Справа № 127/3435/24
Провадження № 1-в/127/66/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Вінницька виправна колонія (№ 86)» ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці клопотання начальника Державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)» ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання начальника Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)» ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання в ДУ «Вінницька ВК (№ 86)». На даний час засуджений відбув 2/3 строку покарання, комісією установи 23.01.2024 прийнято рішення про клопотання перед судом про умовно-дострокове звільнення засудженого.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання начальника Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)» ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 .

Представник ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» ОСОБА_4 підтримав клопотання установи та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання установи про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 та просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_7 надіслав до суду заяву, в якій підтримав подання установи та просив суд його задовольнити.

Заслухавши думку прокурора, захисника, представника установи, дослідивши матеріали клопотання та особову справу засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Так, згідно з ч. 2, 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Виходячи із вимог ст. 81 КК України, при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст. 81 КК України є правом, а не обов`язком суду.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 04.11.2021, за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Згідно матеріалів особової справи, вбачається, що ОСОБА_7 відбуває покарання в установі, починаючи з 07.12.2021. Кінець строку відбування покарання припадає на 28.04.2025.

Відповідно до характеристики, за весь період відбування покарання ОСОБА_7 характеризується з позитивної сторони, не має дисциплінарних стягнень та має п`ять заохочення. На профілактичному обліку засуджений не перебуває. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи.

Вирішальне значення при умовно-достроковому звільненні має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

Згідно оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення з використанням підсистеми «КАСАНДРА» ЄРЗ та осіб узятих під варту, у засудженого ОСОБА_7 встановлено середній рівень ризику.

Суд, зважаючи на наявність формально-юридичних підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 , враховує, що оціночних підстав для цього є недостатньо. Засуджений за весь період відбування покарання має лише п`ять заохочення. Крім того, працевлаштований засуджений з березня 2023 року відповідно до довідки про нарахування та утримання з заробітної плати. Такі обставини не вказують на сталість виправлення та сумлінну поведінку засудженого ОСОБА_7 під час всього строку відбуття покарання.

Крім того, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

В зв`язку з наведеним, враховуючи, що ОСОБА_7 з 2012 року судимий вісім разів за ст. 185 КК України, а кінець строку відбування покарання лише 28.04.2025, суд приходить до переконання, що мета призначеного судом покарання ще не досягнута, а тому клопотання начальника ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» не підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання начальника Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який утримується під вартою, з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: