У Х В А Л А
про тимчасовий доступ до речей та документів
Справа № 936/202/24
Провадження № 1-кс/936/60/2024
28.05.2024 смт. Воловець
Особа, яка звернулась до суду з клопотанням дізнавач ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 в судове засідання не з?явився, в заявленому клопотанні зазначив, що просить таке розглянути без його участі.
Відповідно до положень ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, слідчий суддя розглядає клопотання без участі учасників судового провадження та доходить такого висновку.
Положенням ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є тимчасовий доступ до речей та документів.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України - сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК України.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.160 КПК України - сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, в якому зазначаються: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність; речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Відповідно до ч.1 ст. 159 КПК України - тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до положень п.18 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні; ч.3 ст. 26 КПК принцип диспозитивності передбачає, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами.
Слідчий суддя на даній стадії не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, а на підставі оцінки сукупності отриманих даних (які мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення; повинні давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків) доходить висновку, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження, заходів забезпечення кримінального провадження - тимчасовий доступ до документів.
Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України - слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Відповідно до ч. 7 ст. 163 КПК України - слідчий суддя в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
Крім цього, дізнавачем доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення такої інформації, тому розгляд даного клопотання необхідно проводити без виклику представника ІНФОРМАЦІЯ_1 , у володінні якої знаходиться інформація, на підставі ч.2 ст.163 КПК України.
З наведених міркувань та керуючись ст. ст.159, 163, 164 КПК України,-
Строк дії вказаної ухвали один місяць з дня її постановлення.
У випадку невиконання даної ухвали настають наслідки, передбачені ст. 166 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1