У Х В А Л А

про арешт майна

14.03.2024 м. Бар Вінницької області

Слідча суддя Барського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого дізнавача сектору дізнання Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000025 від 13.01.2024 про арешт майна,

УСТАНОВИЛА:

До провадження слідчої судді Барського районного суду Вінницької області надійшло клопотання сторони кримінального провадження, за погодженням з прокурором, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: одну таблетку білого кольору, яку було вилучено та поміщено до спеціального пакету НПУ PSP1503232.

Дізнавач сектору дізнання вважає, що вилучена речовина може зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, має значення для встановлення істини у кримінальному провадженні та може бути доказом факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та з метою призначення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, звернулася з клопотанням про накладення арешту на вказане майно. Вважає, що незастосування арешту може призвести до знищення речовини та майна, що призведе до втрати речових доказів.

Дізнавач СД Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, що відповідно до положень ч. 1 ст. 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалася, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання та документи, що долучені до нього, слідчою суддею було встановлено таке.

СД Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000025 від 13.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. У ході проведення досудового розслідування встановлено, що 11.01.2024 на спеціальну лінію «102» надійшло повідомлення працівника СКП ВП № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про те, що 11.01.2024 о 08:52 по АДРЕСА_1 ним було виявлено підозрілу особу, у якої під час огляду у лівому зовнішньому кармані куртки було виявлено та вилучено одну білу таблетку. Поліцейськими було встановлено особу невідомого, ним виявився ОСОБА_4 , який повідомив, що біла пігулка наркотик «Метадон». На місце події виїхала слідчо-оперативна група, яка провела огляд місця події, таблетку було вилучено та поміщено до спеціального пакету НПУ PSP1503232. 13.01.2043 за вказаним фактом були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, вилучену пігулку визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000025 від 13.01.2043.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України, зокрема, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт майна слідча суддя враховує: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Зазначене вище дає достатні підстави вважати, що вилучене майно за ознаками підпадає під п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто може бути предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, тому такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, сприятиме виконанню завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК України, зокрема, забезпечить наявність доказів та можливість їх дослідження під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, відтак, клопотання старшого дізнавача підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 167, 170-173, 309 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: одну таблетку білого кольору, яку було вилучено та поміщено до спеціального пакету НПУ PSP1503232.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідча суддя