ЄУН справи: 336/1699/23
Номер провадження: 1-кп/336/439/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001955 від 11.12.2022, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню освіту, розлучений, який має малолітню дитину, до затримання офіційно не працевлаштований, який зареєстрований та фактично проживав (до затримання) за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому:

- 05.04.1993 Шевченківським районним судом міста Запоріжжя за ч. 2 ст. 140 КК України засудженого до 1 року 6 місяців позбавлення волі, додатковий захід: конфіскація майна;

-11.09.1995 Запорізьким районним судом Запорізької області за ст. ст. 208, ч. 2 ст. 81 КК України засудженого на строк 2 роки позбавлення волі;

-25.09.2001 Комунарським районним судом міста Запоріжжя за ч. 2 ст. 121 КК України засудженого до 7 років позбавлення;

-19.10.2020 Фрунзенським районним судом міста Харків за ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 70 КК України засудженого до 15 років позбавлення волі з додатковою мірою у вигляді конфіскації майна

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ;

обвинуваченого - ОСОБА_4 ;

захисника - ОСОБА_8 ;

свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;

ВСТАНОВИВ:

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 374 КК України суд викладає формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним із зазначенням місця, часу, наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

В період з 13 години 00 хвилин до 17 години 53 хвилини 11 грудня 2022 року, ОСОБА_4 , 1975 року народження, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, в ході раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виник під час словесної сварки на побутовому ґрунті, внаслідок якого ОСОБА_4 почергово руками наніс множинні удари по голові, тулубу та кінцівках потерпілого ОСОБА_14 , від якого останній впав на підлогу в приміщенні будинку, після чого ОСОБА_4 залишив приміщення будинку до якого повернувся через певний час разом з металевим візком, разом з ОСОБА_9 і ОСОБА_11 .

В подальшому ОСОБА_4 завантажив ОСОБА_14 на металевий візок, за допомогою якого відвіз до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де залишив ОСОБА_14 на проїзній частині ґрунтової дороги, після чого настала смерть ОСОБА_14 .

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_14 , згідно судово-медичної експертизи, наданої Комунальною установою «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради тілесні ушкодження:

-на голові та обличчі, які відобразилися у множинних зливних саднах на передній поверхні чола, спинці носа, щоках, забруднені частинками ґрунту; синцю на верхньому повіці правого ока; поверхневій рані на рівні зовнішнього краю правої очної щілини; крововиливу у білковій оболонці очей; рані на нижній губі зліва з боку ротової порожнини; крововиливі на слизовій оболонці верхньої губи; крововилив у м`яких покривах на рівні потиличного горба; тонкому пласкому крововилив під твердою оболонкою мозку на рівні правої середньої черепної ямки; крововиливи під м`якими оболонками на рівні полюсів обох лобних та на базальній поверхні правої скроневої долі;

-на тулубі, які відобразилися у вигляді крововилив у м`яких тканинах на лівій передній поверхні грудної клітки; крововилив у підшкірній клітковині на задній поверхні грудної клітки у міжлопатковій області лівіше хребта; крововилив у підшкірній клітковині на рівні куприка; переломах 6-9-го ребер справа по передній пахвовій лінії; переломах 4-8-го ребер зліва по задній пахвовій лінії; переломах 4-8-го ребер зліва по задній пахвовій лінії; переламах 5-9-го ребер зліва по середньо ключичній лінії з ушкодженням пристінкової плеври на рівні 5-7-го ребер.

-на верхніх кінцівках, які відобразилися у вигляді садна та двох поверхневих ранах на тильній поверхні лівої кисті, забруднені часточками ґрунту;

-на нижніх кінцівках, які відобразилися у вигляді синця на передній поверхні лівого надколінка.

Всі зазначені вище ушкодження утворилися у ОСОБА_14 незадовго до його смерті (лічені десятки хвилин) у дуже короткий проміжок часу від дії тупих предметів, як переважаючи так і з великою травмуючою поверхнею.

Смерть ОСОБА_14 настала від поєднаної травми голови та грудної клітки, яка супроводжувалася крововиливами під оболонки головного мозку, множинними переломами ребер з ушкодженням пристінкової плеври, що призвело до розвитку шоку, котрий у даному випадку став безпосередньою причиною смерті.

ІІ. Надані обвинуваченим ОСОБА_4 покази та позиція сторони захисту щодо пред`явленого обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні провину свою не визнав.

