Дата документу 09.04.2024 Справа № 333/3914/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/3914/22 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/296/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, неодружений, не має на утриманні неповнолітніх або малолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше судимого: 02 грудня 2021 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст.309 КК України до обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 - в режимі відеоконференції,

обвинуваченого ОСОБА_6 .

Захисник-адвокат ОСОБА_8 звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 11 травня 2023 року, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, та призначено йому покарання:

- за ч.4 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- за ч.1 ст.357 КК України - у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02 грудня 2021 року і визначено остаточне покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати, починаючи з дня приведення вироку до виконання.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 755 гривень 08 копійок.

Вирішена доля речових доказів.

В апеляційній скарзі захисник просить оскаржуваний вирок суду змінити в частині призначеного покарання, зменшити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі до 5 років та застосувати норми ст.75 КК України, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 роки.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що, з точки зору обвинуваченого, він негативно ставиться до скоєного, виявив щире каяття та активно сприяв у розкритті злочину, що підтверджується його поведінкою під час досудового розслідування та судового розгляду, однак з висновками суду не погоджується та зазначає, що суд прийшов до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання надто суворого у виді реального позбавлення волі.

Крім того, обвинувачений має вади здоров`я, має певний діагноз.

Тож, з висновками суду щодо суворості призначеного покарання обвинуваченому, останній не погоджується, вважає, що у суду були підстави застосувати вимоги ст.ст. 69, 75 КК України.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 , в умовах воєнного стану, приблизно о 14 годині 15 хвилин 15 червня 2022 року правомірно, перебуваючи у приміщенні торгової зали магазину №50 ТОВ «АТБ-маркет», розташованого за адресою: м.Запоріжжя, вул. Північнокільцева, 12, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, таємно, шляхом вільного доступу, викрав із поверхні полиці шафи для зважування товарів магазину гаманець, належний ОСОБА_9 , вартістю 325 гривень 4 копійок. Крім того, у гаманці ОСОБА_10 зберігались: пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 ; банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 ; банківська картка СБ АТ «ПУМБ» № НОМЕР_4 за рахунком № НОМЕР_5 , на рахунку якої знаходились грошові кошти у сумі 3 500 гривень 00 копійок.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_6 , приблизно о 14 годині 45 хвилин 15 червня 2022 року, прибувши до банкомату АТ «УКРСИББАНК» (ATM №АЗ09285), розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул.Чумаченко, 30, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, таємно, шляхом вільного доступу, використовуючи пін-код для логічного захистку банківської карти, здійснив зняття грошових коштів з рахунку № НОМЕР_5 через банківську картку № НОМЕР_4 СБ АТ «ПУМБ» у сумі 3500 гривень готівкою через вказаний банкомат, які належали ОСОБА_9 , тим самим розпорядився ними на власний розсуд.

Вказаними діями ОСОБА_6 завдав майнової шкоди ОСОБА_9 на загальну суму 3 825 гривень 04 копійки.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України, що кваліфікується як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Також, ОСОБА_6 , в умовах воєнного стану, приблизно о 14 годині 15 хвилин 15 червня 2022 року, правомірно перебуваючи у приміщенні торгової зали магазину № 50 ТОВ «АТБ-маркет», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Північнокільцева, 12, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, а також в інших особистих інтересах, таємно, шляхом вільного доступу, викрав належні ОСОБА_9 офіційні документи: пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 , яке складене та видане 07.07.2012 Пенсійним фондом України; банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 ; банківську картку СБ АТ «ПУМБ» № НОМЕР_4 за рахунком НОМЕР_5 , які зберігались у гаманці ОСОБА_9 , який на час вчинення злочину перебував на поверхні полиці шафи для зважування товарів вказаного магазину.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_6 , приблизно о 14 годині 45 хвилин 15 червня 2022 року, прибувши до банкомату АТ «УКРСИББАНК» (ATM №А309285), розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченко, 30, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, таємно, шляхом вільного доступу, використовуючи пін-код для логічного захистку банківської карти, здійснив зняття грошових коштів з рахунку № НОМЕР_5 через банківську картку № НОМЕР_4 СБ АТ «ПУМБ» у сумі 3500 гривень готівкою через вказаний банкомат, які належали ОСОБА_9 , тим самим розпорядився ними на власний розсуд.

