Провадження №1-кс/522/674/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_5 про арешт майна, -

УСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_5 про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування доводів клопотання слідчий посилається на наступне.

СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000650 від 05.12.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.12.2023 до ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , про е, що 23.11.2023 невстановлені особи маючи злочинний намір направлений на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом оману, діючи за попередньою змовою за допомогою підроблених документів, шахрайським шляхом заволоділи належним ій майном, а саме будинком АДРЕСА_2 , розташованого на земельній ділянці 0, 029 га.

В ході допиту ОСОБА_7 , підтвердила факт заволодіння її майном: земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2 та житловим будинок на вказаній земельній ділянці площею 289,0 кв.м. за допомогою шахрайства зі сторони приватного нотаріуса ОСОБА_8 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , яка нібито посвідчила довіреність від потерпілої ОСОБА_7 представник ОСОБА_9 23.11.2023 в 14.12 годині.

В ході допиту ОСОБА_7 підтвердила факт заволодіння її майном зі сторони приватного нотаріуса ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , який має у власності об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 21081317.

Отже, в даному кримінальному провадженні Будинок № 12, який розташований за адресою: м. Одеса, вулиця Рівності та земельна ділянка площею 0, 029 га. з кадастровим номером земельної ділянки :33:006:0015 є безпосереднім об`єктом посягання.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив задовольнити його в повному обсязі.

Власник майна в судове засідання не викликався, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна (ч.2 ст.172 КПК України).

Розглянувши клопотання, заслухавши прокурора, дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.

Правові підстави для арешту майна в контексті положень закону, якими керувався слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя згідно зі ст.94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно ч.1 ст.318 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Так, згідно витягу з ЄРДР, досудове розслідування наразі здійснюється за фактом заволодіння невстановленими особами об`єктом нерухомого майна, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Слідчим в клопотанні зазначено, що в ході допиту ОСОБА_7 , яка є заявником в рамках даного провадження, остання підтвердила факт заволодіння її майном зі сторони приватного нотаріуса ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , який має у власності об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 21081317. Однак, згідно клопотання та доданих до нього матеріалів, в тому числі Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відомості про право власності на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 відсутні, отже органом розслідування не надано жодних доказів на підтвердження володінням зазначеної квартири саме ОСОБА_9 .

За таких обставин, дослідивши матеріали клопотання встановлено, що жодних правових підстав для накладення арешту на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 21081317 не вбачається.

Тому у задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131-132, 170-173, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про арешт майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя:

27.02.2024