справа № 619/3328/24
провадження № 1-в/619/76/24
УХВАЛА

26 червня 2024 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Харківського районного відділу № 3 філії державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, засудженого 26.12.2023 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки, який згідно вироку суду проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

- про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання,-

в с т а н о в и в:

До Дергачівського районного суду Харківської області надійшло подання начальника Харківського районного відділу № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання стосовно ОСОБА_4 , засудженого 26.12.2023 року Дзержинським районним судом міста Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки.

В поданні зазначено, що 20.02.2024 року до Харківського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області на виконання надійшов вирок Дзержинського районного суду міста Харкова від 26.12.2023. Згідно п. 1, 2, ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України на ОСОБА_4 судом були покладені обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з УОПП.

21.02.2024 органом пробації за адресою ОСОБА_4 , вказаною у вироку суду: АДРЕСА_1 поштовим зв`язком « ІНФОРМАЦІЯ_2 » було направлено виклик про необхідність явки до Харківського районного відділу №3 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області 01.03.2024.

01.03.2024 засуджений до уповноваженого органу з питань пробації не прибув.

04.03.2024 виклик про необхідність явки ОСОБА_4 до Харківського районного відділу №3 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області 13.03.2024 здійснений був повторно.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 до Харківського районного відділу №3 за викликами не прибув, працівниками уповноваженого органу з питань пробації в Харківської області 14.03.2024 року було здійснено перевірку місця проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . В ході якої було встановлено, що засуджений ОСОБА_4 не мешкає за даною адресою, місцезнаходження останнього невідоме.

Згідно отриманої інформації з Солоницівської селищної ради за вказаною вище адресою ОСОБА_4 не зареєстрований.

Також були отримані матеріали перевірки ПОГ СВГ ВП ХРУП №3 ГУНП В Харківській області, в яких було зазначено, що ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 на теперішній час не мешкає. За результатами перевірки було встановлено, що за даною адресою на теперішній час мешкає інший чоловік разом зі своєю дружиною, ОСОБА_4 вони не знають. Зі слів односельців, ОСОБА_4 за вищевказаною адресою не проживає більше року, а також місцезнаходження останнього їм невідоме, зв`язку з засудженим вони не підтримують.

Для встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 14.03.2024 органом пробації були розпочаті першочергові заходи з виявлення засудженої особи, а саме: направлені запити до відповідних органів та установ.

Згідно отриманої інформації з медичних установ ОСОБА_4 , 1987 року народження, за медичною допомогою не звертався.

Під вартою в Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» ОСОБА_4 не утримується, також не значиться серед затриманих.

Актових записів про смерть ОСОБА_4 , згідно отриманих відповідей, не виявлено.

Державний кордон України ОСОБА_4 не перетинав.

Згідно отриманої вимоги про притягнення до кримінальної відповідальності з 26.12.2023 до кримінальної відповідальності не притягувався.

Згідно відповіді з Міністерства соціальної політики України станом на 17.04.2024 року інформація стосовно ОСОБА_4 в ЄІБД ВПО відсутня.

У зв`язку із тим, що після винесення вироку засуджений до органу пробації за викликами не з`явився, за місцем мешкання останнього не виявлено та після проведених першочергових заходів з виявлення засудженого його місцезнаходження не встановлено, до ВП №3 ХРУП №З ГУНП в Харківській області 29.04.2024 року було направлено подання про передання матеріалів для проведення подальших першочергових розшукових заходів.

Посилаючись на викладене, начальник Харківського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області просила вирішити питання про скасування звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і направлення останього для відбування призначеного покарання, згідно вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.12.2023 року у виді 3 років позбавлення волі.

Провідний інспектор Харківського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області у судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно та належним чином.

Засуджений ОСОБА_4 також в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення за адресою місця проживання судової повістки рекомендовиним листом з повідомленнями, а також шляхом розміщення на офіційному веб-сайті судової влади оголошення про виклик (а.с. 8-9).

Прокурор ОСОБА_5 надав до суду заяву, в якій просив провести судовий розгляд за його відсутності, просив відмовити у задоволенні подання.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Враховуючи, що судом не визнавалася обов`язковою явка засудженого та представника Харківського районного відділу № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області суд вважає за можливе розглянути подання без їх участі.

Дослідивши подання та додані до нього документи, матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

За ч. 3 ст. 166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Встановлено, що вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 26.12.2023 ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки, та пп. 1, 2 ч.1; 2 ч. 3 ст. 76 КК України були покладені обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповновадженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про заміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати замежі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

З 20.02.2024 ОСОБА_4 перебуває на обліку Харківського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, з порядком та умовами відбування покарання, наслідками ухилення від виконання покладених судом обов`язків не ознайомлений, у зв`язку з тим, що за адресою, вказаною у вироку суду: АДРЕСА_1 станом на 27.02.2024 засуджений не зареєстрований, відповідно до інформації щодо місця реєстрації Виконавчого комітету Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області №02-22/995 від 27.02.2024.

01.03.2024 та 13.03.2024 ОСОБА_4 до органу пробації за викликами не прибув.

