У Х В А Л А

судового засідання

14.03.2024 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

у ході чергового судового засідання з розгляду обвинувального акта, долученого до нього реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000789 від 05.09.2023, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Торез Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , поміщеного до ДУ ЛУ виконання покарань (№ 19), а до того, без реєстрації проживаючого за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 357 та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

Сторона обвинувачення -

Прокурор Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4

Сторона захисту - адвокат ОСОБА_5

Потерпіла сторона - потерпілий ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В

У провадженні Франківського районного суду м. Львова продовжують перебувати матеріали обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000789 від 05.09.2023 щодо обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357 та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

Обвинувальний акт поступив до Франківського районного суду м. Львова 29 вересня 2023 року від прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 .

Відповідно до ухвал суду від 04 та 17 жовтня 2023 року, відповідно призначено підготовчий та судовий розгляд обвинувального акту.

Згідно оголошеного в судовому засіданні прокурором - публічним обвинувачем обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що будучи неодноразово судимим, востаннє 25.01.2021р. вироком Деснянського районного суду м. Києва за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік і 6 місяців, на шлях виправлення не став та знову вчинив корисливий злочин проти власності.

Так, ОСОБА_3 обвинувачуться в тому, що 18.08.2023р. близько 11:00 год., перебуваючи неподалік торгового центру «Ашан» за адресою: м. Львів, вул. Володимира Великого, 58, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав із кишені штанів ОСОБА_6 банківську картку № НОМЕР_1 , яка видана потерпілому AT «ПУМБ», з метою її подальшого використання для викрадення грошових коштів, що належали потерпілому ОСОБА_6 .

Вітак, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ в Україні введено воєнний стан, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, використовуючи раніше викрадену у ОСОБА_6 банківську картку № НОМЕР_1 , 18.08. 2023 року таємно викрав грошові кошти з вказаної картки шляхом придбання товарів у магазині «Ашан», розташованому за адресою: м. Львів, вул. В.Великого, 58, а саме: близько 11:30 год. на суму 454, 75 грн., близько 11:42 год. на суму 434,42 грн., близько 11:43 год. на суму 434,42 грн., а також близько 11:46 год. на суму 237,40 грн., чим завдав ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 1560,99 грн.

Крім цього, 18.08.2023р. обвинувачений ОСОБА_3 , використовуючи раніше викрадену у ОСОБА_6 банківську картку № НОМЕР_1 , таємно викрав грошові кошти з вказаної картки шляхом придбання товарів у магазині «Сільпо», розташованому за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 179, а саме: близько 12:49 год. на суму 179, 00 грн. та близько 12:49 год. на суму 224, 00 грн., чим завдав ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 403, 00 грн., а всього шкоди на загальну суму 1963 (одна тисяча дев`ятсот шістдесят три) грн.. 99 коп.

Дані дії обвинуваченого органами досудового розслідування та прокурором - публічним обвинувачем, кваліфіковані як таємне викрадення чужого мана (крадіжка), вчинену в умовах воєнного стану, повторно, тобто як злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України та як викрадення офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів, тобто як кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.357 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений інкриміновані йому злочини заперечив частково, зазначивши, що банківської картки він не викрадав, оскільки потерпілий сам передав йому банківську картку та просив купити продуктів, що він, обвинувачений, і зробив.

В ході судового розгляду обвинувального акта, дослідження доказів судом, відбувається з дотриманням затвердженого порядку з одночасним вирішенням клопотань, що заявляються, у тому числі й стороною захисту, з урахуванням положень процесуальних норм та відповідної стадії судового процесу.

Судове слідство проводиться із врахуванням всіх як обєктивних, так і формальних обставин від яких залежить можливість дотримання судом розумних строків кримінального провадження, повнота та всебічність судового слідства.

В ході судового слідства прокурором публічним обвинувачем у кримінальному провадженні подано чергове клопотання про продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивує тим, що строк запобіжного заходу, котрий був обраний слідчим суддею відповідно до ухвали від 16.01. 2024 року, збігає 16 березня 2024 року.