У судовому засіданні під час допиту надав наступні покази.

11.12.2022 року до 13.00 год. знаходився з ОСОБА_15 в церкві по вул. Молочній в м. Запоріжжі. Після церкви він з ОСОБА_16 пішов додому на АДРЕСА_3 . Біля будинку їх чекала матір ОСОБА_16 , ОСОБА_9 з розбитим обличчям. Вона поскаржилася, що її побив ОСОБА_17 . ОСОБА_9 просила доньку, щоб та вмовила ОСОБА_4 сходити на АДРЕСА_2 та вигнати з будинку ОСОБА_14 .

За слів ОСОБА_4 він пішов на АДРЕСА_2 приблизно о 14.00 год., будинок був зачинений, він зайшов в сарай розташований на території домоволодіння, взяв зарядний пристрій і знов повернувся на АДРЕСА_3 приблизно о 15.00 год.

В будинку ОСОБА_16 з матір`ю розпивали алкоголь. ОСОБА_4 повідомив їм що будинок на АДРЕСА_2 зачинено. Приблизно о 16.00 год. вони в трьох пішли знов на АДРЕСА_2 і туди зайшов ОСОБА_4 . ОСОБА_16 з матір`ю в цей час були на веранді. ОСОБА_4 побачив ОСОБА_14 , який лежав на підлозі на кухні головою до дверей вздовж ліжка. У ОСОБА_14 під носом була кров.

ОСОБА_9 попросила винести ОСОБА_14 у двір. ОСОБА_4 та ОСОБА_18 витягли ОСОБА_19 на подвір`я, в цей час він щось мугикав. Потім ОСОБА_9 попросила віднести ОСОБА_14 додому. ОСОБА_4 зрозумів, що не донесе ОСОБА_14 , пішов до своїх батьків, які проживають за адресою: АДРЕСА_1 за металевим візком, взявши його повернувся на АДРЕСА_7. З ОСОБА_16 посадив ОСОБА_14 на візок і повіз з двору. Провіз повз одного будинку, та ви грузив його біля паркану, оскільки ОСОБА_16 відмовилася далі допомагати. В цей час на вулиці було темно, вуличного освітлення не було. ОСОБА_10 весь цей час спав у будинку, прокидався один раз щоб сходити до вбиральні і ліг спати. Після того, як він з ОСОБА_16 відвезли ОСОБА_19 , ОСОБА_16 з батьками пішли на АДРЕСА_6, будинок зачинили. ОСОБА_9 попросила ОСОБА_4 викликати швидку для ОСОБА_14 . Після виклику швидкої ОСОБА_4 взяв металевий візок та пішов також на АДРЕСА_3 дивився телевізор, згодом приїхала поліція.

Стверджує, що не наносив ОСОБА_14 удари.

Захисник ОСОБА_8 просив виправдати обвинуваченого, посилаючись на те, що вина ОСОБА_4 стороною обвинувачення не доведена. Обвинувачення ґрунтується на показах ОСОБА_10 , який зловживає спиртними напоями, в зв`язку з чим вважає що такі покази не можуть бути прийняті судом.

ІІІ. Досліджені докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, його винуватість підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами, а саме: показаннями свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які були допитані під час судового розгляду, сукупністю досліджених письмових доказів, а також висновками експертів за результатами проведення судових експертиз.