Відповідно до пояснень ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які містяться в матеріалах особової справи, за адресою вказаною у вироці суду, як місце реєстрації та фактичного проживання засудженого: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 не проживає вже більше десяти років. Це також підтверджується матеріалами перевірки ПОГ СВГ ВП ХРУП №3 ГУНП В Харківській області, в яких було зазначено, що ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 на теперішній час не мешкає. За результатами перевірки було встановлено, що за даною адресою на теперішній час мешкає інший чоловік разом зі своєю дружиною, ОСОБА_4 вони не знають. Зі слів односельців, ОСОБА_4 за вищевказаною адресою не проживає більше року, а також місцезнаходження останнього їм невідоме, зв`язку з засудженим вони не підтримують.

Для встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 14.03.2024 органом пробації були розпочаті першочергові заходи з виявлення засудженої особи, а саме: направлені запити до відповідних органів та установ.

Згідно отриманої інформації з медичних установ ОСОБА_4 , 1987 року народження, за медичною допомогою не звертався.

Під вартою в Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» ОСОБА_4 не утримується, також не значиться серед затриманих.

Актових записів про смерть ОСОБА_4 , згідно отриманих відповідей, не виявлено.

Державний кордон України ОСОБА_4 не перетинав.

Згідно отриманої вимоги про притягнення до кримінальної відповідальності з 26.12.2023 до кримінальної відповідальності не притягувався.

Згідно відповіді з Міністерства соціальної політики України станом на 17.04.2024 року інформація стосовно ОСОБА_4 в ЄІБД ВПО відсутня.

Як вбачається із запитів, щодо встановлення місця перебування ОСОБА_4 було зроблено запит до ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо можливої мобілізації ОСОБА_4 на військову службу.

Відповіді на запит матеріали справи не містять.

У зв`язку з тим, що триває широкомасштабна військова агресія російської федерації, яка слугувала підставою для введення в Україні з 24 лютого 2022 року 05 години 30 хвилин воєнного стану Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України про введення воєнного стану», строк дії воєнного стану неодноразово продовжений і по теперішній час, і ОСОБА_4 дійсно міг бути мобілізований до лав ЗСУ, та на теперішній час проходити військову службу, що на думку суду є поважною причиною неявки за викликом уповноваженого органу з питань пробації у призначений строк.

Окрім цього, ч. 2 ст. 166 КВК України передбачає, що орган з питань пробації надсилає до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання у разі систематичного невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, покладених на нього, систематичного вчинення адміністративних правопорушень.

Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_4 адміністративних правопорушень не вчиняв, з 26.12.2023 до кримінальної відповідальності не притягувався.

Також матеріали особової справи засудженого не містять достатньо переконливих відомостей про його належне повідомлення органом пробації про виклики на кожну дату, а також відсутні поштові зворотні повідомлення, розписки, конверти з відмітками про причини невручення.

Також суд враховує, що орган пробації не звертався до ДМСУ щодо місця реєстрації засудженого.

Згідно із ст. 5 КВК України одним із головних принципів кримінально-виконавчого законодавства, виконання і відбування покарань є диференціація та індивідуалізація виконання покарань, раціональне застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом.

Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є встановлення умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

При вирішенні питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Згідно ч. 6 статті 166 КВК України у разі відмови судом у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням повторне направлення до суду такого подання здійснюється після застосування до засудженого повторного письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Приписами глави 3 розділу IХ Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.01.2019 №272/5 встановлено, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, встановлених КВК України, Законом України «Про пробацію», а також покладених на нього судом, або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження, зазначене в пункті 8 глави 2 розділу IV цього Порядку.

В ч. 2 статті 78 КК України зазначено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно ч. 3 ст. 166 КВК України систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Однак, зазначених в ст. 166 КВК України, ст. 78 КК України обставин, у судовому засіданні встановлено не було.

Суд звертає увагу на відсутність в матеріалах подання будь-яких даних, які б негативно характеризували засудженого (ще до застосування до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання) і вважає недоцільним виконання вироку, оскільки після спливу вказаних строків його виконання не може мати належного карального і превентивного впливу, а також тим, що невчинення засудженим у цей період нового злочину, як правило, свідчить про втрату ним суспільної небезпечності.

За таких обставин, суд вважає, що матеріали особової справи №18/2024 відносно ОСОБА_4 не містять достатніх відомостей щодо злісного ухилення від виконання покладених судом обов`язків та не можуть розцінюватися як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

Крім цього, суд вважає внесене клопотання передчасним, оскільки згідно ч. 4 ст. 164 КВК Україниу разі, якщо засуджений з незалежних від нього обставин не може виконати обов`язок (обов`язки), покладені на нього судом, уповноважений орган з питань пробації направляє до суду обґрунтоване подання про зміну таких обов`язків.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування покарання є передчасним, а тому у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 75, 78 КК України, ст. 166 КВК України ст. ст. 537-539 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання начальника Харківського районного відділу № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для відбування призначеного покарання, згідно вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.12.2023 року у виді 3 років позбавлення волі - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1