Справа № 569/4505/24
УХВАЛА

про арешт майна

15 березня 2024 року м.Рівне

Слідча суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в м.Рівне клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_3 (далі слідчий), погоджене прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження №0000132 від 12.07.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.3 ст.369-2, ч.3 ст. 369-2 КК України (далі це ж кримінальне провадження) про арешт майна, -

ВСТАНОВИЛА:

Досудове розслідування кримінального провадження здійснюється за фактом того, що ОСОБА_6 , діючи у порушення вимог ст. ст. 2, 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції», ст. ст. 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, обіймаючи посаду начальника терапевтичного відділення військової частини НОМЕР_1 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , вимагали та одержали неправомірну вигоду від військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_8 для третьої особи за вплив на прийняття рішення невстановленою на даний час слідством посадовою особою військово-лікарської комісії Національного військово-медичного клінічного центру « ІНФОРМАЦІЯ_1 », щодо визнання останнього непридатним для проходження військової служби у Збройних Силах України за наступних обставин.

Зокрема, ОСОБА_7 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільнонебезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, за попередньою змовою групою осіб із начальником терапевтичного відділення військової частини НОМЕР_1 підполковником медичної служби ОСОБА_6 , з метою впливу на посадових осіб, що уповноважені на виконання функцій держави, близько 12 години 00 хвилин 05 березня 2024 року, перебуваючи поблизу комунального підприємства «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення», що за адресою: АДРЕСА_1 , вимагав та одержав від військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_8 неправомірну вигоду у розмірі 7000 доларів США.

Після цього, на виконання спільного злочинного наміру начальник терапевтичного відділення військової частини НОМЕР_1 підполковник медичної служби ОСОБА_6 , близько 12 години 25 хвилини 05 березня 2024 року, перебуваючи поблизу терапевтичного відділення військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 військового госпіталю ІНФОРМАЦІЯ_2 ), що за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільнонебезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, одержав від ОСОБА_7 , неправомірну вигоду у розмірі 7000 доларів США, яку передав військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_8 , для третіх осіб, за вплив на невстановлену на даний час слідством посадову особу військово-лікарської комісії Національного військово-медичного клінічного центру « ІНФОРМАЦІЯ_1 », із прийняттям ними рішення щодо визнання військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_8 непридатним для проходження військової служби у Збройних Силах України, чим вчинив одержання неправомірної вигоди за попередньою змовою групою осіб для третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2ст.28, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

05.03.2024 було проведено санкціонований обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: у житловому будинку, з прилеглими до нього приміщеннями (домоволодінні), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , який на праві власності належить ОСОБА_9 , в ході якого було виявлено та вилучено речі вказані у клопотанні.

06.03.2024 постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Рівненській області, вищезазначені речі та документи визнано речовими доказами.

Враховуючи викладене, слідчий вказує, що вилучені 05.03.2024 року під час санкціонованого обшуку речі та документи, майно та грошові кошти відповідають критеріям, зазначеним ст. 98 КПК України, зокрема є матеріальними об`єктами, які були предметом вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування факту кримінального правопорушення.

Слідчий у судовому засіданні клопотання про арешт майна підтримав з підстав викладених у ньому, просив суд його задоволити.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на грошові кошти перелічені у п.1-4 клопотання про арешт майна.

Дослідивши надані матеріали, заслухавши учасників розгляду, слідча суддя прийшла до висновку, що клопотання слід задовольнити частково із наступних підстав.

Судом встановлено, що старшим слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Рівненській області капітаном поліції ОСОБА_3 розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000132 від 12.07.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.3 ст.369-2, ч.3 ст. 369-2 КК України.

05.03.2024 року в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: у житловому будинку, з прилеглими до нього приміщеннями (домоволодінні), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , який на праві власності належить ОСОБА_9 , в ході якого було виявлено та вилучено речі вказані у клопотанні.

06.03.2024 постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Рівненській області, вищезазначені речі та документи визнано речовими доказами.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майно є речі, документи, гроші тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно вимог ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Згідно вимог ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів забезпечення кримінального провадження. Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і в клопотанні слідчого (прокурора), який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з частиною першою статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною третьою статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням пор арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При цьому тільки у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу («матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення»), тобто має ознаки речового доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, а решт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи те, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (арешт майна) з забороною розпоряджатися ним та відчуджувати його може привести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст.198 КК України, а тому з метою досягнення дієвості вищевказаного кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на вищевказане майно, до прийняття процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні.

При цьому тільки у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу («матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення»), тобто має ознаки речового доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно, до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власностi набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власностi вiдповiдно до закону.

Нiхто не може бути протиправно позбавлений права власностi. Право приватної власностi є непорушним.

Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, слідча суддя не вбачає необхідності у накладенні арешту на грошові кошти які були виявлені та вилучені під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: 1) Грошові кошти у загальній сумі 1000 (одна тисяча) доларів США купюрами номіналом в 100 доларів США кожна наступними серіями: LB13705509A, PB09909489L, PF75978601E, LF32417625G, PI05438036B, ML34950402C, PE57247604D, ML34950404C, LB95616411P, KG80122533A; 2) Грошові кошти у загальній сумі 100 (сто) доларів США купюрами номіналом в 10 (десять) доларів в кількості двох штук наступними серіями: PL23895103B, PB16195349C, купюрами номіналом в 20 (двадцять) доларів США в кількості чотирьох штук наступними серіями: EC53635300C, MG25915227E, MC90433646D, MD043331465D; 3) Грошові кошти у загальній сумі 370 (триста сімдесят) Євро купюрами номіналом в 200 (двісті) Євро в кількості однієї штуки серії VC, купюрами номіналом в 50 (п`ятдесят) Євро в кількості трьох штук наступними серіями: WB, SD, PC, купюрами номіналом в 10 (десять) Євро в кількості двох штук наступними серіями: WA, WA; 4) Грошові кошти у загальній сумі 14 (чотирнадцять) тисяч гривень купюрами номіналом в 500 (п`ятсот) гривень в кількості 25 (двадцяти п`яти) штук наступними серіями: ЗА1797121, ВЕ4305551, БР1791684, РА0530410, АА7018961, ЕИ0919438, ЗД5853379, ВВ9631486, ЗГ4115196, ВЕ9120164, ФЖ5931637, ХА0842577, ХЄ1177807, ЄД8215757, ВЗ0800420, ЦА8855805, ХБ8427147, ГБ5647709, ЛЗ3304131, ХЕ6164259, ЗЗ1922353, ФД5478939, ЄГ2476227, БВ7522440, ЗА0817784, купюрою номіналом в 1000 (одну тисячу) гривень серії ЕВ3903931, купюрами номіналом в 200 (двісті) гривень в кількості двох штук наступними серіями: ЄА7327959, ТД5131162, купюрою номіналом в 100 (сто) гривень серії ЕЕ4669811, оскільки дійшла висновку, що клопотання в цій частині є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173,395 КПК України, слідча суддя, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання задоволити частково.

Накласти арешт на речі та документи, грошові кошти які були виявлені та вилучені під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою: АДРЕСА_3 , а саме на грошові кошти у загальній сумі 49300 (сорок дев`ять тисяч триста) доларів США купюрами номіналом в 100 доларів США кожна.

Відмовити в частині накладення арешту на:

1) Грошові кошти у загальній сумі 1000 (одна тисяча) доларів США купюрами номіналом в 100 доларів США кожна наступними серіями: LB13705509A, PB09909489L, PF75978601E, LF32417625G, PI05438036B, ML34950402C, PE57247604D, ML34950404C, LB95616411P, KG80122533A;

2) Грошові кошти у загальній сумі 100 (сто) доларів США купюрами номіналом в 10 (десять) доларів в кількості двох штук наступними серіями: PL23895103B, PB16195349C, купюрами номіналом в 20 (двадцять) доларів США в кількості чотирьох штук наступними серіями: EC53635300C, MG25915227E, MC90433646D, MD043331465D;

3) Грошові кошти у загальній сумі 370 (триста сімдесят) Євро купюрами номіналом в 200 (двісті) Євро в кількості однієї штуки серії VC, купюрами номіналом в 50 (п`ятдесят) Євро в кількості трьох штук наступними серіями: WB, SD, PC, купюрами номіналом в 10 (десять) Євро в кількості двох штук наступними серіями: WA, WA;

4) Грошові кошти у загальній сумі 14 (чотирнадцять) тисяч гривень купюрами номіналом в 500 (п`ятсот) гривень в кількості 25 (двадцяти п`яти) штук наступними серіями: ЗА1797121, ВЕ4305551, БР1791684, РА0530410, АА7018961, ЕИ0919438, ЗД5853379, ВВ9631486, ЗГ4115196, ВЕ9120164, ФЖ5931637, ХА0842577, ХЄ1177807, ЄД8215757, ВЗ0800420, ЦА8855805, ХБ8427147, ГБ5647709, ЛЗ3304131, ХЕ6164259, ЗЗ1922353, ФД5478939, ЄГ2476227, БВ7522440, ЗА0817784, купюрою номіналом в 1000 (одну тисячу) гривень серії ЕВ3903931, купюрами номіналом в 200 (двісті) гривень в кількості двох штук наступними серіями: ЄА7327959, ТД5131162, купюрою номіналом в 100 (сто) гривень серії ЕЕ4669811.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя Рівненського міського Оксана КРИЖОВА