Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2306/24

Номер провадження: 1-кп/511/228/24

"12" червня 2024 р. Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді -ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 (дистанційно)

обвинуваченого ОСОБА_4 (дистанційно)

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна та в режимі відеоконференції з ДУ «Одеській слідчий ізолятор» МЮУ клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000183 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.03.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Хлібодарське, Біляївського району Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину 2018 року народження, військовослужбовця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11 червня 2024 року до Роздільнянського районного суду Одеської області з Одеської спеціалізованої прокуратури надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000183 внесеного до ЄРДР 07.03.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Ухвалою від 12 червня 2024 року призначено підготовче судове засідання.

На досудовому слідстві обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк застосування якого спливає 16.06.2024 року.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання, в якому просила обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту на 60 днів, оскільки вважає, що ризики, передбачені п.п.1,3,5, ч.1ст.177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу на даний час не відпали.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували щодо обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 на особисте зобов`язання з покладенням на обвинуваченого обов`язків передбачених ст.194 КПК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 надав клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання мотивуючи тим, що обвинувачений ОСОБА_4 не збирається приховуватися від суду та не збирається впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, він одружений, має на утриманні малолітню дитину, а тому має міцні соціальні зв`язки. Крім того, має зареєстроване місце проживання, та є військово зобов`язаною особою. У зв`язку з цим захисник ОСОБА_5 просив змінити ОСОБА_4 міру запобіжного заходу на особисте зобов`язання, надавши необхідні докази на обґрунтування вказаного клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадження; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є відповідно до ч.2 ст.177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш-м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу

Зі змісту ст.194 КПК України вбачається, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим злочину;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України , і на які вказує прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризиків, зазначеним у клопотанні.

Згідно правової позиції викладеної в рішенні ЄСПЛ «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини не одноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою («Єчус проти Литви»).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року у справі №1-23/2003, запобіжний захід у вигляді взяття під варту не може бути застосований лише з мотиву тяжкості злочину, оскільки це суперечить Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду (статті 29, 62 Конституції України).

Так, з наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, за яким за законом передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі на строк від 2-х до 4-х років.

При вказаних обставинах, суд вважає, що прокурором доведені обставини, викладені в п.п.1, 2 ч.1 ст.194 КК України, однак не доведено жодними матеріалами (доказами), про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Так, ОСОБА_4 не має будь-якого наміру переховуватися від суду, більш того останній має зареєстроване місце проживання, є військово зобов`язаною особою та останньому в силу загальновідомих обставин тимчасово заборонений виїзд за межі України.

Доказів можливості переховуватись обвинуваченим від суду прокурором не надано.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

До клопотання, поданого прокурором, не надано жодного доказу впливу на свідків обвинуваченим ОСОБА_4 під час досудового розслідування та про можливість такого впливу під час розгляду справи судом.

Крім того прокурором не наведено жодних підстав та не надано доказів для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту саме з забороною залишати територію військової частини НОМЕР_1 у нічний час з 20.00 годин до 06.00 годин наступної доби

На підставі викладеного, суд вважає, що клопотання прокурора є не обґрунтованим, а запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби для обвинуваченого є надмірно суворим та невиправданим і вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч.7 ст.194 КПК України обов`язки передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Таким чином, виходячи з положень ст. ст. 177, 178, 179, 194 КПК України, ст. ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали обвинувального акту, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 доцільно обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обвинувачений, який був затриманий звільняється з під варти негайно.

Керуючись ст.ст. 176-178,179,193-194,309,315 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, - відмовити.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу, - задовольнити частково.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на строк до 10 серпня 2024 року наступних обов`язків:

- прибувати за викликом до прокурора та суду за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи, або місця проходження військової служби;

- не відлучатися за межі Одеської області без дозволу прокурора та/або суду.

- утримуватись від спілкування зі свідками.

Ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підлягає негайному виконанню після її проголошення, а обвинувачений ОСОБА_4 звільняється з під варти в залі суду.

Роз`яснити ОСОБА_4 що у разі невиконання зазначених в цій ухвалі обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення у відповідності до ст. 179 КПК України, в розмірі від 0,25 прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст виготовлений та підписаний суддею 12 червня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1