3.1 Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що обвинувачений ОСОБА_4 - це її син. Він зареєстрований за адресою її з чоловіком місця проживання, однак мешкав зі своєю співмешканкою ОСОБА_16 , дівоче прізвище якої ОСОБА_20 , в АДРЕСА_4 , номер будинку вона не пам`ятає. Мешкали вони у будинку сестри ОСОБА_16 , яка тимчасово виїхала до Польщі. Їх будинок знаходився далеко від місця мешкання ОСОБА_4 , маршруткою добиратись десь хвилин 10. У грудні 2022 року приблизно о 17.00 годині ОСОБА_4 зателефонував їй та попросив металевий візок. Вона спитала навіщо він йому потрібен, бо було вже пізно. ОСОБА_4 нічого їй не пояснив. Раніше він брав візок, використовував його у господарстві. Через хвилин п`ятнадцять ОСОБА_4 прийшов до них. Вона вийшла у двір, також вийшов її чоловік. Звідки син прийшов, вона не знає. ОСОБА_4 побіг у сарай, який був відкритий, де знаходився візок, взяв його та пішов, нічого не пояснюючи. Візок не повернув. Вранці до них з чоловіком приїхала поліція та доставили їх до відділення поліції. У відділенні поліції, їй стало відомо, що поліція вилучили належний їй візок та повернути зможе його тільки після рішення суду. Хто мешкав у буд. АДРЕСА_2 їй невідомо. ОСОБА_17 вона не знає. Чи спілкувався з ним її син, їй не відомо. ОСОБА_4 характеризує позитивно. Він часто приходив, допомагав батькам по господарству. Алкоголем не зловживав. Того дня, у грудні 2022 року, коли приходив за візком, запах алкоголю від нього вона не чула, але було темно, вона не бачила, в якому він був стані та чи були у нього тілесні ушкодження. Раніше ОСОБА_4 притягався до кримінальної відповідальності. У 2012 році був ув`язнений за вбивство в м. Харкові. Звільнився за 2 роки до подій. Її син добрий, але мешкав у родині ОСОБА_20 , де зловживають алкогольними напоями. Його молодший брат намагався забрати його додому, але він відмовився.

3.2 Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що обвинувачений є його сином. У них з дружиною є ще молодший син, який зараз служить в армії. В грудні 2022 року ввечері ОСОБА_21 прийшов до них додому і попросив металевий візок. Був вечір, темніло, він знав, що прийшов син, коли вийшов, то побачив, що дружина дала візок сину. Першою до нього вийшла дружина, потім вже він. Син проживав у сім`ї ОСОБА_20 , де всі зловживають алкогольними напоями. Вони з дружиною просили його повернутись додому, але він їх не послухав. Його син алкоголем не зловживає. Коли ОСОБА_4 прийшов за візком, він не помітив, щоб він був напідпитку. Для чого йому візок, він не пояснював, сказав, що привезе пізніше. Син був один. Чи телефонував ОСОБА_4 кому-небудь, йому не відомо. ОСОБА_17 він знав, оскільки він проживав по сусідству, через один будинок від нього. Вбитий був поганою людиною, завжди ходив з ножем. Одного разу він підрізав ОСОБА_22 , з якою мешкав його син, однак ще до того як його син повернувся з в`язниці. Вона зверталась із заявою до поліцію. ОСОБА_16 також проживала по сусідству, син знає її з дитинства, вони дружили. Про те, що ОСОБА_23 підрізав ОСОБА_16 , він йому не розповідав.

3.3 Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що мешкає в АДРЕСА_2 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_10 . ОСОБА_4 був цивільним чоловіком її доньки ОСОБА_24 . 11.12.2022 в обід на АДРЕСА_2 до них додому прийшов сусід ОСОБА_25 , який мешкав з ними на одній вулиці. Він був п`яний, та приніс із собою пляшку горілки, яку почав розпивати з її чоловіком ОСОБА_10 . Вона почала кричати на нього, щоб вони з чоловіком не пиячили. Після чого ОСОБА_23 почав бити її кухлем по голові. Її чоловік заступився за неї, однак ОСОБА_23 сказав йому, що і його поб`є. Коли в неї побігла кров по обличчю, вона вибігла на двір та побігла на АДРЕСА_3 , де мешкала її донька з ОСОБА_4 . Вдома нікого не було, вони були в церкві. Донька з ОСОБА_4 повернулись з церкви десь о 13.00 годині, спитали, що трапилось. Вона розповіла, що її побив ОСОБА_17 . Втрьох: вона, її донька та ОСОБА_4 пообідали. Через деякий час, вона сказала, що піде додому будити чоловіка ОСОБА_10 та покличе його поїсти. Однак, ОСОБА_4 сказав, що сам піде. Пішов він приблизно о 14.00 годині. До їхнього будинку йти приблизно хвилин п`ятнадцять. Повернувся ОСОБА_4 приблизно через 30 хвилин. Сказав, що ОСОБА_17 та ОСОБА_10 сплять п`яні. О 17.00 годині вони вже втрьох пішли додому, щоб розбудити ОСОБА_10 та покликати його поїсти. Вона зайшла до будинку та побачила, що в одній з кімнат ОСОБА_14 лежав на підлозі біля дивану, на скроні у нього була кров. Вона перевірила у ОСОБА_14 пульс, та зрозуміла, що він мертвий, оскільки за освітою вона медсестра. ОСОБА_14 лежав у кімнаті, в якій знаходились шафа з посудом, диван та груба, лежав головою до дивану, до груби не торкався. ОСОБА_10 у цей час спав в іншій кімнаті. У подальшому, вона вийшла з будинку, та вони з донькою пішли до доньки додому, бо вона погано себе почувала. ОСОБА_4 сказав, що викличе поліцію. Поліція приїхала за місцем проживання її доньки ввечері, приблизно о пів на восьму та доставила їх у відділення поліції. ОСОБА_4 характеризує добре, агресії він ніколи не проявляв, з донькою жили дружньо, алкоголь він майже не вживав. З її донькою ОСОБА_4 знайомий з дитинства. ОСОБА_17 був її сусідом, був поганою людиною. Вона дружила з дружиною ОСОБА_17 , та доглядала за нею. ОСОБА_17 ображав всіх, носив ніж у кармані, одного разу підрізав її доньку.

