Провадження № 1-кс/592/4387/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000380 від 23.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,

у с т а н о в и в:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_5 , про накладення арешту на вилучений 20.06.2024 за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний телефон марки RedMi 7 M1810F6LG imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 шляхом позбавлення ОСОБА_6 та третіх осіб права на відчуження, розпорядження та/або користування вказаним майном, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Старший слідчий в судовому засіданні подане клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Додатково звернув увагу на те, що під час проведення обшуку ОСОБА_6 відмовився повідомити пароль від телефону, відомості про що зазначені в протоколі обшуку.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого, оскільки за досить тривалого часу досудового розслідування було встановлено, що формально ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, вбачаються в діях ОСОБА_7 , батько якого добровільно видав ніж працівникам поліції; з долучених до клопотання протоколів допитів вбачається, що під час події ніж був застосований лише однією особою щодо одного потерпілого ОСОБА_8 , отже очевидним є те, що намір застосовувати ніж не міг бути колективним, а відбувся в процесі бійки. Мобільний телефон ОСОБА_6 ніяким чином не може бути доказом у кримінальному провадженні за ч.4 ст.296 КК України, ініційований слідчим захід забезпечення кримінального провадження не може бути застосований, оскільки сторона обвинувачення, користуючись монополією на кваліфікацію діянь як тяжкого злочину, фактично розслідує дії, передбачені ч.2 ст.296 КК України, без їх внесення до ЄРДР, тим самим зловживає втручанням у право власності та приватне спілкування ОСОБА_6 .

Заслухавши пояснення учасників та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

23.11.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000380 внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.296 КК України, досудове розслідування в якому здійснюється слідчим відділом Сумського РУП ГУНП в Сумській області.

Згідно даних досудового розслідування, 22.11.2023, у період часу з 19:45 до 20:00, група осіб, перебуваючи по АДРЕСА_2 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, із застосування заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень предмета, вчинила хуліганські дії відносно неповнолітніх ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_8 , у ході яких останній отримав тілесні ушкодження у вигляді різаної рани передньої поверхні середньої третини правого стегна, гемарогічного шоку.

Проведеними слідчими (розшуковими) діями встановлено, що до вчинення зазначеного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з протоколом обшуку від 20.06.2024, слідчим за участю спеціаліста, інших осіб, у присутності понятих, на підставі ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.06.2024 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки RedMi 7 M1810F6LG imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

Постановою старшого слідчого в ОАС слідчого управління ГУНП в Сумській області від 20.06.2024 вилучений у ході обшуку 20.06.2024 за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний телефон марки RedMi 7 M1810F6LG imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 (у заблокованому стані), визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000380 від 23.11.2023.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна та допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч.ч. 1, 2 ст.170 КПК України).

За змістом ст.98, п.1 ч.2 та ч.3 ст.170 КПК України, арешт майна, метою якого є збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що це майно є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді від 12.06.2024 у справі №592/9822/24 було надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , з метою відшукання та вилучення ножів, мобільних телефонів за допомогою яких підтримує спілкування з іншими особами, що можуть бути причетні до вчинення зазначеного злочину та які могли зберегти інформацію щодо обставин вчинення зазначеного кримінального правопорушення.

З протоколу обшуку від 20.06.2024 вбачається, що під час такого обшуку в приміщенні квартири за вказаною в ухвалі слідчого судді адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 добровільно видав мобільний телефон марки RedMi 7 M1810F6LG imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 , який був вилучений та поміщений в спецпакет PSP2147972; мобільний телефон запаролений; ОСОБА_6 відмовився надавати відомості щодо паролю.

За змістом клопотання та у судовому засіданні слідчий підтвердив, що вилучений телефон, на переконання органу досудового розслідування, містить/може містити відомості, які мають значення для досудового розслідування та можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема, вилучений за місцем проживання ОСОБА_6 мобільний телефон міг зберегти відомості щодо обговорення останнім обставин вчиненого кримінального правопорушення (у вигляді текстових/голосових повідомлень, фотознімків та ін) з іншими особами, які можуть бути причетними до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості (п.7 ч.2 ст.131 КПК України).

Згідно з ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе лише якщо: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду цього клопотання слідчий суддя досліджує лише питання достатності підстав вважати, що мало місце кримінальне правопорушення шляхом оцінки існуючих відомостей про діяння та можливість їх сприяння формуванню внутрішнього переконання в тому, що це діяння становить собою склад кримінального правопорушення.

Як вбачається з поданого клопотання, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000380 здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, за фактом хуліганства, вчиненого із застосуванням заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень предмета, вчинене групою осіб, що мало місце 22.11.2023 у період часу з 19:45 до 20:00 в АДРЕСА_2 .

Наведені слідчим відомості про обставини вчинення дій, в сукупності з доданими до клопотання матеріалами (протоколами допиту потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , протоколами допитів малолітніх (неповнолітніх) свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 ) дають слідчому судді підстави для висновку, що могли мати місце обставини, про які зазначається у цьому клопотанні, та можливу причетність до них ОСОБА_6 .

