Справа № 216/4540/24
Провадження № 1-кп/216/554/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської

області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000254, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.06.2024 року, з доданими до нього матеріалами, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня, на утриманні інших осіб не має, пенсіонера, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

- 10.09.1997 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 143, ст. 42 КК України призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. Звільнився 06.07.2002 Жовтоводської ВК Дніпропетровської області (№ 26) по відбуттю строку покарання;

- 13.01.2003 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 185 КК України призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Звільнився 22.03.2006 Солонянської ВК Дніпропетровської області (№ 21) умовно - достроково на невідбутий строк 7 місяців 21 день. Покарання відбуте;

- 12.09.2007 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі;

- 07.11.2007 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 185 КК України призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. Звільнився 22.01.2010 Солонянської ВК Дніпропетровської області (№ 21) умовно-достроково на невідбутий строк 8 місяців 26 днів. Покарання відбуте;

- 17.01.2011 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 263, ст. 75, ст. 76 КК України призначено покараннявигляді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік. Покарання відбуте;

- 13.09.2011 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 306, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України призначено покарання у вигляді 5 років 1 місяць позбавлення волі. Звільнився 20.08.2013 Дніпропетровської ВК (№ 89) умовно-достроково на невідбутий строк 2 роки 7 місяців 21 день. Покарання відбуте;

- 24.02.2015 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 309 КК України, призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік. Покарання відбуте;

- 27.02.2020 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75, ст.76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки. Ухвалою Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу від 09.11.2021 року скасовано засудженому звільнення від відбування покарання з випробуванням, ухвалене вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.02.2020 року;

- 17.11.2023 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 309 КК України, призначено покарання у вигляді 1 року обмеження волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання призначеним за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.02.2020 року призначено остаточне покарання у виді 2 (два) роки позбавлення волі. Звільнений 11.01.2024 по відбуттю строку покарання;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування встановлено наступні фактичні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 07 червня 2024 року приблизно о 17:30 год., прогулючись по скверу «Ботанічний сад» за адресою: АДРЕСА_2 , побачив на землі біля лавки, паспорт громадянина України НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Реалізуючи раптово виниклий протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння, шляхом привласнення знайденого, паспортом громадянина України, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що паспорт громадянина України є важливим особистим документом, який згідно «Положенням про паспорт громадянина України», затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2503-ХІІ від 26.06.1992 із змінами і доповненнями, є офіційним документом та втрата якого істотно ускладнює реалізацію особою своїх прав, свобод та законних інтересів, діючи умисно, підняв даний паспорт громадянина України НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тим самим незаконно заволодів ним, з метою подальшого його підроблення та використання, після чого направився за місцем свого проживання.

Умисні дії, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфікуються як кримінальний проступок, передбачений ч. 3 ст. 357 КК України, за ознаками: незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.

Крім цього, відповідно до положень ст.ст. 1, 2 Розділу І Положення «Про паспорт громадянина України», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII «Про затвердження положень про паспорт громадянина України», паспорт громадянина України (далі Паспорт) видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку. Паспорт є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України, а також є дійсним на території України для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою, таким чином Паспорт є офіційним документом, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 07 червня 2024 року приблизно о 17:30 год., прогулючись по скверу «Ботанічний сад» за адресою: АДРЕСА_2 , побачив на землі біля лавки, паспорт громадянина України НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який останній підняв і поклав у кишеню, не маючи на те законних підстав, та став зберігати при собі з метою подальшого підроблення та використання.

В подальшому, 07 червня 2024 року приблизно після 17:30 год., точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи на досягнення єдиного злочинного наміру, маючи прямий умисел на вчинення кримінального проступку, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи заздалегідь виниклий злочинний умисел, направлений на підроблення офіційного документа і який надає права, з метою використання його підроблювачем, шляхом видалення первинної фотокартки на першій сторінці фотокартки справжнього власника паспорту, вклеїв на її місце нову власну фотокартку, тим самим підробив офіційний документ паспорт громадянина України НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 ,маючи на меті в наступному використовувати його, видаючи себе за іншу особу.