3.4 Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що обвинуваченого він знає. Був знайомий з ОСОБА_14 , який був його сусідом. У 2022 році ОСОБА_14 прийшов до нього, вони випивали разом алкогольні напої, після чого він ліг спати. ОСОБА_23 залишався у нього вдома. Вдома більше нікого не було. Коли він прокидався і ходив у вбиральні на подвір`я, то бачив ОСОБА_4 в будинку, це було після обіду. Спитав у ОСОБА_4 , коли прокинувся, що трапилось, на що він відповів, що ОСОБА_14 впав, вдарився. Він зрозумів, що ОСОБА_21 та ОСОБА_17 побилися, оскільки прокидався та чув звуки схожі на бійку, але він не бачив бійку. Він бачив, що ОСОБА_14 лежав в першій кімнаті на підлозі біля груби. Пошкодження на ньому він не бачив, але точно не пам`ятає. Про що розмовляли ОСОБА_17 і ОСОБА_21 не пам`ятає. З ОСОБА_4 стосунки були добрі, він не був агресивним. Повідомив суду, що на даний час він погано пам`ятає події, але з ним проводили слідчий експеримент під час якого він більш детально описав події.

3.5 Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що ОСОБА_4 є її колишнім співмешканцем. Вони знайомі ще з дитинства. Спиртними напоями він не зловживав. Кожної неділі вони ходили до церкви. Їй відомо, що ОСОБА_21 раніше відбував покарання у в`язниці. ОСОБА_17 вона знала. Її мати товаришувала з його дружиною. З ОСОБА_17 особисто вона не спілкувалась. У грудні 2022 опівдні вона з ОСОБА_21 повернулась з церкви та побачила у себе вдома свою матір, у якої була кров на обличчі. Мати їм розповіла, що її побив ОСОБА_17 . З розмови, вона зрозуміла, що ОСОБА_17 розпивав разом з її батьком алкоголь у батьків вдома. Вони втрьох ( ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та свідок) посиділи у них вдома, випили домашнього вина, трьохлітровий бутиль. ОСОБА_21 також трохи випив. Після чого, ОСОБА_21 приблизно о 13.30 пішов покликати ОСОБА_10 до них додому. Повернувся вже о 14.00 та сказав, що батько з ОСОБА_17 сплять п`яні. Приблизно о 16-17 годині вони пішли втрьох до батьків додому. Вона зайшла в коридор, далі не проходила. З коридору їй було видно, що ОСОБА_17 лежав на підлозі. Мати зайшла до кімнати, після чого вийшла та сказала, що ОСОБА_17 мертвий. Після чого вони з матір`ю повернулись додому, бо матір погано себе почувала. ОСОБА_4 сказав, що викличе поліцію. Повернувся ОСОБА_27 , хвилин через 20, потім приїхала поліція та їх забрали до відділення поліції. Пізніше до поліції привезли батька. У подальшому їх відпустили, а ОСОБА_21 затримали. З приводу металевого візка пояснила, що візок ОСОБА_21 брав у батьків, на ньому вони перевозили дрова. Коли вони повернулись з церкви, візка вдома не було. У який момент візок з`явилась у них в будинку, вона не знає. Візок вилучила поліція.

Відповідно до чинного законодавства, суд допитав тих свідків, допит яких був можливим, і які були заявлені стороною обвинувачення.

Винуватість ОСОБА_4 також підтверджується дослідженими письмовими доказами.

