Справа № 448/1440/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/166/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Мостиського районного суду Львівської області від 30 січня 2023 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Острог, Рівненської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, такого, що не має судимостей згідно ст.89 КК України, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України, ч. 1, ч. 2 ст. 263 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305 КК України, ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_9

захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_10

ВСТАНОВИЛА:

вироком Мостиського районного суду Львівської області від 30 січня 2023 року затверджено угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000093, укладену 26 січня 2023 року між виконуючим обов`язки прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_11 та обвинуваченим ОСОБА_12 , у присутності захисника-адвоката ОСОБА_13 .

ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України, ч. 1, ч. 2 ст. 263 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305 КК України, ч. 1 ст. 309 КК України, призначивши йому покарання: за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України, з врахуванням положень ч.1 ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі 20 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 000 гривень; за ч.1 ст.263 КК України, враховуючи положення ч. 1 ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі 3 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 тисячу гривень; за ч. 2 ст. 263 КК України, у виді штрафу у розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 тисячі гривень; за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305 КК України, враховуючи положення ч. 1 ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі 29 412 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 500 004 гривні, без конфіскації майна; за ч. 1 ст 309 КК України, у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого більш суворим покаранням, визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 29 412 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 500 004 гривні, без конфіскації майна.

Вирішено питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, спеціальної конфіскації, речових доказів та процесуальних витрат у справі.

Зокрема, на підставі ст.96-1 КК України транспортний засіб - автомобіль марки «Hyundai Sonata», реєстр.номер НОМЕР_1 , - в порядку спеціальної конфіскації, конфісковано у власність Держави.

Згідно з вироком суду, наприкінці травня 2022 року, ОСОБА_8 вирішив поїхати до Італійської Республіки з метою отримання там волонтерської допомоги для військовослужбовців Збройних сил України комплектів обмундирування. Так, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 31.05.2022 року ОСОБА_8 , знаходячись на території України, точніше місце досудовим розслідуванням не встановлено, незаконно придбав: обріз спортивної дрібнокаліберної гвинтівки кал. 5,6 мм моделі «ТОЗ-7а» із затвором, що є нестандартною нарізною вогнепальною зброєю; 150 патронів кільцевого запалювання кал. 5,6 мм, які є боєприпасами до спортивно-мисливської нарізної вогнепальної зброї; шашку, кинджал, три багнет-ножі та бойовий ніж, які є холодною зброєю; 2 пакети з особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, що належить до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, для особистого вживання; пристрій для куріння наркотичних засобів.

Плануючи вказану поїздку та користуючись вищезазначеною нагодою, в ОСОБА_8 виник злочинний умисел на незаконне, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» та митного законодавства, переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю раніше придбаних: обрізу спортивної дрібнокаліберної гвинтівки кал. 5,6 мм моделі «ТОЗ-7а» з затвором, що є нестандартною нарізною вогнепальною зброєю; 150-ти патронів кільцевого запалювання кал. 5,6 мм, які є боєприпасами до спортивно-мисливської нарізної вогнепальної зброї; шашки, кинджалу, трьох багнет-ножів та бойового ножа, які є холодною зброєю; 2 пакетиків з особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом загальною масою 9,70 гр., що належить до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, з метою його подальшого особистого вживання; пристрою для куріння з ланцюжком, із залишками екстракту канабісу загальною масою 0,16 гр, що належить до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Поряд із зазначеними речами ОСОБА_8 підготував до вивозу з України до Італійської Республіки й інші цінні для нього речі: газовий пістолет з набоями, мисливську гладко ствольну рушницю, ножі, монети, марки, ікону, авіаційні вимірювальні прилади, паперові радянські гроші, що не є предметами контрабанди, визначеними статтею 201 КК України, однак відносно яких існують обмеження згідно митного кодексу України.

Усі перелічені вище предмети ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , з метою подальшого переміщення по території України, перед поїздкою до Італійської Республіки приховав у конструктивну порожнину за газовим балоном у багажнику власного транспортного засобу - автомобіля марки «Hyundai Sonata», реєстр.номер НОМЕР_1 .

Таким чином ОСОБА_8 , з метою подальшого переміщення через митний кордон України та доставки в країни Євросоюзу, переміщував вищезазначені речі та предмети по території України з місця проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , до МАПП «Шегині» Львівської митниці, що знаходиться на території Мостиського району Львівської області.

В подальшому, близько 17.00 год. 31 травня 2022 року, слідуючи через МАПП «Шегині» Львівської митниці у напрямку на виїзд з України власним автомобілем марки «Hyundai Sonata», реєстр.номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , умисно, незаконно, контрабандним способом, з приховуванням від митного контролю у конструктивній порожнині за газовим балоном у багажнику вказаного автомобіля, намагався перемістити через митний кордон України: обріз спортивної дрібнокаліберної гвинтівки кал. 5,6 мм моделі «ТОЗ-7а» з затвором, що є нестандартною нарізною вогнепальною зброєю; 150 патронів кільцевого запалювання кал. 5,6 мм, які є боєприпасами до спортивно-мисливської нарізної вогнепальної зброї та 109 з яких виявилися придатними до стрільби; шашку, кинджал, три багнет-ножі та бойовий ніж, які є холодною зброєю; 2 пакетики з особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом загальною масою 9,70 гр., що належить до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, з метою його подальшого особистого вживання; пристрій для куріння із залишками екстракту канабісу загальною масою 0,16 гр., що належить до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. А також речі та предмети, що не є предметами контрабанди, визначеними в ст.201 КК України, однак відносно яких існують обмеження згідно митного кодексу України.

Зазначені вище речі та предмети ОСОБА_8 до митного контролю не пред`явив та жодними своїми діями не повідомив працівників митниці і прикордонної служби про їх наявність та намір перемістити їх через митний кордон України, однак вони були виявленні в ході проведення поглибленого огляду працівниками Львівської митниці в конструктивній порожнині багажника його транспортного засобу.

Не погоджуючись із оскарженим вироком суду, представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить змінити вирок Мостиського районного суду Львівської області від 30,01.2023 - виключити з вироку положення про спеціальну конфіскацію автомобіля «Hyundai Sonata» р/н НОМЕР_1 .

В мотивах своєї апеляційної скарги зазначає, що, ОСОБА_6 оскаржує вирок в частині спеціальної конфіскації автомобіля «Hyundai Sonata» р/н НОМЕР_2 , вважає вирок в цій частині незаконним та не обґрунтованим. Автомобіль «Hyundai Sonata» p/н НОМЕР_1 є спільною сумісною власністю ОСОБА_8 та ОСОБА_6 . Матеріали кримінального провадження не містять даних на підтвердження факту того, що ОСОБА_6 знала чи могла б знати про незаконне використання автомобіля «Hyundai Sonata» р/н НОМЕР_1 , що було б підставою для його конфіскації. ОСОБА_8 приховав від дружини той факт, що автомобіль який є спільною власністю і використовується для потреб сім`ї підлягає конфіскації. Вирішуючи питання про спеціальну конфіскацію спільного майна суд не залучив ОСОБА_6 до участі у справі, чим порушив її право на володіння майном та захист цього права.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення прокурора, який заперечив проти апеляційних вимог, захисника ЯцишинаВ.Ф, який підтримав доводи апеляції дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_8 дотримано.

У кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 була укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 468 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вказані підстави є виключними та розширеному тлумаченню не підлягають (постанова Верховного Суду від 15 лютого 2021 року, провадження №51-1829км20).

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди може бути оскаржено обмеженим колом суб`єктів (обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором) і з чітко визначених законом підстав, зазначених у частинах 3, 4 ст. 394 КПК України.

Тобто у даному випадку ОСОБА_6 чи її представник не мали права на апеляційне оскарження даного вироку, однак, зважаючи на практику ЄСПЛ та право на доступ до правосуддя, колегія суддів вважає можливим розглянути дану апеляційну скаргу ОСОБА_6 , оскільки у даній скарзі остання порушує питання , що можуть зачіпати її майнові права. На автомобіль марки «Hyundai Sonata», реєстр.номер НОМЕР_1 , до якого була застосована спеціальна конфіскація, ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 08.06.2022 року був накладений арешт.

А відповідно до правової позиції , висловленої в ухвалі Верховного Суду від 23 січня 2024 року по справі №569/19829/21, арешт майна є триваючим втручанням, тому навіть правильне рішення про арешт майна може з часом втратити свою обґрунтованість в результаті зміни важливих обставин або виявлення чи виникнення нових обставин.

Однак, колегія суддів вважає, що підстав для змінити вироку Мостиського районного суду Львівської області від 30,01.2023 в частині виключення з вироку положення про спеціальну конфіскацію автомобіля «Hyundai Sonata» р/н НОМЕР_1 , на який було накладено арешт, немає.

ОСОБА_6 не подала апеляційному суду жодних переконливих та достатніх доказів, що автомобіль «Hyundai Sonata» р/н НОМЕР_1 є дійсно спільною власністю подружжя.

Окрім того, зважаючи на те, що ОСОБА_6 спільно проживає з ОСОБА_8 , з яким перебуває у шлюбі, за адресою: АДРЕСА_1 , веде спільний побут та виховує сина, колегія суддів не погоджується із доводами апелянта, що остання протягом року не була обізнана про те, що на автомобіль марки «Hyundai Sonata» накладено арешт, як і не могла не знати про наявність вироку щодо її чоловіка та його зміст.

В даному випадку будь-які спірні питання , що виникнуть чи виникли між подружжям ОСОБА_8 та ОСОБА_6 щодо майнових прав на автомобіль «Hyundai Sonata» р/н НОМЕР_1 мають бути вирішені у цивільному порядку.

Колегією суддів не знайдено підстав для зміни вироку суду першої інстанції.

Таким чином, доводи представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , викладені у апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не заслуговують на увагу.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли слугувати причиною скасування чи зміни вироку, колегією суддів не встановлено. Відтак вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405,407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

вирок Мостиського районного суду Львівської області від 30 січня 2023 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України, ч. 1, ч. 2 ст. 263 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305 КК України, ч. 1 ст. 309 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3