Справа № 727/1096/24
Провадження № 1-кп/727/193/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого - судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_3

потерпілої: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000072 від 21.01.2024 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, із середньою освітою, неодруженого, на підставі ч.5 ст.90 КК України раніше судимого: 29.06.2010 року Шевченківським районним судом м.Чернівці за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.126, ч.2 ст.125 КК України, із застосуванням ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого 04.06.2013 року умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 6 місяців 18 днів, -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 у січні 2024 року вчинив умисний кримінальний проступок при наступних обставинах:

Так, 20.01.2024 року о 02 год. 15 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою м.Чернівці вул.Долинянська, 2, діючи умисно, протиправно, переслідуючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій і відповідні наслідки, та бажаючи їх настання, в ході словесного конфлікту із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно наніс останній не менше трьох ударів своєю правою рукою в область обличчя, внаслідок чого ОСОБА_4 втратила рівновагу та впала на підлогу.

ОСОБА_6 , продовжуючи своє протиправне діяння підійшов до неї та схопивши долонями за шию почав душити, після чого наніс декілька ударів ногою в область тіла, чим своїми спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_4 у вигляді синців: в правій орбітальній ділянці з набряком верхньої та нижньої повіки, в лівій орбітальній ділянці, на правій щоці в кількості двох, на верхньому полюсі мушлі лівого вуха, на правій боковій поверхні шиї у верхній третині, на лівій боковій поверхні шиї в серединій третині, на передній стінці грудної клітини по лівій кологрудинній лінії на рівні 5-го ребра, на задній поверхні нижньої третині правого плеча, на променевій поверхні середньої третини лівого передпліччя, по лівій середньо ключичній лінії на рівні реберної дуги, по зовнішній поверхні середньої третини правого стегна; садна на підборідді; рани на внутрішній поверхні нижньої гуьи справа, що згідно висновку судово-медичного експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав. Від дачі показань відмовився.

Потерпіла ОСОБА_4 суду показала, що 19.01.2024 року посварилась із своїм цивільним чоловіком та ввечері пішла в гуртожиток, що по АДРЕСА_2 , де у них є кімната. Там до неї зайшов ОСОБА_6 і вони разом розпивали горілку. Через деякий час біля 02 год. 00 хв. у них виник конфлікт. Обвинувачений наніс їй три удари в обличчя кулаком, а потім декілька разів душив її. Вона впала на підлогу і ОСОБА_6 вдарив її ногою у нижні ребра. Обвинувачений перед нею не вибачився, вважає, що слід покарати суворо.

Свідок ОСОБА_7 суду показала, що мешкає в гуртожитку, що по АДРЕСА_2 . Там чотири кімнати та одна спільна кухня. Приблизно на початку січня 2024 року вона пустила ОСОБА_6 до себе пожити, оскільки у нього немає житла. 19.01.2024 року, повернувшись із роботи, свідок приблизно о 23 год. 30 хв. зайшла на кухню і побачила ОСОБА_4 . Потерпіла була трішки випивша, будь-яких тілесних ушкоджень у неї не було. Через деякий час прийшов ОСОБА_6 з пляшкою горілки і пішов у кімнату до ОСОБА_4 . Приблизно через дві години вона почула стукіт із сусідньої кімнати, у якій перебували ОСОБА_8 та обвинувачений. Потім свідок почула як потерпіла сказала ОСОБА_6 , що зателефонує чоловіку, а той продовжував конфлікт. Також зазначила, що обвинувачений стає агресивним внаслідок вживання алкогольних напоїв.

Свідок ОСОБА_9 суду показав, що потерпіла його цивільна дружина. 19.01.2024 року вони разом із друзями вдома святкували водохреща. Біля 21 год. 00 хв. ОСОБА_4 пішла з дому, тілесних ушкоджень у неї не було. Потерпіла повернулась на наступний день вранці. У неї на обличчі та тілі були синці. Світлана сказала, що її побив на АДРЕСА_2 ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що 19.01.2024 року перебував вдома по АДРЕСА_2 . Біля 22 год. 00 хв. потерпіла зателефонувала йому і попросила відкрити вхідні двері. Він встав, відкрив двері ОСОБА_4 , після чого пішов до себе, оскільки був хворий. Будь-яких видимих тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 не було.

Незважаючи на не визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, крім показів потерпілої та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , підтверджується письмовими доказами, дослідженими та проаналізованими судом, а саме:

-Витягом з ЄРДР про реєстрацію кримінального провадження №0000072 від 21.01.2024 року, з якого вбачаєься, що 20.01.2024 року ОСОБА_4 повідомила про те, що біля 02 год. 15 хв. ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 завдав їй тілесних ушкоджень (а.п.1-2);

-Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 21.01.2024 року, відповідно до якого ОСОБА_4 повідомила про те, що 20.01.2024 року біля 02 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи по вул.Долинянській, 2 м.Чернівці у ході виниклого словесного конфлікту, спричинив їй тілесні ушкодження (а.п.9-11);

-Протоколом огляду місця події від 20.01.2024 року та фото таблицею до нього, відповідно до якого було оглянуто квартиру АДРЕСА_3 (а.п.13-25);

