Справа № 686/7450/24
Провадження № 1-кс/686/4920/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2024 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Хмельницькому клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000116,

ВСТАНОВИЛА:

01 червня 2024 року прокурор відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із клопотанням про накладення арешту на майно (з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування ним), яке було тимчасово вилучене 31.05.2024 року у ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 , а саме на: мобільний телефон «Айфон 13 Промах», ІМЕІ: НОМЕР_1 ) НОМЕР_2 , 2) НОМЕР_3 із сім картою № НОМЕР_4 ; мобільний телефон «Айфон 15 Промах», ІМЕІ: НОМЕР_1 ) НОМЕР_5 , 2) НОМЕР_6 ; грошові кошти у сумі 667 гривень, купюрами номіналом 20 гривень у кількості 3 штуки із серійними номерами: ЕЕ4324436, ЄВ3326975, ЕА1033846, номіналом 500 гривень у кількості 1 штука із серійним номером: ЄЄ9313038, номіналом 5 гривень у кількості 1 штука із серійним номером: ЮБ7404342, номіналом 2 гривні у кількості 1 штука із серійним номером: РЗ9081000 та грошові кошти у сумі 100 доларів США однією купюрою із серійним номером: РА48831850С; банківську картку «Монобанк» № НОМЕР_7 ; банківську картку «А Банк» № НОМЕР_8 ; ключ з емблемою «Джон Дір» з метою збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

У обґрунтування клопотання указав, що «31.05.2024 старшим слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_5 проведено особистий обшук підозрюваного ОСОБА_4 , під час проведення якого, вилучено: мобільний телефон «Айфон 13 Промах», ІМЕІ: НОМЕР_1 ) НОМЕР_2 , 2) НОМЕР_3 з сім картою № НОМЕР_4 ; мобільний телефон «Айфон 15 Промах», ІМЕІ: НОМЕР_1 ) НОМЕР_5 , 2) НОМЕР_6 ; грошові кошти у сумі 667 гривень, купюрами номіналом 20 гривень у кількості 3 штуки із серійними номерами: ЕЕ4324436, ЄВ3326975, ЕА1033846, номіналом 500 гривень у кількості 1 штука із серійним номером: ЄЄ9313038, номіналом 5 гривень у кількості 1 штука із серійним номером: ЮБ7404342, номіналом 2 гривні у кількості 1 штука із серійним номером: РЗ9081000 та грошові кошти у сумі 100 доларів США однією купюрою номіналом 100 доларів США із серійним номером: РА48831850С; банківську картку «Монобанк» № НОМЕР_7 ; банківську картку «А Банк» № НОМЕР_8 ; ключ з емблемою «Джон Дір».

31.05.2024 винесено постанову про визнання речовим доказом вище вказаних грошових купюр, ключа, мобільних телефонів та банківських карток у зв`язку із тим, що зазначені речі та предмети є знаряддям та засобом вчинення кримінального правопорушення, а тому будуть використовуватись як речові докази у кримінальному провадженні».

Прокурор у судове засідання не з`явився, у своєму клопотанні просив проводити розгляд без участі ініціатора.

Власник майна підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилися. Адвокат ОСОБА_6 подав заяву про розгляд клопотання без його участі та без участі власника майна.

Положеннями ч. 1 ст. 172 КПК України передбачено, що неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Зважаючи на ці положення закону, слідча суддя дійшла висновку про можливість розгляду клопотання у відсутності прокурора, власника майна підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника, належним чином повідомлених про дату та час судового розгляду.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

СУ Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000116 за ознаками кримінальних правопорушен, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст.185 та ч. 4 ст.185 КК Україн, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.03.2024.

31.05.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

31.05.2024 у ході затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України було проведено особистий обшук останнього, у ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон «Айфон 13 Промах», ІМЕІ: НОМЕР_1 ) НОМЕР_2 , 2) НОМЕР_3 із сім картою № НОМЕР_4 ; мобільний телефон «Айфон 15 Промах», ІМЕІ: НОМЕР_1 ) НОМЕР_5 , 2) НОМЕР_6 ; грошові кошти у сумі 667 гривень, купюрами номіналом 20 гривень у кількості 3 штуки із серійними номерами: ЕЕ4324436, ЄВ3326975, ЕА1033846, номіналом 500 гривень у кількості 1 штука із серійним номером: ЄЄ9313038, номіналом 5 гривень у кількості 1 штука із серійним номером: ЮБ7404342, номіналом 2 гривні у кількості 1 штука із серійним номером: РЗ9081000 та грошові кошти у сумі 100 доларів США однією купюрою номіналом 100 доларів США із серійним номером: РА48831850С; банківську картку «Монобанк» № НОМЕР_7 ; банківську картку «А Банк» № НОМЕР_8 ; ключ з емблемою «Джон Дір».

