Справа № 504/2566/23
Номер провадження 1-кп/504/400/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2024 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за обвинувальним актом у кримінальному провадженні за № 0000169, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.04.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця за національністю, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , не одружений, зареєстрований та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 128 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24.03.2023 приблизно о 21:45 год., більш точний час не встановлено, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували по АДРЕСА_2 , де між ними виникла сварка.

В подальшому, ОСОБА_4 у ході раптово виниклого словесного конфлікту з ОСОБА_5 , який виник між ними на ґрунті особистих неприязних стосунків, завдав ОСОБА_5 удар в область обличчя та проявивши злочинну недбалість, не передбачаючи можливість заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого за обставин коли він повинен був і міг це передбачити, повалив ОСОБА_5 на землю масою свого тіла, в результаті чого ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого осколкового перелому правої малогомілкової кісточки в нижній третині зі зміщенням уламків; закритого поперечного перелому медіальної кістки та заднього краю правої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків; - розриву дистального міжгомілкового синдесмозу, які згідно п.2.2.2. і п.4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) по критерію тривалості розладу здоров`я відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства, при цьому суду пояснив, що був раніше знайомий із потерпілим ОСОБА_5 . Так, 23.03.2023 він пішов до магазину, де зустрів потерпілого, який на той час був у нетверезому стані. Потерпілий почав чіплятися до нього та провокувати, після чого він вдарив останнього долонею по обличчю, почалася бійка та він повалився на землю. Він допоміг потерпілому піднятися із землі та побачив, що той тримається за ногу, однак стояв на двох ногах. Інший знайомий, який був тоді поруч, сказав йому йти додому та що нібито сам розбереться. Наступного дня йому повідомили, що внаслідок бійки ОСОБА_5 отримав ушкодження, зателефонувала мати потерпілого та повідомила, що йому необхідно відшкодувати шкоду в розмірі 75 тисяч грн. Він відповів, що таких коштів у нього немає, хоч і намагався в добровільному порядку відшкодувати шкоду. Про вчинене дуже шкодує, бажає повернутися до військової частини для подальшого проходження військової служби. У вчиненому злочині розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_5 надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності та про відсутність будь-яких моральних та матеріальних претензій до обвинуваченого.

Зі вступною промовою учасники процесу виступити відмовилися.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні.

За таких обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 128 КК України необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність обвинуваченого.

Суд, зокрема, враховує те, що ОСОБА_4 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, скоїв умисне кримінальне правопорушення (злочин), яке відноситься до категорії нетяжких злочинів відповідно до ст.12 КК України, визнав свою вину, негативно відноситься до вчиненого кримінального правопорушення, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, задовільно характеризується за місцем проживання, на час розгляду справи працює по найму, матеріальні претензії з боку потерпілого до обвинуваченого відсутні.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до положень ст.66 КК України є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до положень ст.67 КК України судом не встановлено.

В судових дебатах, прокурор просив обрати обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік, із застосуванням ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

За результатом ознайомлення з досудовою доповіддю на обвинуваченого ОСОБА_4 , підготовленої Одеським РВ № 3 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області, судом встановлено, що орган пробації вважає можливим виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк.

Суд, на підставі встановлених обставин вважає необхідним та достатнім обрати ОСОБА_4 міру покарання у виді обмеження волі та звільнити його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку відповідно до положень ст. 75 КК України та покладенням обов`язків відповідно до положень ст. 76 КК України, оскільки суд вважає, що виправлення обвинуваченого є можливим без ізоляції його від суспільства.

Процесуальні витрати та докази по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Керуючись ст.ст. 331, 349, 371-373, 374,615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 128 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Застосувати ст.75 КК України і звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком, якщо протягом 1 (одного) року іспитового строку ОСОБА_4 не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п.1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1