тому вважає, що слідчим не наведено наявність достатніх підстав для відсторонення його підзахисного від займаної посади.

15.03.2024 до Зарічного районного суду м. Суми, з клопотанням про відсторонення ОСОБА_7 від посади директора ДП «Краснопільський агролісгосп» Сумського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Сумиоблагроліс», погодженим з прокурором відділу Сумської обласної прокуратури, звернувся слідчий Четвертого СВ ТУ ДБР у м. Полтаві, яке обґрунтував тим, що у кримінальному провадженні № 0000046 від 09.02.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК, в тому, що він з використанням службового становища всупереч вимогам діючого законодавства з метою одержання неправомірної вигоди для іншої особи, використовував службове становище при укладені договорів з продажу деревини чим завдав тяжкі наслідки державним інтересам.

Зважаючи на те, що перебуваючи на посаді директора ДП «Краснопільський агролісгосп» Сумського обласного КП «Сумиоблагроліс» може незаконно впливати на свідків та інших учасників провадження, більшість з яких перебуває у його прямій службовій залежності, а також знищити, сховати чи підробити будь-які документи просив відсторонити ОСОБА_7 від займаної посади.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 18.03.2024 вказане клопотання слідчого задоволено і ОСОБА_7 відсторонено від посади директора ДП «Краснопільський агролісгосп» Сумського обласного КП «Сумиоблагроліс» до 13.05.2024 включно. Своє рішення слідчий суддя суду першої інстанції умотивував тим, що органом досудового розслідування, враховуючи фактичні обставини провадження, доведено необхідність відсторонення підозрюваного від посади для запобігання його протиправній поведінці.

Будучи належним чином повідомленими про час і місце апеляційного розгляду, учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились, від прокурора ОСОБА_9 , підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_10 надійшли письмові клопотання про розгляд апеляційної скарги у їх відсутність, тому колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд у відсутність сторін провадження, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням; для здійснення цього завдання КК визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили (ст. 1 КК), а згідно ч. 1 ст. 2 КК підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК).

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим Четвертого СВ ТУ ДБР у м. Полтаві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000046 від 09.02.2023 за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367 КК, у якому 14.03.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК, а саме у тому, що він, обіймаючи посаду директора ДП «Краснопільський агролісгосп» Сумського обласного КП «Сумиоблагроліс» з використанням службового становища всупереч вимогам діючого законодавства з метою одержання неправомірної вигоди для іншої особи, використовував службове становище при укладені договорів з продажу деревини, чим завдав тяжкі наслідки державним інтересам.

Відповідно вимог ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 131 КПК, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження; відсторонення від посади є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, а згідно ч. 1 ст. 154 цього Кодексу відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину.

При вирішенні питання про відсторонення від посади, слідчий суддя, у відповідності вимог ст. 157 КПК, зобов`язаний врахувати наявність правової підстави для відсторонення від посади, достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, наслідки відсторонення від посади для інших осіб. При цьому підставою для відсторонення від посади є наявність достатніх даних вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного чи обвинуваченого, який перебуваючи на посаді може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вказані вимоги закону слідчим суддею суду першої інстанції при розгляді клопотання слідчого про відсторонення ОСОБА_7 від посади були дотримані в повному обсязі.

Зокрема, надані стороною обвинувачення матеріали, всупереч доводів захисника ОСОБА_10 , свідчать про існування обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому органом досудового розслідування правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час розгляду кримінального провадження по суті.

При встановленні факту наявності обґрунтованої підозри колегія суддів також враховує і усталену судову практику з цього питання ЄСПЛ Відповідно практики Європейського суду з прав людини, який у своїх численних рішеннях (зокрема від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine, п. 175) і від 20.03.1997 у справі «Луканов проти Болгарії» (Lukanov v. Bulgaria) визначив, що слідчий суддя повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення», а в іншому рішенні від 28.10.1994 у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» (John Murray v. the United Kingdom), заява № 14310/88) ЄСПЛ зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу».

Такі фактичні дані містяться в доданих матеріалах, у зв`язку з чим підозра про ймовірну причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК, за викладених у клопотанні обставин, прокурором доведена та сумніву у колегії суддів щодо їх достатності не викликає, а тому доводи захисника ОСОБА_10 щодо необгрунтованості пред`явленої його підзахисному підозри не заслуговують на увагу і задоволенню не підлягають.

Враховує колегія суддів також і те, що статусу підозрюваного ОСОБА_7 набув лише 14.03.2024, а тому можливість вчинення ним певних дій на перешкоджання здійсненню кримінального провадження, використовуючи своє службове становище збільшилася.

Оцінюючи вказані у клопотанні доводи щодо наявності правових підстав для відсторонення ОСОБА_7 від посади, слідчий суддя суду першої інстанції врахував і те, що саме його перебування на займаній посаді сприяло вчиненню кримінального правопорушення, а тому останній може використати свої повноваження для незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема, знищити чи підробити документи. При цьому тимчасове відсторонення ОСОБА_7 від займаної посади на даному етапі досудового розслідування є необхідним з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування і такі потреби слідства виправдовують визначений ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

Доказів негативних наслідків від відсторонення ОСОБА_7 від посади колегією суддів не встановлено, а саме відсторонення має тимчасовий характер і не тягне за собою звільнення особи з займаної посади та не порушує конституційне право особи на працю.

Не можуть бути самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого про відсторонення ОСОБА_7 від займаної посади відповідно вимог ст. 157 КПК і твердження захисника щодо негативного впливу застосованого заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки наведені в клопотанні обставини та приєднані до нього докази в їх сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що перебування підозрюваного на посаді неможливе з огляду на необхідність забезпечення повного та об`єктивного досудового розслідування.

Таким чином, слідчий суддя суду першої інстанції при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість вирішення питання про відсторонення особи від посади, при цьому дослідив належним чином правову підставу для відсторонення від посади, достатність доказів, які вказують на причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення на даному етапі кримінального провадження, наслідки відсторонення від посади для інших осіб та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що відповідно вимог ч. 4 ст. 216 КПК дане провадження не підслідне слідчим органів ДБР у зв`язку із чим підозра ОСОБА_7 вручена не уповноваженою особою не заслуговують на увагу, оскільки згідно доданої прокурором до матеріалів клопотання постанови Офісу Генерального прокурора від 07.03.2024 здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження доручено слідчим Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава. При цьому колегія суддів враховує, що відповідно ч. 5 ст. 218 КПК спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня, однак матеріали клопотання не містять відомостей про зміну підслідності, а також відомостей про те, що сторона, яка стверджує про порушення підслідності зверталась з відповідним клопотанням.

Необхідно також зазначити, що вирішення питання щодо порушення правил підслідності при розгляді клопотань слідчих органів не відноситься до повноважень слідчого судді, наслідком ж такого порушення є визнання під час судового розгляду доказів, отриманих з порушенням правил підслідності недопустимими.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 18.03.2024 відносно ОСОБА_11 залишити без змін, а апеляційну його захисника ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4