Справа № 203/2283/24
Провадження № 1-в/0203/85/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі- ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро клопотання прокурора Лівобережної окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 про приведення вироку Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21.01.2022 року у відповідність до вимог Кримінального кодексу України у зв`язку зі змінами у Кримінальний кодекс України згідно з Законом України № 3342-ІХ від 23.08.2023 року, та заміну покарання у виді арешту на пробаційний нагляд, стосовно засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Маріуполь, Донецької області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше неодноразово судимого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполь Донецької області від 21.01.2022 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 6 (шести) місяців арешту. Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався. Після набрання вироком законної сили затримати ОСОБА_4 та направити до місця відбування покарання. Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту затримання.

Прокурор Лівобережної окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про приведення вироку Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21.01.2022 стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Кримінального кодексу України у зв`язку зі змінами у Кримінальний кодекс України згідно з Законом України № 3342-ІХ від 23.08.2023 року, заміну покарання у виді арешту на пробаційний нагляд.

Клопотання вмотивоване тим, що Лівобережною окружною прокуратурою на виконання, покладеної на неї згідно з п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прокуратуру» функції, щодо нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, проводиться перевірка стану додержання законодавства при виконанні кримінальних покарань у виді арешту.

23 серпня 2023 року був прийнятий Закон України № 3342-ІХ «Про внесення змін до Кримінального, Кримінально-процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань», який набрав законної сили 28 березня 2024 року.

Вказаним Законом внесено зміни до ст. 60 КК України, яка викладена в такій редакції: «Покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого військовослужбовця в умовах ізоляції на гауптвахті і встановлюється на строк від одного до шести місяців. Арешт не застосовується до вагітних жінок та жінок, які мають дітей віком до семи років».

Таким чином, покарання у виді арешту не може застосовуватись до осіб, які не є військовослужбовцями.

Також, цим Законом додано новий вид покарання, а саме: пробаційний нагляд, який полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Відповідно до п. 23 розділу II «Прикінцевих та перехідних положень» КК України, з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, замінити невідбуту частину покарання на інший вид покарання відповідно до статті 72 цього Кодексу.

Санкцією ч. 2 ст. 185 КК України передбачено такі види покарання: арешт, обмеження волі та позбавлення волі.

Пунктом 2 частини 1 статті 72 КК України (в редакції Закону України № 3342-ІХ від 23.08.2023) передбачено, що одному дню арешту відповідають два дні пробаційного нагляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з ч. 3 ст. 74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

За змістом ст. 59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально- виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду такі обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно п. п. "в" п. 2 ч. 1 ст. 72 КК України одному дню тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту відповідають два дні пробаційного нагляду.

Відповідно до положень ст. 73 КК України строки покарання обчислюються відповідно в роках, місяцях та годинах. При заміні або складанні покарань, а також у разі зарахування попереднього ув`язнення допускається обчислення строків покарання у днях.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму ВСУ № 11 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні' питань, пов`язаних з виконанням вироків» від 21.12.1990 року, суд вправі вирішувати лише ті питання, які не зачіпають суті вироку та не погіршують становище засудженого.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 539 КГЖ України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 1/0/9 - 22 від 06.03.2022 через неможливість судами здійснювати судочинство під час воєнного стану, керуючись ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», змінено територіальну підсудність судових справ Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області на Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

З урахуванням наведеного та з метою недопущення погіршення становища засудженої особи, вважає, що невідбутий ОСОБА_4 строк покарання у виді арешту підлягає заміні на більш м`яке покарання у виді пробаційного нагляду з розрахунку два дні пробаційного нагляду за один день невідбутого строку арешту, тобто 6 місяців арешту на 1 рік пробаційного нагляду із покладенням на засудженого обов`язків, визначених п. 1-3 ч. 2 ст. 59-1 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Просить клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

В судове засідання засуджений ОСОБА_4 не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

А тому суд вважає за можливе розгляд клопотання провести без участі засудженого, який не з`явився.

Заслухавши пояснення прокурора, вивчивши матеріали клопотання та додані до нього документи, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21.01.2022 засуджений за ч.2 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту.

Невідбута частина покарання за даним вироком, станом на 03.05.2024, становить - 6 місяців арешту.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Приписами частин 1,3 ст. 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, котрий скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, утому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно з ч.3 ст.74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч.1 ст.72 цього Кодексу.