Разом з тим, стверджує прокурор, ризики, передбачені ст.. 177 КПК України, які враховувалися слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, а судом при його продовженні, й на даний час не зменшилися.

Просить суд врахувати, що вказане клопотання подано ним з урахуванням положень ч. 5 ст. 9 КПК України, відповідно до якої, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Звертаючись до суду із черговим клопотанням, прокурор вважає, що ОСОБА_3 в умовах воєнного стану й надалі може змінити місце свого проживання, у тому числі й шляхом виїзду за кордон, або на тимчасово непідконтрольну Українській владі територію України, зокрема окуповану російською федерацією територію.

Як на думку прокурора, вказані ризики обґрунтовуються тим, що ОСОБА_3 не одружений, ніде не працює, у нього відсутній постійний заробіток, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків, зокрема у Львові та Львівській області та факторів соціального стримування, а відтак, останній може безперешкодно покинути своє місце проживання та ухилитися таким чином від суду.

Як зазначає далі прокурор, обґрунтована підозра й надалі підтверджується наведеними ним доказами матеріалів кримінального провадження які враховувалися слідчим суддею при обранні запобіжного заходу та судом при розгляді питання про його продовження, у тому числі й ті, котрі вже досліджені судом та безпосередньо перевірені в ході судового слідства.

Прокурор просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) діб, покликаючись як і раніше на те, що мета і підстави для застосування саме такого запобіжного заходу обвинуваченому й надалі залишаються актуальними.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримав, мотиви обґрунтування навів ті ж, що й у клопотанні та просив таке задоволити.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні, як і при розгляді попередніх клопотань прокурора, його задоволення заперечила, просила суд врахувати, що ОСОБА_3 не має наміру переховуватися, має ряд хвороб, проте бажає після розгляду судової справи звернутися до військових органів з метою бути призваним на військову службу. Зазначає, що прокурором не наведено нових підстав які б вказували на нові ризики, а раніше наведені, суттєво зменшилися. Відтак вважає, що до ОСОБА_3 можна застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Підсудний ОСОБА_3 погодився з доводами свого адвоката, а щодо клопотання то таке як і його захисник, заперечив та просив не обмежувати його свободу, врахувати його бажання піти на військову службу.

Дослідивши зміст клопотання, заслухавши висновки прокурора на його обґрунтування та думку сторони захисту, яка підтримана обвинуваченим, перевіривши вказані висновки з матеріалами судового провадження на їх узгодженість та зважаючи на результати допиту потерпілого, а також стадію судового слідства, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.09.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000789 внесено відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України.

27.09.2023, складено та затверджено обвинувальний акт, який є предметом розгляду в содовому засіданні.

ОСОБА_3 органом досудового розслідування та прокурором публічним обвинувачем у кримінальному провадженні інкримінується те, що він, будучи раніше неодноразово судимим, востаннє вироком Деснянського районного суду м. Києва від 25.01.2021 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, звільнившись з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став та знову вчинив корисливий злочин проти власності.

Судом також встановлено, що згідно довідки про звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_3 зобов`язаний був прибути у м. Торез Донецької області та зареєструватися по вул. Технікумівська, буд. 56, повідомивши про це органи петенціарної служби. Однак ОСОБА_3 поїхав у м. Львів, хоч і не зміг пояснити, причини такого рішення та чому саме у Львів.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд бере до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» обґрунтованість підозри є необхідною умовою законності тримання особи під вартою.

Європейський Суд з прав людини у справі «K.F. проти Німеччини» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_3 інкримінованих дій підтверджується матеріалами кримінального провадження, які досліджені судом, показами допитаного в судовому засіданні потерпілого, а також частковими поясненнями самого обвинуваченого, що надані в ході судового розгляду обвинувального акту.

З огляду на встановлені судом обставини, наведене здатне переконати стороннього неупередженого спостерігача у наявності підстав для підозри ОСОБА_3 у вчиненні суспільно небезпечних дій, які йому інкриміновані органом досудового розслідування та прокурором - публічним обвинувачем, як кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 357 та кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Відтак, суд зважаючи на стадію кримінального судочинства, приходить до переконання, що на даному етапі кримінального переслідування підсудного ОСОБА_3 , прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих дій.

