єдиний унікальний номер справи 531/2898/23
номер провадження 1-кп/531/67/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Карлівка обвинувальний акт по кримінальному провадженню 0000326 від

25.09.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харків, Харківської області, зареєстрований АДРЕСА_1 , мешканець АДРЕСА_2 , громадянин України, освіта вища, працюючий, військовозобов`язаний, одружений, не депутат, маючий на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимий,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні встановлено, що 24 вересня 2023 року, близько 17:30 години, ОСОБА_6 перебуваючи біля адміністративної будівлі Південної залізниці, а саме на станції Ланна, за адресою с. Куми. Ланнівської ТГ. Полтавського району, Полтавської області, де також перебував працівник Південної залізниці ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно, з метою заподіяння тілесного ушкодження, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання в ході сварки із останнім, наніс один удар лобною частиною своєї голови в лобну частину голови ОСОБА_5 , після чого продовжуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_6 , наніс два удари кулаком лівої руки в обличчя потерпілого з правої сторони. В результаті цього, ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді синця з поверхневим садном на спинці носа, по синцю в центрі лобної ділянки, в скронево-точній ділянці праворуч та на рівні кута нижньої щелепи праворуч, які відповідно до висновку експерта № 231 від 25.09.2023 року кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження.

В рамках кримінального провадження потерпілим ОСОБА_5 , подано цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн. та 3000 грн. витрат на правничу допомогу.

В судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, визнав в повному обсязі та повністю підтвердив час, обставини та спосіб вчинення кримінального правопорушення. У скоєному щиро розкаявся. Позовні вимоги визнав частково, в сумі 10 000 грн. моральної шкоди.

Прокурор просив визнати ОСОБА_6 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних доходів громадян, що складає 850 гривень 00 копійок. Також просив позов задовольнити у повному обсязі.

Судові витрати відсутні.

Потерпілий ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав, щодо покарання погодився з думкою прокурора.

ОСОБА_6 не заперечував проти призначення йому покарання, зазначеного прокурором.

Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, визнаного судом доведеним, крім визнання ним своєї вини, підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів, а саме допитом потерпілого, витягом з ЄРДР, протоколом огляду місця події від 26.09.2023, протоколами проведення слідчого експерименту від 11.10.2023 та 16.10.2023, висновками експерта №244 та №248.

Суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене обвинуваченому знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а його дії органами досудового розслідування за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень кваліфіковане правильно, вину повністю доведеною.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставини, що обтяжують покарання, згідно 67 КК України, не встановлені.

Аналізуючи зібрані по справі докази, які характеризують особистість обвинуваченого, суд вбачає наступне:

ОСОБА_6 не є особою з інвалідністю, працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не судимий, має малолітню дитину. За місцем проживання характеризується нейтрально.

Згідно ч. 5 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_6 є проступком.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: його вік, соціальне становище, відсутність даних перебування на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра, характеристику обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, наслідки суспільно-небезпечних діянь, відсутність намірів уникнути кримінальної відповідальності, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання в межах санкції: ч. 1 ст. 125 КК України.

Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року (зі змінами та доповненнями від 27 лютого 2009 року) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Положенням статті 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті.

Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Моральну шкоду, зважаючи на її сутність, неможливо відшкодувати в повному обсязі, адже не має точних критеріїв майнового виразу болю від втрати спокою.

Суд вважає факт завдання позивачу моральної шкоди доведеним, в зв`язку з чим позовні вимоги мають бути задоволені у повному обсязі. Крім того, суд вважає доведеним та обґрунтованим сплату потерпілим витрат на правничу допомогу в розмірі 3000 грн., в зв`язку з чим ці витрати також підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винними у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Запобіжний захід не обирати.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. та 3000 грн. витрат на правничу допомогу.

Речові докази - відсутні.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1