Під час виконання вироків суд, визначений у ч. 2 ст. 539 КПК, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 ст. 74 КК України(пункт 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно з пунктом 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до ч. 3 ст.57, ч. 1 ст.58, ч. 1 ст.62 КК України), 11, 13, 13-2 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 6 ст. 539 КПК України, питання, котрі виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. За наслідками розгляду такого клопотання суд постановляє ухвалу.

28.03.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань», яким Кримінальний кодекс України доповнено статтею 59-1 «Пробаційний нагляд» та фактично виключено такий вид покарання, як арешт

Так, вказаним законом було внесено зміни до видів покарання, зокрема ст. 60 КК України викладена в такій редакції: 1. Покарання у вигляді арешту полягає в триманні засудженого військовослужбовця в умовах ізоляції на гауптвахті і встановлюється на строк від одного до шести місяців; 2. Арешт не застосовується до вагітних жінок та жінок, які мають дітей віком до семи років.

Таким чином, арешт як вид покарання, на теперішній час не може застосовуватись до осіб, які не є військовослужбовцями.

Також, цим законом додано новий вид покарання, а саме ст. 59-1 КК України «Пробаційний нагляд», який полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Відповідно до п. 23 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Кримінального кодексу України з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань" засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, замінити не відбуту частину покарання на інший вид покарання відповідно до статті 72 цього Кодексу".

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 71, 131, 134, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з ст. 5 ч. 1 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

За змістом ст. 591 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно з пп. «в» п. 2 ч. 1 ст. 72 КК України одному дню тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту відповідають два дні пробаційного нагляду.

Відповідно до положень ст. 73 КК України строки покарання обчислюються відповідно в роках, місяцях та годинах. При заміні або складанні покарань, а також у разі зарахування попереднього ув`язнення допускається обчислення строків покарання у днях.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму ВСУ № 11 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків" від 21.12.1990 року, суд вправі вирішувати лише ті питання, які не зачіпають суті вироку та не погіршують становище засудженого.

Таким чином, Законом України № 3342-IX від 23.08.2023 року «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань», котрий набув чинності 28.03.2024 року, скасовано можливість застосування за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України покарання у виді арешту, оскільки засуджений ОСОБА_4 не є військовослужбовцем.

З урахуванням наведеного та з метою недопущення погіршення становища засудженої особи, суд приходить до висновку, що не відбуте станом на день постановлення даної ухвали суду засудженого ОСОБА_4 покарання у виді арешту підлягає заміні на більш м`яке покарання у виді пробаційного нагляду з розрахунку два дні пробаційного нагляду за один день невідбутого строку арешту, із покладенням на ОСОБА_5 обов`язків, визначених ч. 2 ст. 59-1 КК України.

З огляду на те, що судом вирішується питання про заміну та пом`якшення покарання, а не його призначення, суд не керується положеннями ч. 4 ст. 59-1 КК України, згідно з якими пробаційний нагляд призначається на строк від одного до п`яти років.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 491, ч. 1 ст. 492 Кримінально-виконавчого кодексу України невідбутий строк покарання у виді пробаційного нагляду засудженому ОСОБА_4 необхідно обчислювати з дня постановки його на облік уповноваженим органом з питань пробації за місцем його проживання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що подання прокурора Лівобережної окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 про приведення вироку Іллічівського районного суд м. Маріуполя Донецької області від 21.01.2022 року стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Кримінального кодексу України у зв`язку зі змінами у Кримінальний кодекс України згідно з Законом України № 3342-ІХ від 23.08.2023 року, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, п. 23 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Кримінального кодексу України, ст.ст. 591, 72, 73 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Лівобережної окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 про приведення вироку Іллічівського районного суд м. Маріуполя Донецької області від 21.01.2022 стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Кримінального кодексу України у зв`язку зі змінами у Кримінальний кодекс України згідно з Законом України № 3342-ІХ від 23.08.2023 року, заміну покарання у виді арешту на пробаційний нагляд - задовольнити.

Замінити засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відбутий строк покарання за вироком Іллічівського районного суд м. Маріуполя Донецької області від 21.01.2022 у виді 6 (шести) місяців арешту на більш м`яке покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік, з розрахунку два дні пробаційного нагляду за один день невідбутого строку арешту.

На період відбування засудженим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді пробаційного нагляду покласти на нього наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк невідбутого покарання у виді пробаційного нагляду засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з дня постановки його на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, уповноважений орган з питань пробації надсилає матеріали до органів Національної поліції для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до статті 389 Кримінального кодексу України.

Виконання покарання у виді пробаційного нагляду покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1