Суд також вважає, що прокурором - публічним обвинувачем у достатній мірі обґрунтовано наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_3 може переховуватися від суду, оскільки обманув адміністрацію закладу де відбував покарання за попереднім вироком щодо слідування до визначеного місця та може вчинити інші кримінальні правопорушення, зважаючи на те, що за незначний час після звільнення з місць позбавлення волі вчинив дії, котрі є предметом даного судового розгляду.

Приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу, суд бере до уваги, що підсудний зареєстрований на території Донецької області, частина якої є окупована рф, і, дана обставина вказує на ризик, що обвинувачений може скриватись від суду на непідконтрольній Україні території.

За наведених обставин та зважаючи, що кримінальне правопорушення, інкриміноване ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України, згідно положень ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів, що передбачають можливість застосування покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а обвинувачений ОСОБА_3 на території Львівської області постійного місця проживання не має, є уродженцем та мешканцем Донецької області де частина території перебуває під окупацією росії, у суду й надалі залишаються обґрунтовані підстави вважати, що існує відповідний ризик переховування від суду.

З урахуванням наведеного та за відсутності будь-яких доведених медичних застережень, суд як і при попередньому розгляді клопотання прокурора, вважає, що підстав для обрання ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не встановлено.

Суд й надалі переконаний у відсутності підстав для застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, зважаючи на те, що ОСОБА_3 зареєстрований на тій частині території Донецької області, яка є тимчасово окупованою, постійного місця проживання у м. Львові не має. В ході досудового розслідування періодично, але не постійно з`являвся у притулок для бездомних осіб на ночівлю.

Разом з тим, суд зважаючи на стадію завершення судового розгляду, вважає, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню, а саме в частині терміну. На думку суду строк тримання під вартою слід продовжити на 35 ( тридцять п`ять) днів.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя чи суд, при постановленні ухвали про застосування чи продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи особу обвинуваченого та встановлені в судовому засіданні обставини, зважаючи, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і водночас не бути завідомо непосильним для останнього, керуючись п.2 ч.5 ст.182 КПК України, суд приходить до переконання, що розмір застави, який був визначений слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у вигляді 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень 00 коп., є достатнім і спів розмірним у даному кримінальному провадженні, а тому його слід залишити у розмірі визначеному раніше.

Визначаючи розмір застави, суд враховує майновий стан обвинуваченого, у тому числі й з урахуванням доводів сторони захисту.

На тлі встановленого та прийнятого судом рішення щодо визначення застави, враховуючи положення ч.3 ст.183 КПК України, суд вважає за необхідне визначити передбачені ст.194 КПК України обов`язки для ОСОБА_3 , у випадку внесення ним або іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) визначеної цією ухвалою застави.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177-178, 183, 193-194, 199, 331, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням альтернативного розміру застави до підсудного ОСОБА_3 задоволити частково.

Продовжити застосований ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 26 вересня та продовжений судом згідно з ухвалами від 20 листопада 2023 та 16 січня 2024 до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 та кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали суду встановити 35 (тридцять п`ять ) днів, до 17 квітня 2024 року, включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 заставу у вигляді 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень 00 коп., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок - Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, IBAN:UA0000757, , одержувач: Територіальне управління державної судової адміністрації України в Львівській області.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

На підставі ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_3 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за викликом прокурора чи суду за першою вимогою, в тому числі у разі виклику за допомогою телефонного зв`язку;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Державної казначейської служби України, має бути наданий уповноваженій службовій особі Львівської ДУ ЛУ виконання покарань №19.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Львівської ДУ ЛУ виконання покарань №19 негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з-під варти та повідомити прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 , а також Франківський районний суд м. Львова.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підсудний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підсудний ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, а також якщо він, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали буде виготовлено та проголошено об 08 год. 50 хв. березня 2024 р.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення її повного тексту.

Копію ухвали учасники кримінального провадження можуть отримати в секретаря судового засідання.

Суддя ОСОБА_7