В подальшому, у період часу до 17 червня 2022 року ОСОБА_6 зберігав вказані пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_9 та банкірську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 .

Крім того, вказані офіційні документи містять зафіксовану на матеріальних носіях інформацію, яка посвідчує факти, які спричинили наслідки правового характеру, складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити, а саме: пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , містить зафіксовану на матеріальному носії інформацію, яка підтверджує призначення ОСОБА_9 пенсії, складене з дотриманням визначених постановою правління Пенсійного фонду України №26-1 від 03 листопада 2017 року «Про порядок оформлення, виготовлення та видачі документів, що підтверджують призначення особі пенсії» форм та містить передбачені даною постановою реквізити: НОМЕР_7, серія НОМЕР_2 , яке складене та видане 07 липня 2012 року Пенсійним фондом України; банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 містить зафіксовану на матеріальному носії інформацію, яка підтверджує доступ до банківського рахунку, складене з дотриманням визначених ст.ст.1, 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» форм та містить передбачені даними Законами реквізити; банківську картку СБ АТ «ПУМБ» № НОМЕР_4 за рахунком № НОМЕР_6 містить зафіксовану на матеріальному носії інформацію, яка підтверджує доступ до банківського рахунку, складене з дотриманням визначених ст.ст.1, 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» форм та містить передбачені даними Законами реквізити.

Отже, перераховані документи, містять зафіксовану на матеріальних носіях інформацію, яка посвідчує факти, які спричинили наслідки правового характеру, складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити, а тому, відповідно примітки до ст.358 КК України, є офіційними документами.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.357 КК України, що кваліфікується як: викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів та в інших особистих інтересах.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції цих вимог закону дотримався при розгляді цього провадження і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень при викладених у вироку обставинах, правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження і правильно кваліфікував дії обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, зазначених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюється, у зв`язку з чим, з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК України, колегією суддів вирок суду в цій частині не переглядається.

Перевіряючи доводи захисника обвинуваченого, викладені в апеляційній скарзі, щодо призначення покарання ОСОБА_6 з випробуванням, колегія суддів звертає увагу на таке.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів. При призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості скоєних обвинуваченим кримінальних правопорушень, вік та здоров`я останнього (перебував на обліку у лікаря-психіатра з 16 березня 2021 року по 25 березня 2021 року з певним діагнозом, обставини, що характеризують особистість обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений раніше судимий,

Також, судом враховано наявність обставини, що пом`якшує покарання - щире каяття обвинуваченого та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

З врахуванням всіх обставин провадження та відомостей про особу обвинуваченого у сукупності, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статей обвинувачення.

Обставини, на які посилається захисник ОСОБА_8 в апеляційній скарзі, були враховані судом першої інстанції та стали підставою для призначення ОСОБА_6 покарання, передбаченого санкціями ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, у виді позбавлення волі на мінімальний строк.

Також судом першої інстанції правильно застосовані положення ч.1 ст.70 та ч.1 ст.71 КК України при призначенні покарання за сукупністю злочинів та сукупністю вироків.

З урахуванням відомостей про особу обвинуваченого, а саме того, що останній раніше судимий, проте належних висновків для себе не зробив, та незважаючи на наявність в нього певної хвороби, в період іспитового строку продовжив вчиняти нові злочини, підстав для застосування положень ст.75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням не убачається.

Вказане узгоджується з висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду викладеній в постанові від 25 червня 2018 року у справі № 511/37/16-к.

Враховуючи викладене, підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України та звільнення його від відбування призначеного судом покарання, колегія суддів не убачає.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог ст.65 КК України. Призначене судом першої інстанції покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та буде сприяти досягненню мети, визначеної у ст.50 КК України.

З огляду на фактичні обставини провадження і відомості про особу обвинуваченого у сукупності, призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання неможна вважати надто суворим.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.404-405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 11 травня 2023 року, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4