Слід наголосити, що в межах оцінки питань, обумовлених розглядом клопотання, слідчий суддя не вирішує питання про наявність усіх елементів складу злочину, винуватість чи невинуватість осіб у його вчиненні.

Відтак не заслуговують на увагу слідчого судді доводи представника власника майна щодо неправильної кваліфікації дій учасників кримінального провадження, відсутність групового умислу на застосування ножа тощо.

Отже, зазначений у клопотанні мобільний телефон, який належать ОСОБА_6 , може містити інформацію щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, зокрема, відомості про коло осіб, які могли бути причетні до обставин, які розслідуються у межах кримінального провадження, їх спілкування з цього приводу. Крім того, ця інформація може бути використана для підтвердження чи спростування відомостей, одержаних з інших процесуальних джерел, зокрема, показань потерпілих.

Викладене свідчить, що зазначене майно може бути використане як доказ для встановлення обставин, що підлягають доказуванню відповідно до ст.91 КПК України. Постановою від 20.06 2024 зазначений телефон визнано речовим доказом.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.2 ст.168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Як повідомив слідчий та зазначено у протоколі від 20.06.2024, ОСОБА_6 в ході обшуку видав свій телефон, втім у заблокованому стані, та у подальшому відмовився надати до нього доступ, не повідомивши пароль. Зазначена обставина свідчить про наявність підстав для його вилучення, оскільки у контексті потреб досудового розслідування є необхідним проведення експертного дослідження мобільного телефону із залученням спеціаліста та використанням спеціальної техніки, що дозволить у повному обсязі дослідити інформацію, яка в ньому міститься, та відновити інформацію, яка могла бути видалена. Відомості про призначення експертиза з цією метою органом досудового розслідування станом на час розгляду в матеріалах справи відсутні, проте доцільність та необхідність її проведення не викликає жодних сумнівів.

Отже, слідчий суддя констатує наявність підстав, передбачених ч.2 ст.168 КПК України, оскільки власник обмежив доступ до телефону, та наявна потреба у проведені експертного дослідження майна.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі досудового розслідування вилучення мобільного телефону відбулося правомірно, а подальше утримання потребує «легалізації» (встановлення правової визначеності щодо нього) з боку слідчого судді шляхом накладення на нього арешту, оскільки передача його володільцю на даному етапі досудового розслідування не забезпечить в повній мірі його належну схоронність для проведення подальшого експертного дослідження.

На думку слідчого судді, враховуючи, серед іншого, суспільну небезпеку кримінального правопорушення, яке розслідується, його специфіку, ступінь тяжкості, а також обставини щодо необхідності проведення відповідної експертизи вилученого телефона, накладення арешту в даному випадку є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження. Таке обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності, з дотриманням справедливого балансу між вимогами суспільного інтересу у вигляді досягнення завдань кримінального провадження та вимогами захисту права власності окремої особи. З огляду на характер кримінального правопорушення, підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

У ході розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено негативних наслідків арешту телефона. Що стосується прав та законних інтересів власника/власників, то слідчий суддя вважає, що такі обмеження не будуть занадто обтяжливими для них з огляду на обставини справи.

Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження є оціночними поняттями. Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що будь-яке втручання у право особи з боку держави має забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

На переконання слідчого судді, загальні інтереси суспільства у вигляді досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України (зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування тощо), виправдовують ступінь втручання у право власності особи, яке пов`язане з накладенням арешту на належне їй майно.

Враховуючи характер майна, тимчасове позбавлення особи можливості користуватися та розпоряджатися ним не становитиме надмірного втручання та суттєвих негативних наслідків для неї.

Наведене у клопотанні майно належать до переліку майна, на яке згідно з приписами ч.10 ст.170 КПК України може бути накладений арешт.

Слідчий суддя наголошує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або невідворотним позбавленням такого права. Хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей щодо відповідного майна, проте таке обмеження має тимчасовий характер.

Тимчасовий характер арешту майна обумовлений наявністю правового механізму, передбаченого ст. 174 КПК України, за яким арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Врахувавши правову підставу арешту майна (відповідні положення ст.170 КПК України); можливість досягнення заявленої слідчим мети, зокрема щодо збереження речових доказів через застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна; встановлення обставин, що підтверджують факт можливого вчинення кримінального правопорушення; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; обставини кримінального провадження, з яких, серед іншого, вбачається відсутність негативних наслідків такого арешту майна для третіх осіб, слідчий суддя приходить до висновку, що, з метою виконання завдань цього кримінального провадження, на даному етапі досудового розслідування вилучене майно підлягає арешту.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на вилучений 20.06.2024 за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний телефон марки RedMi 7 M1810F6LG imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні ухвали в той же строк з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник майна або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1