Слідчою суддею установлено, що постановою старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 від 31.05.2024 року вилучені у ході затримання ОСОБА_4 мобільні телефони, грошові кошти, банківські картки та ключ визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000116.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

За ч. 2 цієї ж статті, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 3 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали клопотання, слідча суддя приходить до висновку, що вилучені 31.05.2024 року у ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 : мобільний телефон «Айфон 13 Промах», ІМЕІ: НОМЕР_1 ) НОМЕР_2 , 2) НОМЕР_3 із сім картою № НОМЕР_4 ; мобільний телефон «Айфон 15 Промах», ІМЕІ: НОМЕР_1 ) НОМЕР_5 , 2) НОМЕР_6 , відповідають критеріям речових доказів відповідно до положень ст.98 КПК України, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що мобільні пристрої могли бути використані як засіб вчинення кримінального правопорушення, а отже містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі інформацію про осіб, які причетні до його вчинення.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, на даній стадії кримінального провадження, не надано; вилучені мобільні телефони обґрунтовано постановою слідчого визнано речовими доказами, оскільки вони відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, що доведено прокурором.

На думку слідчої судді арешт вказаного майна є співрозмірним з потребами кримінального провадження та необхідний з метою забезпечення кримінального провадження та використання майна як доказу у кримінальному провадженні. На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси володільця майна з метою забезпечення кримінального провадження.

А тому, з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження слідча суддя уважає за необхідне накласти арешт з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування на мобільний телефон «Айфон 13 Промах», ІМЕІ: НОМЕР_1 ) НОМЕР_2 , 2) НОМЕР_3 із сім картою № НОМЕР_4 ; мобільний телефон «Айфон 15 Промах», ІМЕІ: НОМЕР_1 ) НОМЕР_5 , 2) НОМЕР_6 .

Оцінюючи вимоги клоптання у частині накладення арешту на грошові кошти у загальній сумі 667 гривень та грошові кошти у сумі 100 доларів США, слідча суддя виходить із наступного.

Ч. 1 ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Прокурором не доведено необхідності накладення арешту на вилучені грошові кошти у контексті їх відповідності критеріям речових доказів, оскільки не обґрунтовано, які саме обставини у даному кримінальному провадженні підтверджуються вилученими коштами, не обґрунтовано прокурором і те, що вони є об`єктом кримінально протиправних дій, або ж кошти набуті кримінально-протиправним шляхом, а тому у цій частині клопотання задоволенню не підлягає.

При цьому слідчим суддею враховується, що за змістом інкримінованої ОСОБА_4 підозри, останній спільно із ОСОБА_8 , 31.05.2024, шляхом пошкодження колючого дроту проник на охоронювану території тракторного парку ТОВ СГП «Агро-Віста», що по вул. Гагаріна, в с. Теліжинці, Шепетівського району, Хмельницької області, де таємно в період часу з 01:00 год по 03:00 год., таємно, з метою власного збагачення, переслідуючи корисливий мотив, вчинили крадіжку шести навігаційних антен GPS, моделі «StarFire 6000», заявленою вартістю 167367 грн 96 коп за одиницю, які знаходились на сільськогосподарській техніці марки «John Deer», чим заподіяли ТОВ СГП «Агрос-Віста» майнової шкоди на заявлену суму.

У подальшому навігаційні антени GPS були вилучені у ході обшуку автомобіля марки «Citroen» марки «Berlingo» д.н.з « НОМЕР_9 », а отже не були відчужені підозрюваними за грошові кошти, а відтак на даному етапі кримінального провадження відсутні відомості про їх набуття кримінально протиправним шляхом.

Відтак, у задоволенні клопотання про арешт грошових коштів з метою їх збереження як речових доказів слід відмовити.

Не підлягають арешту вилучені грошові кошти і з метою подальшого забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті (відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, накладення арешту на майно з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, передбачає наявність обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Конвенцією, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

31.05.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Однак цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілими ще не пред`являвся.

А тому, у зв`язку із відсутністю доказів заявлення цивільного позову у кримінальному провадженні, у задоволенні клопотання про арешт грошових коштів з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) також слід відмовити.

Клопотання у частині накладення арешту на банківські картки банку «Монобанк» № НОМЕР_7 та банку «А Банк» № НОМЕР_8 , не підлягає задоволенню у зв`язку із наступним.

Банківські платіжні картки «Монобанк» та «А Банк» лише пов`язані із рахунком, що належить держателю картки, проте власником такої картки є банк-емітент, що випустив картку. Цей платіжний засіб є особливим видом банківських розрахункових документів і призначений для оплати покупок товарів чи послуг, оплати інших зобов`язань та отримання готівки з банківських рахунків.

Вилучення банківських платіжних карток позбавляє держателя картки права отримувати та використовувати належні йому грошові кошти.

Інформацію про рух коштів по відповідному рахунку, що належать держателю банківської платіжної картки, орган досудового розслідування може отримати з дотриманням вимог Закону України «Про банки і банківську діяльність», а тому вилучення картки є передчасним.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідча суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування на мобільний телефон «Айфон 13 Промах», ІМЕІ: НОМЕР_1 ) НОМЕР_2 , 2) НОМЕР_3 із сім картою № НОМЕР_4 ; мобільний телефон «Айфон 15 Промах», ІМЕІ: НОМЕР_1 ) НОМЕР_5 , 2) НОМЕР_6 , ключ з емблемою «Джон Дір».

У задоволенні решти клопотання, відмовити.

Виконання ухвали доручити старшому слідчому в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 .

Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідча суддя