Згідно висновку експерта за № СЕ-19/104-24/37822-ДД від 25.06.2024, бланк паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку-бланку паспорта громадянина України, що перебуває в офіційному обігу. На першій сторінці бланку паспорта, мала місце заміна фотокартки власника: первинна фотокартка була видалена, а на її місце була наклеєна нова фотокартка власника.

Умисні дії, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфікуються як кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 358 КК України, за ознаками: підроблення іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права, з метою використання його підроблювачем.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 19.06.2024, приблизно о 11:46 годині, ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , маючи за мету уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 160 КУпАП, видаючи себе за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи при собі у розпорядженні завідомо підроблений документ, а саме паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до якого попередньо була вклеєна його власна фотокартка, реалізуючи прямий умисел на вчинення кримінального проступку, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, на підтвердження своєї особи пред`явив дільничому ОП СДОП ВП Криворізького РУП ОСОБА_5 , до числа функціональних обов`язків якого входить складання адміністративних матеріалів, завідомо підроблений офіційний документ, а саме паспорт НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тим самим використав завідомо підроблений ним

Згідно висновку експерта за № СЕ-19/104-24/37822-ДД від 25.06.2024, бланк паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку-бланку паспорта громадянина України, що перебуває в офіційному обігу. На першій сторінці бланку паспорта, мала місце заміна фотокартки власника: первинна фотокартка була видалена, а на її місце була наклеєна нова фотокартка власника.

Умисні дії, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфікуються як кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, за ознаками: використання завідомо підробленого документа.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінальних проступків у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , отримавши копії матеріалів дізнання, добровільно, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини вчинених ним кримінальних проступків, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч. 1 ст. 394 КПК України, та за участі захисника - адвоката ОСОБА_6 подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутністю.

Таким чином, за результатами спрощеного провадження встановлено, що обставини вчинення ОСОБА_3 кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчить клопотання прокурора викладене в обвинувальному акті щодо його розгляду в порядку спрощеного провадження та заява обвинуваченого ОСОБА_3 складена в присутності захисника.

З урахуванням наведеного, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, а також матеріали кримінального провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення,суд дійшов висновку, що події кримінальних проступків мали місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано вірно за ч. 3 ст. 357 КК України за ознаками: незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом; за ч. 1 ст. 358 КК України за ознаками: підроблення іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права, з метою використання його підроблювачем та за ч. 4 ст. 358 КК України за ознаками: використання завідомо підробленого документа.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 скоїв кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії кримінальних проступків, вину визнав повністю, розкаявся в скоєному, неодружений, малолітніх, неповнолітніх дітей та інших осіб на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, є інвалідом 2-ої групи, раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується добре (а.с. м.к.п. 65), у лікаря психіатра не перебував та не перебуває (а.с. м.к.п. 58), звертався за допомогою до лікаря нарколога з 27.03.2014 року з приводу: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності».

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому в межах санкції інкримінованих статей з застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, та на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання його звільнити з іспитовим строком, поклавши на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Суд приходить до висновку, що відповідно до ст. 50 КК України, саме таке покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Питання про речові докази, суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів при проведенні експертизи.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не пред`являвся.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження не обирався.

Керуючись ст. ст. 369-370, 373-374, 381-382, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та піддати покаранню:

- за ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді 1 (один) рік обмеження волі,

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 1 (один) рік 3 (три) місяця обмеження волі.

- за ч. 3 ст. 357 КК України у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 , остаточне покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

Згідно зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , в рамках цього кримінального провадження не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави процесуальні витрати на проведення судово технічної експертизи документів № СЕ-19/104-24/37822-ДД від 25.06.2024 у розмірі 3029,12 грн. (три тисячі двадцять дев`ять гривень 12 копійок) (а.с. 18).

Речові докази: паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Центрально-Міським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області 29 листопада 1999 року на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0000254 від 19.06.2024, в спец пакеті (а.с.м.к.п. 25), - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його отримання, в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду, з урахуванням особливостей, передбачених частиною 1 статті 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1