Справа № 627/235/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2024с-ще Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Краснокутськ Харківської області кримінальне провадження № 0000132 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Костянтинівка Краснокутського району Харківської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, не працюючого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

24.02.2022 відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України введено воєнний стан, затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, який в подальшому неодноразово продовжувався, останнього разу, на момент вчинення злочину, 05.02.2024 відповідно до Указу Президента України №49/2024 від 05.02.2024.

Так, 05.03.2024 приблизно о 18:00 ОСОБА_4 разом зі своєю дружиною ОСОБА_6 , перебували в будинку, в якому проживає потерпіла ОСОБА_7 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де останні спілкувались та сумісно розпивали алкогольні напої.

Через деякий час ОСОБА_4 , перебуваючи у вищевказаному будинку, побачив на пральній машинці мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 8 4/128Gb White Global Rom», що належить ОСОБА_7 , і в цей час у останнього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаного мобільного телефону.

Так, ОСОБА_4 , 05.03.2024 приблизно о 20:00 реалізуючи свій вищевказаний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, маючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, керуючись корисливим мотивом, скориставшись зручними обставинами, а саме тим, що за його діями ніхто не спостерігає, так як потерпіла пішла до сусідньої кімнати відпочивати, шляхом вільного доступу заволодів мобільним телефоном торгової марки «Xiaomi Redmi Note 8 4/128Gb White Global Rom», який належить ОСОБА_7 , після чого покинув місце вчинення злочину з викраденим майном, обернувши його в подальшому на свою користь і розпорядившись ним за власним розсудом, внаслідок чого завдав потерпілій матеріальну шкоду згідно висновку судової товарознавчої експертизи №2041 від 12.03.2024 р. на суму 3999 гривень 20 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та в скоєному щиро розкаявся.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

В судове засідання потерпіла ОСОБА_7 не з`явився, однак надала суду заяву, в якій прохала про розгляд кримінального провадження у її відсутність. Також в заяві вказала, що вона претензій морального та матеріального характеру до ОСОБА_4 не має та прохала призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Враховуючи відсутність заперечень від учасників процесу, а також можливість з`ясувати всі обставини за наявними доказами, суд, на підставі ст.325 КПК України, визнав можливим провести розгляд без потерпілої.

Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому органом досудового слідства кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме:

- таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів та особу обвинуваченого, який одружений, не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога КНП «Краснокутська центральна районна лікарня» не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, є військовозобов`язаним, раніше не судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та щодо особи похилого віку.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Окрім цього, згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як ними самими, так і іншими особами.

Також відповідно до вимог ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди при призначенні покарання зобов`язані враховувати як ступінь тяжкості вчиненого злочину, так і дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване. Покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 682/956/17 вказала про те, що визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Аналізуючи усі докази, обставини справи, ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який не судимий, враховуючи ставлення обвинуваченого до скоєного, який свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та щиро каявся, позицію потерпілої, яка претензій до обвинуваченого ні морального, ні матеріального характеру не має та прохала призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі, суд дійшов висновку, що перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства та вважає за доцільне застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та перевиховання, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Підстав для обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

По справі цивільний позов не заявлений.

Крім того, згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинувачених на користь експертної установи документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином витрати за проведення судово - товарознавчої експертизи № 2041 від 12.03.2024 в розмірі 1514,56 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь експертної установи.

Питання речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України та призначити йому покарання за цим законом у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання звільнити з випробувальним терміном 3 (три) роки.

На підставі статті 76 КК України ОСОБА_4 встановити наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_4 міру запобіжного заходу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №2041 від 12.03.2024 в розмірі 1514 грн. 56 коп.

Речові докази по справі, а саме: мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 8 4/128Gb White Global Rom», який згідно зберігальної розписки знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 - після набрання вироком законної сили повернути потерпілій ОСОБА_7 .

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1