Справа № 521/6365/24
Номер провадження:1-кс/521/1250/24
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 квітня 2024 року м. Одеса
В ході досудового розслідування встановлено, що 01.03.2024 до чергової частини відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області надійшов рапорт співробітників УКР ГУНП в Одеській області, про те, що невстановлені особи на території Малиновського району м. Одеси, здійснюють продаж товарів гуманітарної допомоги (продукти харчування), з метою отримання прибутку під час воєнного стану.
В ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій працівниками УКР ГУНП в Одеській області отримано інформацію, що до вчинення кримінального правопорушення може бути причетний: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
В ході виїзду співробітників поліції на місце події та на підставі ч.3 ст.233, 234 КПК України, з метою недопущення знищення, приховання речових доказів у кримінальному провадженні 21.04.2024 за адресою: АДРЕСА_2 , з письмового дозволу свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 був проведений огляд місця події, а саме автомобіля DAF XF 95.430 спеціалізований контейнеровоз-С, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання речових доказів, знаряддя та засобу скоєння кримінального правопорушення, інших предметів, що мали б значення для досудового розслідування.
В ході огляду місця події у вантажному відсіку автомобіля DAF XF 95.430 спеціалізований контейнеровоз-С, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 було виявлено та вилучено:
629 коробок харчового раціону гуманітарної допомоги Всесвітньої продовольчої програми ООН «WFP», «Не для продажу», у кожній з яких знаходиться наступна продукція:
2.Борошно пшеничне 5 кг «Всесвітньої продовольчої програми ООН WFP»;
4.Сіль «Всесвітньої продовольчої програми ООН WFP» 1 шт.;
7.Пластівці вівсяні «Ярка», вагою 500 гр, 1 пачка;
8.Вермішель довга «Всесвітньої продовольчої програми ООН WFP», 4 пачки по 500 гр у кожній пачці однакової партії 062 Зміна03.
Постановою слідчого від 21.04.2024 року вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 23.04.2024 року надано дозвіл на проведення огляду автомобіля DAF XF 95.430 спеціалізований контейнеровоз-С, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 .
Підставою для накладення арешту на майно, відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, є збереження речових доказів.
Слідчий ОСОБА_3 надала до суду заяву, відповідно до змісту якої просила здійснити розгляд клопотання за відсутності її та прокурора, клопотання підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Крім того, зазначила, що ОСОБА_5 , у якого було здійснено закупку вказаного у клопотанні майна, а отже є володільцем вилученого майна, був повідомлений про розгляд клопотання.
Володілець майна ОСОБА_5 в судове засідання не прибув, викликався в судове засідання шляхом направлення смс-повістки на номер телефону, наявний в матеріалах клопотання, про причини неявки до суду не повідомив. Відповідно до довідки про доставлення смс-повідомлення, смс-повідомлення про явку в судове засідання доставлено 25.04.2024 року.
Дослідивши матеріали справи, суть клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що саме ОСОБА_5 здійснено передачу свідку вилученого майна.
На підставі викладеного та враховуючи, що слідчий своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого.
Виконання ухвали про арешт майна слід доручити слідчому та прокурору ввідповідно до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19 листопада 2012 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого задовольнити.
Заборонити розпоряджатись зазначеним майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню.
Виконання ухвали про арешт майна доручити слідчому та прокурору ввідповідно до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19 листопада 2012 року.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1