Справа № 203/3143/24
Провадження № 1-кп/0203/799/2024
В И Р О К

іменем України

21 червня 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні в залі суду у м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000066 від 10.06.2024, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Трапівка Татарбунарського району Одеської області, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 09.06.2024 року приблизно о 19 годині 50 хвилин перебувала перед входом у заклад « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де в неї виник словесний конфлікт з малознайомим їй чоловіком на ім`я ОСОБА_4 . Коли останній не чинив супротиву та зайшов до закладу «Бочка» з метою уникнення конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин та конфлікту між ними, у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку. Ігноруючи правила поведінки у суспільстві, з мотивів явної неповаги та зневажливого ставлення до громадського порядку і існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, ОСОБА_3 стала висловлюватись на адресу ОСОБА_5 грубою нецензурною лайкою, принизивши при цьому честь і гідність останнього, також усвідомлюючи, що її дії є очевидними для інших громадян, а саме, що поруч знаходиться персонал закладу «Бочка» - продавець ОСОБА_6 , яка не чинила останній супротиву.

Після чого, продовжуючи хуліганські дії і не бажаючи їх припиняти, діючи з особливою зухвалістю, ОСОБА_3 взяла до рук скляну пляшку з напоєм, яка знаходилась на металевій стійці (столику) біля входу до закладу «Бочка», та реалізуючи свій протиправний умисел, не реагуючі на зауваження працівника закладу ОСОБА_6 припинити протиправні дії, в зазначений день, час, місці та за вказаних обставин, діючи з прямим умислом, з мотивів явної неповаги до суспільства, які виражалися в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і норм моральності, зневазі до оточуючих, що супроводжувалось особливою зухвалістю, утримуючи горловину скляної пляшки у правій руці завдала ОСОБА_5 один удар пляшкою в область голови, від чого пляшка розбилась на безліч уламків, деякі з яких потрапили в обличчя потерпілої ОСОБА_6 , яка в той час знаходилась поруч.

Внаслідок хуліганських дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: різаної рани в проекції правої величної дуги, які за своїм характером, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження.

Судом встановлено, що відповідно до положень ч.2 ст.302 КПК України обвинуваченій ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_7 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

До обвинувального акту долучена письмова заява обвинуваченої ОСОБА_3 щодо визнання своєї винуватості, відповідно до якої вона беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згодна на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового засідання та без її участі, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною 2 ст. 302 КПК України.

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України не було, право на захист підозрюваній було роз`яснено та дотримано, сумнівів у добровільності відповідної заяви підозрюваної у суду не виникло, перешкод для спрощеного провадження судом не встановлено.

Судом у відповідності до ч. 2 ст. 381 КПК України визнано можливим розглядати обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

З урахуванням наведеного, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, а також матеріали кримінального провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч.1 ст. 296 КК України як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

При призначенні обвинуваченій покарання суд керується вимогами ст. 65 КК України виходить з аналізу даних про особу обвинуваченої, суспільної небезпеки вчиненого нею, її відношення до скоєного, враховує наявність пом`якшуючого покарання обставини, матеріальний та сімейний стан особи.

Так, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, які відповідно до ст.12 КК України є проступком, раніше не судима, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює, за місцем мешкання характеризується задовільно, вину визнала повністю, щиро покаялась у скоєному.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Санкція ч. 1 ст. 296 КК України передбачає альтернативні покарання у виді штрафу, пробаційного нагляду та обмеження волі.

Приймаючи до уваги, що згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд вважає доцільним застосувати до ОСОБА_3 покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Визначаючи вид покарання, суд враховує роз`яснення, які викладені в п. 2 постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які, зокрема, вперше вчинили злочини, особам які щиро розкаялись у вчиненому.

Враховуючи фактичні дані про особу обвинуваченої, суд вважає доцільним призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік, котрий полягатиме в обмеженні прав і свобод засудженої, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства, а саме шляхом покладення на засуджену до пробаційного нагляду, згідно ч. 2, 3ст. 59-1 КК, таких обов`язків: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, що буде достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 370-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, та призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 59-1 КК України покласти на обвинувачену ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженої ОСОБА_3 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази, а саме DVD-R диск з назвою «09.06.2024», поміщений до паперового пакету та опечатаний, долучений до матеріалів кримінального провадження №0000066, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня отримання особою, яка його оскаржує, копії судового рішення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1