ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/346/24 Справа № 335/3538/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_8 (в режимі

відеоконференції)

представника потерпілого ОСОБА_9 (в режимі

відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 червня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_9 про стягнення витрат на правову допомогу у кримінальному провадженні щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Запоріжжя, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України,

Встановила:

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 червня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_9 про стягнення витрат на правову допомогу.

Рішення суду обґрунтовано тим, що у цьому кримінальному провадженні вирок суду від 17.05.2023 року на час подання клопотання представника потерпілого про стягнення витрат на правову допомогу і станом на час розгляду цього клопотання не набрав законної сили, а тому розподіл процесуальних витрат окремою ухвалою, яка не є судовим рішенням яким завершувався розгляд кримінального провадження по суті до набрання вироком законної сили не передбачено кримінальним процесуальним законом.

До того ж, на час ухвалення вироку потерпілим не було порушено перед судом питання щодо відшкодування йому понесених процесуальних витрат, а судом не вирішувалось, оскільки відповідно до обвинувального акта процесуальні витрати були відсутні. Відсутність документів, що підтверджують розмір процесуальних витрат потерпілого, зокрема витрат на правничу допомогу, фактично не дозволяло суду здійснити перевірку відповідності їх граничним розмірам компенсації, враховуючи, що за приписами ч.2 ст.92 КПК України обов`язок доказування розміру процесуальних витрат покладається на сторону, що їх подає.

Також зазначено, що представник потерпілого, подаючи до суду вказане клопотання, не посилався на положеннях ст. 534, 537, 539 КПК України, які регулюють питання, пов`язані із виконанням вироку.

В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_9 просить ухвалу скасувати і стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 22 500 грн витрат на правову допомогу у зв`язку із розглядом справи.

Посилається на те, що після оголошення вироку у справі, ним відповідно до умов договору про надання правової допомоги №33- 22 від 22.08.2022 року був складений звіт про надану правову допомогу у цій справі.

Зазначив, що він склав цивільний позов та взяв участь у 10 судових засіданнях. Вартість гонорару складає 22 500 грн.

Стверджує, що в судових дебатах він просив стягнути судові витрати.

Звертає увагу на те, що відповідно до ч.1 ст.126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою, тому у суду були всі підстави для розгляду питання про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого процесуальних витрат.

Заслухавши суддю-доповідача, представника потерпілого, який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурора, обвинуваченого та його захисника, які просили ухвалити рішення на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника потерпілого підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Згідно із вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що судом при розгляді клопотання адвоката ОСОБА_9 допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону з таких підстав.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 року (справа № 598/1781/17) КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, у тому числі витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком. Вирішення питання про розподіл процесуальних витрат полягає у висновку суду про стягнення або відмову у стягненні певної грошової суми, яка є процесуальними витратами у розумінні КПК. Залишення клопотання учасника провадження про розподіл процесуальних витрат без розгляду не є вирішенням судом питання про розподіл процесуальних витрат. Це питання може вирішити відповідно до положень ч. 5 ст. 534 КПК суд, який виніс рішення без вирішення питання про розподіл процесуальних витрат.

З ухвали, що оскаржується, вбачається, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання адвоката про відшкодування судових витрат, понесених потерпілим на правову допомогу, послався на те, що суд позбавлений можливості розглянути вказане клопотання, оскільки вирок у цьому кримінальному провадженні на час розгляду клопотання не набрав законної сили, а також, що на час ухвалення вироку потерпілим не було порушено перед судом питання щодо відшкодування йому понесених процесуальних витрат, та що представник потерпілого в клопотанні не посилався на положення ст. 534, 537, 539 КПК України.

Водночас, колегія суддів враховує позицію Верховного Суду, що потерпілий від кримінального провадження має право клопотати перед судом про визначення грошового розміру процесуальних витрат, які повинні бути йому компенсовані. Таке право залишається у потерпілого незалежно від того, чи розгляд кримінального провадження завершено винесенням обвинувального вироку або ж ухвали про закриття кримінального провадження.

Окрім того, потерпілий може повторно звернутися із відповідним клопотанням до суду першої інстанції з метою вирішення питання про розподіл процесуальних витрат, які мали бути вирішені судом під час прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що зазначені судом першої інстанції доводи щодо неможливості розгляду клопотання адвоката не узгоджуються з вказаним правовим висновком Верховного Суду, хоча суд на нього посилається у своєму рішенні, що свідчить про істотне порушення вимог КПК України, оскільки суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні клопотання адвоката, фактично його не розглянув відповідно до вимог КПК України.

Відповідно до вимог ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно із ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.

Проте, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України. Колегія суддів вважає, що такими загальними засадами кримінального провадження у цьому випадку є верховенство права та законність, дотримання яких не було забезпечено судом під час розгляду кримінального провадження.

Апеляційний суд позбавлений можливості постановити кінцеве рішення, оскільки суд першої інстанції фактично по суті не розглянув клопотання про стягнення витрат на правову допомогу.

За таких обставин, апеляційна скарга представника потерпілого підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції відповідно до ст. 412, 415 КПК України, під час якого необхідно врахувати виявлені порушення кримінального процесуального закону, та постановити законне й обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 червня 2023 року - задовольнити частково.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 червня 2023 року щодо ОСОБА_7 - скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4