-Висновком експерта №53 від 22.01.2024 року, відповідно до якого при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_4 виявлено наступні тілесні ушкодження: синці: в правій орбітальній ділянці з набряком верхньої та нижньої повіки, в лівій орбітальній ділянці, на правій щоці в кількості двох, на верхньому полюсі мушлі лівого вуха, на правій боковій поверхні шиї у верхній третині, на лівій боковій поверхні шиї в середній третині, на передній стінці грудної клітини по лівій кологрудинній лінії на рівні 5-го ребра, на задній поверхні нижньої третини правого плеча, на променевій поверхні середньої третини лівого передпліччя, по лівій середньо ключичній лінії на рівні реберної дуги, по зовнішній поверхні середньої третини правого стегна; садно на підборідді; рана на внутрішній поверхні нижньої губи справа. Дані тілесні ушкодження виникли в результаті не менш як одинадцятикратної травмуючої дії твердих тепих предметів. По строку та обставинам виникнення можуть відповідати вказаному в постанові та відносяться до легких тілесних ушкоджень. Беручи до уваги характер та локалізацію вказаних тілесних ушкоджень, є неможливим їх виникнення в результаті падіння потерпілої з положення стоячи, як з наданням прискорення, так і без такого (а.п.34-35);

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 23.01.2024 року та відеозаписом до нього, проведеним за участю потерпілої ОСОБА_4 . У ході проведення слідчого експерименту потерпіла показала яким чином обвинуваченим їй було завдано тілесних ушкоджень (а.п.40-43);

-Висновком експерта №67 д від 26.01.2024 року, відповідно до якого у ОСОБА_4 виявлено наступні тілесні ушкодження: синці: в правій орбітальній ділянці з набряком верхньої та нижньої повіки, в лівій орбітальній ділянці, на правій щоці в кількості двох, на верхньому полюсі мушлі лівого вуха, на правій боковій поверхні шиї у верхній третині, на лівій боковій поверхні шиї в середній третині, на передній стінці грудної клітини по лівій кологрудинній лінії на рівні 5-го ребра, на задній поверхні нижньої третини правого плеча, на променевій поверхні середньої третини лівого передпліччя, по лівій середньо ключичній лінії на рівні реберної дуги, по зовнішній поверхні середньої третини правого стегна; садно на підборідді; рана на внутрішній поверхні нижньої губи справа.

-Беручи до уваги характер та локалізацію вказаних тілесних ушкоджень, останні цілком могли виникнути при обставинах, на які вказує потерпіла ОСОБА_4 в протоколі допиту від 23.01.2024 року та під час проведення слідчого експерименту 23.01.2024 року (а.п. 45-46);

Таким чином, аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд вважає, що орган досудового розслідування правильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він заподіяв умисне легке тілесне ушкодження.

Суд критично оцінює позицію обвинуваченого щодо не визнання винуватості, оскільки його винуватість у правопорушення доведена і сумніву не викликає. Таку позицію обвинуваченого, суд вважає способом, обраним ним для свого захисту з метою уникнути відповідальності за вчинений злочин.

Так, статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 23 КПК України передбачено, що суд досліджує докази безпосередньо. Не може бути визнано доказами відомості, що містяться в показаннях, речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім як у випадках, передбачених зазначеним Кодексом.

Так, факт заподіяння тілесних ушкоджень та механізм їх завдання повністю підтверджуються показаннями потерпілої ОСОБА_4 та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , узгоджуються із відомостями, що містяться у протоколі слідчого експерименту за участю потерпілої, яка детально відтворила механізм та обставини, за яких обвинувачений завдав їй тілесних ушкоджень.

Ставити ці показання під сумнів, підстав немає. Окрім того, судом не встановлено, а обвинуваченим не представлено доказів, які б підтверджували отримання потерпілою тілесних ушкоджень при інших обставинах чи за участі інших осіб.

При цьому, агресивна поведінка ОСОБА_6 , який розпочинав конфлікт із потерпілою та не бажав припиняти свої протиправні дії, цілеспрямований характер його дій та локалізація завданих ним тілесних ушкоджень безсумнівно свідчать, що умислом обвинуваченого охоплювалося саме спричинення потерпілій тілесних ушкоджень.

Суд вважає, що у даному випадку вина обвинуваченого доведена поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований кримінальний проступок був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Відповідно до ст. 94 КПК України оцінка доказів є компетенцією суду, який ухвалив вирок. Безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити і перевірити їх (як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами), здійснити їх оцінку за критеріями, визначеними у зазначеній статті, і сформувати повне та об`єктивне уявлення про фактичні обставини конкретного кримінального провадження.

Оцінюючи зібрані в даному кримінальному провадженні докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та підтверджується, поза розумним сумнівом, комплексом достатньо переконливих, чітких, неспростовних і узгоджених між собою доказів.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання, суд, керуючись вимогами ст.65 КК України, враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, те, що згідно до ст.12 КК України, правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України є кримінальним проступком.

Крім того, суд враховує відомості про особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше судимий, крім того притягувався до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України, що свідчить про його схильність до вчинення правопорушень проти здоров`я особи, у вчиненому не розкаявся.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого проступку, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та особу винного, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому в межах санкції статті ч.1 ст.125 КК України.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого (підсудного), випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Таку міру суд вважає необхідною та достатньою не тільки для покарання ОСОБА_6 за вчинене протиправне діяння, а й для його виправлення.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт .

На вирок суду може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1