Провадження № 11-кп/824/3670/2024 Суддя-доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 05 квітня 2024 року, якою продовжено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, строком на 60 днів до 03 червня 2024 включно та утримувати його в КНП "Клінічна лікарня "Психіатрія",

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 05 квітня 2024 року продовжено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, строком на 60 днів до 03 червня 2024 включно та утримувати його в КНП "Клінічна лікарня "Психіатрія".

Не погоджуючись із даною ухвалою, захисник ОСОБА_7 і інтресах ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та відмовити в продовженні запобіжного заходу.

Свої вимоги мотивує тим, що судом першої інстанції допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а також права обвинуваченого, з огляду на те, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання псиіатричної допомоги було розглянуто без участі законного представника обвинуваченого ОСОБА_8 , участь якого, у відповідності до вимог ст. 506, 512 КПК України є обов'язковою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, перевіривши апеляційну скаргу та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 508 КПК України застосування запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 508 КПК України, здійснюється з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби та згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

В силу вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_8 у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Вирішуючи питання про продовження строку поміщення ОСОБА_8 до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку такого поміщення, та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про поміщення особи до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Так, суд першої інстанції, задовольняючи клопотання прокурора правильно зазначив, що ОСОБА_8 інкримінується вчинення суспільно небезпечного діяння, судовий розгляд якого не завершено, будь - які дані про зменшення заявлених стороною обвинувачення ризиків, а саме ризику переховування ОСОБА_8 від суду, продовження вчинення суспільно небезпечних діянь, вплив на потерпілого та свідка, відсутні.

При цьому, суд врахував також і те, що відповідно до висновку судово-психіатричного експерта ОСОБА_8 у період часу, до якого відноситься вчинення суспільно небезпечного діяння, не знаходився в стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності , а виявляв ознаки шизоафективного розладу, змішаний тип (згідно з МКХ-10 шифр F 25.2). За своїм психічним станом у період часу, до якого відноситься правопорушення, він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Наразі ОСОБА_8 виявляє ознаки шизоафективного розладу, змішаний тип, а тому не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Отже, врахувавши всі обставини в сукпності, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість продовження строку поміщення ОСОБА_8 до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, місцевий суд дійшов вірного висновку про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для їх запобігання.

Посилання захисника в поданій апеляційній скарзі на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону судом першої інстанції, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки розгляд клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу без участі законного представника, з огляду на принцип визначений ст. 28 КПК України щодо розумності строків, а також з огляду на те, що в судовому засіданні був присутній і ОСОБА_8 і його захисник, не можуть слугувати безумовною підставою для скасування ухвали суду.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає ухвалу суду першої інстанції законною, обгрунтованою та вмотивовною, у зв`язку з чим залишає її без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 182, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 05 квітня 2024 року, якою продовжено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, строком на 60 днів до 03 червня 2024 включно та утримувати його в КНП "Клінічна лікарня "Психіатрія"- без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: