Справа № 522/1528/24
Провадження по справі №1-кс/522/1777/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

29 березня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Горлівка Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного в рамках кримінального провадження № 0000049 від 31.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114?2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000049 від 31.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114?2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022, о 5 годині ранку, за наказом президента Російської Федерації ОСОБА_7 , збройні сили Російської Федерації незаконно, віроломно вторглись на територію Україну, здійснили широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад, застосовуючи всі види стрілецької, артилерійської, ракетної, іншої зброї, в тому числі засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом, спричиняючи ураження і руйнування об`єктів військової і цивільної, в тому числі критичної, інфраструктури, ураження і вбивства особового складу підрозділів Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів, мирного населення, масово порушуючи при цьому закони та звичаї війни, передбачені міжнародними договорами, і масово вчиняючи на території України злочини проти основ національної безпеки України, проти життя та здоров`я особи, проти волі, честі та гідності особи, проти статевої свободи та статевої недоторканності особи, проти виборчих, трудових та інших особистих прав і свобод людини і громадянина, проти власності, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, термін дії воєнного стану продовжено на 30 днів Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 (затверджений Законом України № 2119-IX від 15.03.2022) та від 18.04.2022 № 259/2022 (затверджений Законом України 2212-IX від 21.04.2022), а також на 90 днів - Указами Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 (затверджений Законом України № 2263-IX від 22.05.2022), від 12.08.2022 № 573/2022 (затверджений Законом України № 2500-IX від 15.08.2022), від 07.11.2022 (затверджений Законом України № 2738-IX від 16.11.2022), від 06.02.2023 № 58/2023 (затверджений Законом України № 2915-IX від 07.02.2023), від 01.05.2023 № 254/2023 (затверджений Законом України № 3057-IX від 02.05.2023), від 26.07.2023 № 451/2023 (затверджений Законом України № 3275-IX від 27.07.2023), від 06.11.2023 № 734/2023 (затверджений Законом України № 3429-ІХ від 08.11.2023.

Спільно з підрозділами Збройних Сил та інших військових формувань Російської Федерації, участь у повномасштабній збройній агресії Російської Федерації проти України приймають також представники силових блоків терористичних організацій "Донецька народна республіки" і "Луганська народна республіка", підрозділи яких підпорядковуються єдиному військовому командуванню російських окупаційних військ на території України, діють згідно з єдиним оперативним задумом командування окупаційних військ, з метою зміни меж території України, її окупації і утвердження на ній влади Російської Федерації.

Після початку широкомасштабного військового вторгнення Російської Федерації на територію України, в лютому 2022 року (точні дата і час досудовим розслідуванням не встановлені) у громадянина України ОСОБА_4 , який був невдоволений чинною державною владою в Україні, сповідував антиукраїнську ідеологію і неприйняття державності України, був прихильником приєднання території України до російської федерації або створення на її території проросійських псевдодержавних утворень, підтримував збройну агресію російської федерації проти України, визнавав її правомірною і підшукував способи сприяти їй, усвідомлював, що російська федерація здійснює широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад проти України, у зв`язку з чим в Україні у встановленому законом порядку введено воєнний стан, виник злочинний умисел, направлений на вступ у злочинну змову із громадянином України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою подальшого поширення інформації про розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, усвідомлюючи при цьому, що така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, з метою надання такої інформації Російській Федерації, яка здійснює збройну агресію проти Україні.

На виконання свого злочинного умислу, але не пізніше 01.06.2023 (точні дата і час досудовим розслідуванням не встановлені) ОСОБА_4 , постійно проживаючи в м. Одесі, будучі у злочинній змові із громадянином України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуває на непідконтрольній території України, який є прихильником протиправних дій рф проти Україні, має певний зв`язок з очільниками та представниками цієї держави-агресора рф), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання таких шкідливих наслідків направився до залізничного перегону в напрямку залізничної колії станції Слобідка у м. Одеса, зафіксував шляхом фото- та відеофіксації, інформацію про розташування на зазначеній залізничній колії озброєння та військової техніки іноземного виробництва (14 одиниць БМП СV 90 на 14-ти платформах та 1 пасажирський вагон).

Реалізуючи свій злочинний умисел, 01.06.2023, (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 , діючи умисно, маючи умисел направлений на поширення інформації про розташування озброєння та військової техніки іноземного виробництва ( 14 одиниць БМП СV 90 на 14-ти платформах та 1 пасажирський вагон), за можливості їх ідентифікації на місцевості, усвідомлюючи при цьому, що така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, з метою надання такої інформації Російській Федерації, яка здійснює збройну агресію проти Україні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання таких шкідливих наслідків, знаходячись у невстановленому в ході досудового розслідування місці, будучи зареєстрованим в месенджері (сервіс для миттєвого обміну голосовими, текстовими повідомленнями і медіафайлами) «Telegram» використовуючи номер телефону НОМЕР_2 надіслав громадянину України ОСОБА_8 , (зареєстрований в месенджері «Telegram» під іменем « ОСОБА_9 », використовуючи номер НОМЕР_3 ), що перебуває на непідконтрольній території України, який є прихильником протиправних дій рф проти Україні, має певний зв`язок з очільниками та представниками цієї держави-агресора рф, а саме із співробітником розвідувального органу російської федерації ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (оперативний офіцер підрозділ контррозвідувального забезпечення об`єктів промисловості та транспорту), в особисті повідомлення надав електронну інформацію у вигляді фото та відеофайлів про розташування на залізничній колії на залізничному перегоні в напрямку залізничної станції Слобідка у м. Одеса озброєння та військової техніки іноземного виробництва (14 одиниць БМП СV 90 на 14-ти платформах та 1 пасажирський вагон), за можливості їх ідентифікації на місцевості, усвідомлюючи при цьому, що така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, з метою подальшого потрапляння цієї інформації певним представникам Збройних Сил Російської Федерації, яка здійснює збройну агресію проти України, а також керованим ними іншим незаконним збройним формуванням, для нанесення ними ракетно-бомбових ударів по таких укріплених позиціях підрозділів Збройних Сил України.

Надалі, реалізуючи свою злочинну змову між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , останній, знаходячись у невстановленому в ході досудового розслідування місці, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на допомогу російській федерації, її державним органам, організаціям і представникам в проведенні підривної діяльності проти України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків, 01.06.2023 о 19 год. 59 хв. передав отриману вище інформацію від ОСОБА_4 , за допомогою сталих каналів зв`язку, а саме - месенджеру «Telegram» (авторизований під іменем « ОСОБА_9 », використовуючи номер НОМЕР_3 ), про розташування 14 одиниць БМП СV 90 на 14-ти платформах та 1 пасажирський вагон на залізничній колії на залізничному перегоні в напрямку залізничної станції Слобідка у м. Одеса, співробітнику розвідувального органу російської федерації ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (оперативний офіцер підрозділ контррозвідувального забезпечення об`єктів промисловості та транспорту), який зареєстрований в месенджері «Telegram» під іменем « ОСОБА_11 », усвідомлюючи, що вказана інформація може бути використана для нанесення представниками збройних сил російської федерації ракетно-бомбових ударів по таких позиціях підрозділів Збройних Сил України.

Продовжуючи виконання свого злочинного умислу, але не пізніше 01.06.2023 (точні дата і час досудовим розслідуванням не встановлені) ОСОБА_4 , постійно проживаючи в м. Одесі, будучі у злочинній змові із громадянином України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуває на непідконтрольній території України, який є прихильником протиправних дій рф проти Україні, має певний зв`язок з очільниками та представниками цієї держави-агресора рф), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання таких шкідливих наслідків направився до Одеської області, Одеського району, н.п. Черноморське, де, серед іншого, базується 28 окрема механізована бригада Збройних Сил України. Так, усвідомлюючи вищезазначене, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання таких шкідливих наслідків зафіксував шляхом фотофіксації, інформацію розташування 28 окремої механізованої бригади Збройних Сил України у кількості 6 фотозображень та 2-х скріншотів із мобільного застосунку «GoogleMaps» із зазначенням географічних координат НОМЕР_4 .

В подальшому, 29.10.2023, у період часу з 11 год. 15 хв. до 11 год. 16 хв., ОСОБА_4 , знаходячись у невстановленому в ході досудового розслідування місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання таких шкідливих наслідків, будучи зареєстрованим в месенджері (сервіс для миттєвого обміну голосовими, текстовими повідомленнями і медіафайлами) «Telegram» використовуючи номер телефону НОМЕР_2 , в ході спілкування текстовими повідомленнями в месенджері «Telegram» повідомив громадянину України ОСОБА_8 , що перебуває на непідконтрольній території України, інформацію про розташування 28 окремої механізованої бригади Збройних Сил України у кількості 6 фотозображень та 2-х скріншотів із мобільного застосунку «GoogleMaps» із зазначенням географічних координат НОМЕР_4 , та текстовим повідомленням «Я кое-что видел. Докуя военной техники на какую-то базу зашло» усвідомлюючи, що така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами.

В подальшому, реалізуючи свою злочинну змову між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , останній, знаходячись у невстановленому в ході досудового розслідування місці, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на допомогу російській федерації, її державним органам, організаціям і представникам в проведенні підривної діяльності проти України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків, 29.10.2023 о 05 год. 45 хв. передав отриману вище інформацію від ОСОБА_4 , за допомогою сталих каналів зв`язку, а саме - месенджеру «Telegram» (авторизований під іменем « ОСОБА_9 », використовуючи номер НОМЕР_3 ), про розташування ІНФОРМАЦІЯ_5 у кількості 6 фотозображень та 2-х скріншотів із мобільного застосунку «GoogleMaps» із зазначенням географічних координат НОМЕР_4 , співробітнику розвідувального органу російської федерації ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (оперативний офіцер підрозділ контррозвідувального забезпечення об`єктів промисловості та транспорту), який зареєстрований в месенджері «Telegram» під іменем « ОСОБА_11 », усвідомлюючи, що вказана інформація може бути використана для нанесення представниками збройних сил російської федерації ракетно-бомбових ударів по таких позиціях підрозділів Збройних Сил України.

Поширена за викладених обставин ОСОБА_4 інформація про переміщення зброї, озброєння та бойових припасів в Україну та розташування Збройних Сил України є достовірною. За змістом поширеної ОСОБА_4 інформації можливо ідентифікувати на місцевості розташування Збройних Сил України. Вказана інформація у відкритому доступі Генеральним штабо Збройних Сил України, Міністерством оборони України, або іншими уповноваженими державними органами не розміщувалась та в умовах воєнного стану може завдати шкоди Україні.

Для закінчення досудового розслідування в кримінальному провадженні необхідно виконати наступні слідчі та процесуальні дії: отримати відомості операторів стільникового зв`язку щодо телефонних з`єднань та місця знаходження підозрюваного ОСОБА_4 під час виконання останнім завдань невстановленим в ході досудового розслідування співробітником розвідувального органу російської федерації; отримати характеризуючі дані відносно підозрюваного ОСОБА_4 від органів державної влади та державних установ; встановити та допитати свідків, які обізнані про протиправну діяльність ОСОБА_4 ; здійснити огляд вилучених речей та предметів в установленому законом порядку; отримати розсекречені матеріали негласних слідчих (розшукових) дій з Одеського апеляційного суду; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

У зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду із клопотанням про продовження відносно підозрюваного ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Позиція учасників судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого в повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на те, що ризики, передбачені п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які були враховані при застосуванні запобіжного заходу, ще мають місце.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого щодо продовження строку дії запобіжного заходу, оскільки підстав для продовження найбільш суворого запобіжного заходу немає, підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання, тісні соціальні зв`язки.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (частина 5 статті 9 КПК України).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Висновки органу досудового розслідування щодо причетності підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими, тому слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри тією мірою, щоб виправдати застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

24 березня 2022 Верховною Радою України прийнятий і 27 березня 2022 р. Набув чинності Закон № 2160-IX, яким включено до Кримінального кодексу України нову статтю 111-4 «Несанкціоноване поширення інформації про направлення, переміщення зброї, озброєння та бойових припасів в Україну, рух, переміщення або розміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, вчинене в умовах воєнного або надзвичайного стану».

31.01.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку ст.ст. 208, 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114 2 КК України.

01.02.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114 2 КК України.

01.01.2024 слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави, строком на 60 (шістдесят днів), до 30.03.2024.

Як встановлено в судовому засіданні, підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, відповідальність за який передбачає позбавлення волі від восьми до дванадцяти років, досудове слідство знаходиться на початковому етапі.

Інкримінована підозра ОСОБА_4 підтверджується зібраними у ході досудового розслідування та долученими до матеріалів клопотання належними та допустимими доказами, зокрема: розсекреченими у встановленому порядку протоколами про проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 08.01.2024 за № 17/2/2-131т від 19.12.2022, розсекречено (відкрита інформація); від 04.01.2024 за № 17/2/2-108т, розсекречено (відкрита інформація), від 08.01.2024 за № 17/2/2-133т, розсекречено (відкрита інформація), згідно з якими зафіксовано спілкування текстовими повідомленнями з прикріпленням фото та відеоматеріалів в месенджері «Telegram» між ОСОБА_4 і ОСОБА_8 , та між останнім та співробітником розвідувального органу російської федерації ОСОБА_10 ; листом ІНФОРМАЦІЯ_6 №310/12дск від 02.01.2024, згідно з яким підтверджено розташування за переданими ОСОБА_4 інформації про розташування військового ешелону сил оборони України; листом Управління Опертивного командування «Південь» № 1/37дск від 09.01.2024, згідно з яким підтверджено розташування за переданими ОСОБА_4 підрозділів Збройних Сил України разом із військовою технікою;

Щодо існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що наразі продовжують існувати ризики, визначені ст. 177 КПК, і що необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного.

Запобіжні заходи застосовуються з метою досягнення дієвості кримінального провадження. Їх дія носить превентивний (попереджувальний) характер реалізації особами дій, направлених на перешкоджання здійсненню правосуддя у справі.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченими зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Крім того, суд враховує, що вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення як обставина, яка впливає на вибір судом виду запобіжного заходу (пункт 1 частини 1 статті 178 КПК), має опосередкований вплив й на оцінку рівня ймовірності вчинення підозрюваним тих чи інших дій, які кваліфікуються як ризики за статтею 177 КПК. Чим меншою є вагомість зібраних доказів на підтвердження підозри та чим нижчим є рівень її обґрунтованості, тим меншою є вірогідність незаконного втручання особи підозрюваного у хід досудового розслідування чи переховування від правосуддя, і навпаки.

Зазначений стандарт доказування (переконання) суд використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК, у цьому кримінальному провадженні.

Метою продовження строку дії запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Щодо ризику переховування від суду.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 114-2 КК України. Санкція вказаної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення при констатації наявності вказаного ризику. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58). Тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваному у сукупності з іншими обставинами, якими в цьому випадку є законодавчі приписи щодо неможливості застосування «пільгових» інститутів кримінального права у відповідній категорії справ, та наявність документів для виїзду закордон.

Отже, оцінюючи можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, слідчий суддя вважає такі дії вірогідними в будь-який момент кримінального провадження. Співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків переховування у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Тому з метою нівелювання такого ризику переховування, застосування до підозрюваного запобіжного заходу в уигляді тримання під вартою, вбачається обґрунтованим.

Тому, слідчий суддя погоджується з прокурором, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування обвинуваченого від суду.

Наведені обставини в сукупності дають підстави дійти висновку про наявність ризику ймовірного переховування від органу досудового розслідування чи суду.

Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

В ході проведення досудового розслідування для встановлення окремих обставин важливими є документи, що знаходяться у володінні ОСОБА_4 . Вказані речі і документи не були в повній мірі отримані органом досудового розслідування раніше, враховуючи необхідність дотримання конспірації у ході здійснення слідчих дій до моменту затримання підозрюваного.

Таким чином, наявні обґрунтовані підстави вважати, що маючи доступ (безпосередній, або через інших осіб) до речей та документів, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, ОСОБА_4 , у випадку незастосування щодо нього запобіжного заходу, або застосування більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою, матиме змогу знищити, приховати або спотворити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування. На даний час досудове розслідування знаходиться на початковому етапі, а тому вказаний ризик наявний та має високу вірогідність.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

При цьому, слідчий суддя бере до уваги, що:

- в ході розгляду даного клопотання підозрюваному та адвокату стали відомі матеріали кримінального провадження, зокрема, протоколи допиту свідків, з яких вони дізнались зміст показань та особисті дані, що уможливлює вплив на останніх.

Вказані обставини формують у слідчого судді переконання щодо наявності ризику впливу підозрюваним на учасників цього кримінального провадження.

Ризик вчинення іншого або продовження вчинення кримінального правопорушення слідчий суддя до уваги не бере, оскільки слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні не надано будь-яких документів на підтвердження факту притягнення підозрюваного раніше до адміністративної чи кримінальної відповідальності.

Щодо застосування менш суворого запобіжного заходу.

Встановлені під час судового засідання обставини у своїй сукупності та взаємозв`язку формують у суду переконання, що запобігти доведеним під час розгляду клопотання слідчого ризикам неможливо без застосування запобіжного заходу. Однак, суд в цьому випадку не може погодитися з прокурором, що наявність цих ризиків є безумовною підставою для ізоляції підозрюваного і взяття його під варту.

Частиною 1 ст. 176 КПК України встановлена відповідна ієрархія запобіжних заходів від найбільш м?якого (особисте зобов?язання) до найбільш суворого (тримання під вартою). Суд відмовляє у застосуванні чи продовженні строку дії запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам (ч. 3 ст. 176 КПК України).

Проте, в цьому кримінальному провадженні на даному етапі досудового розслідування, слідчий суддя не вбачає за можливе запобігти ризикам кримінального провадження із застосуванням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, в тому числі цілодобового, який хоча і пов`язаний з ізоляцією підозрюваного від суспільства, однак зважаючи на встановлені на цьому етапі досудового розслідування ризики, може виявитися неефективним з таких же підстав.

Враховуючи вчинену Збройними Силами Російської Федерації військову агресією проти нашої Держави, на території України було запроваджено воєнний стан відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_12 від 24.02.2022 №64/2022 та Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ.

На часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX, Указом від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року № 3057-IX, та Указом від 26 липня 2023 року № 451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Згідно Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо удосконалення відповідальності за колабораційну діяльність та особливостей застосування запобіжних заходів за вчинення злочинів проти основ національної та громадської безпеки» № 2198-IX від 14.04.2022 року, були внесені зміни до Кримінального процесуального кодексу України.

Відтак, згідно ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно положень статті 183 КПК України, під час воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Необхідно враховувати виключну цинічність діяння, вчиненного в період здійснення Україною збройної відсічі РФ, пов`язаної з поширенням інформації про розташування Збройних Сил України.

Окрім цього, слідчий суддя враховує, що в рамках вказанного кримінального провадження ще не проведені усі необхідні слідчі дії, а тому вірогідність наявності зазначених ризиків дуже висока.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги тяжкість кримінального правопорушення та роль підозрюваного ОСОБА_4 у його вчиненні, встановлені у ході досудового розслідування ризики, які слідчий суддя визнав обґрунтованими, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним злочину, передбаченого ч.3 ст. 114-2 КК України, а також враховуючи недостатність застосування інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим.

Тож, наведені вище обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу.

В цьому кримінальному провадженні на даному етапі слідчий суддя не вбачає за можливе запобігти ризикам кримінального провадження із застосуванням більш м`якого запобіжного заходу.

Необхідно враховувати резонансність вказаної справи, зухвалість вчиненого злочину, внаслідок якого підривається авторитет и суверенітет України, обороноздатність ЗСУ.

А тому, суд доходить висновку, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, а тому саме на такий термін слідчий суддя може продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, для прийняття законного рішення у кримінальному провадженні та забезпеченні проведення повного, всебічного, об`єктивного розслідування кримінального правопорушення необхідно провести значний обсяг слідчих та процесуальних дій, а саме: отримати відомості операторів стільникового зв`язку щодо телефонних з`єднань та місця знаходження підозрюваного ОСОБА_4 під час виконання останнім завдань невстановленим в ході досудового розслідування співробітником розвідувального органу російської федерації; отримати характеризуючі дані відносно підозрюваного ОСОБА_4 від органів державної влади та державних установ; встановити та допитати свідків, які обізнані про протиправну діяльність ОСОБА_4 ; здійснити огляд вилучених речей та предметів в установленому законом порядку; отримати розсекречені матеріали негласних слідчих (розшукових) дій з Одеського апеляційного суду; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування, а тому для проведення ряду зазначених слідчих дій органу досудового розслідування необхідний час не менше ніж 60 днів.

29.03.2024 слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеса ОСОБА_1 винесена ухвала, якою строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 01.06.2024 року.

В ході здійснення досудового розслідування проведено ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, направлених на встановлення істини у вказаному кримінальному провадженні.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 необхідно продовжити на строк до 60 днів в межах строку проведення досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 132, 176- 178, 183, 186, 193-199, 205, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» до 60 днів в межах строку проведення досудового розслідування, тобто до 28.05.2024 року включно.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислюється з моменту винесення ухвали слідчого судді, тобто з 29.03.2024 року.

Ухвала слідчого судді щодо продовження строку дії запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено 02.04.2024 року о 10:00 годині в залі суду № 131.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

29.03.2024