3.6 рапортом від 11.12.2022 року на ім`я начальника ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області про те, що 11.12.2022 о 17.53 год. за адресою: АДРЕСА_5 під парканом лежить чоловік, приблизно 70 років, штани приспущені, голова розбита, живий, заявник ОСОБА_28 , зареєстровано в ЄО, № 22233 від., яке і стало підставою для внесення відомостей до ЄРДР 11.12.2022 року (а.с. т.2, а.с. 10-12).

3.7 протоколом огляду місця події з фототаблицею та відеозаписом до нього від 11.12.2022 року, розпочатого о 21 год. 21 хв. і закінченого 11.12.2021 року о 21.29 год., проведеного за адресою: АДРЕСА_3 , за участі користувача будинку та за її письмового дозволу, а саме ОСОБА_11 слідчою ОСОБА_29 за участі понятих ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , згідно якого за вищевказаною адресою: вилучено металевий візок, який знаходився в коридорі будинку, чоловічі джинси, кофту та футболку з пральної машини (т.2. а.с. 14-26)

16 грудня 2022 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 (т.2,а.с.27).

3.8 протоколом огляду місця події з фототаблицею та відеозаписом до нього від 11.12.2022 року, розпочатого о 20 год. 27 хв. і закінченого 11.11.2022 року о 21 год. 56 хв., а саме ділянки місцевості з ґрунтовим покриттям, а саме ґрунтової дороги поряд з парканом біля домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де виявлено труп чоловічої статі в положенні лежачи обличчям до землі, голова повернута праворуч, руки зігнуті в ліктьових суглобах, ноги витягнуті вздовж осі тулуба. Дані трупа ОСОБА_14 на трупі одягнута куртка, два светри, шкарпетки та брюки. Трупні плями синюшно-фіолетові, розташовані на передній поверхні тулуба та обличчя. В лівій паховій ділянці, в потиличній ділянці з права та лобній ділянці маються садна. В правій орбітальній ділянці мається темно-фіолетовий синець невизначеної форми. В ділянці зовнішнього кута правого ока мається рана невизначеної форми з нерівними краями. Мається патологічна рухливість ребер. При огляді спеціалістом було зазначено, що на момент прибуття були виявлені сліди повзання в напрямку будинку по АДРЕСА_1 . Підчас огляду трупу, вилучено мікрооб`єкти з кистей обох рук, змиви з кистей обох рук ОСОБА_14 , змиви з поверхні обличчя, мікрооб`єкти з обличчя, змив РБК з поверхні землі та голови трупа, паспорт ІD картка та пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_14 (т.2а.с. 36-49).

3.9 протоколом огляду місця події фототаблицею та відеозаписом до нього від 11.12.2022 року розпочатого о 22 год. 30 хв. і закінченого 11.12.2022 року о 22 год. 50 хв. проведеного за адресою: АДРЕСА_2 в ході якого було вилучено змиви РБК з асфальту біля вхідних дверей, з зовнішньої ручки дверей, внутрішньої ручки дверей з підлоги (т. 2 а.с. 52-65)

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 грудня 2022 року надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 .

3.10 протоколом проведення слідчого експерименту слідчим ОСОБА_32 за адресою: АДРЕСА_2 , за участі свідка ОСОБА_9 , у присутності двох понятих з відеозаписом до нього, з якого вбачається, що ОСОБА_9 пояснює, що 11.12.2022 року до них додому прийшов знайомий ОСОБА_14 приблизно о 10.30 год. з пляшкою горілки. ОСОБА_14 та ОСОБА_10 почали розпивати горілку. У подальшому між свідком та ОСОБА_14 зав`язався конфлікт через розпивання алкоголю, через що ОСОБА_14 почав ображати свідка бив та душив її. ОСОБА_10 просив ОСОБА_14 зупинитися. Після чого свідок повідомляє, проте що вона відштовхнула ОСОБА_14 та побігла на АДРЕСА_8 до своєї дочки, яка проживала з ОСОБА_4 . Коли вона до них прийшла їх вдома не було. Коли повернулася додому донька з ОСОБА_4 свідок пожалілась останньому на ОСОБА_14 , і ОСОБА_21 сказав, що піде з ним розбереться. ОСОБА_4 не було вдома приблизно хвилин 40, після повернення ОСОБА_4 повідомив, що виховав ОСОБА_17 , вдарив по обличчю. Потім вони в трьох пили домашнє вино та обідали за адресою АДРЕСА_3 . Пройшло декілька годин і свідок запропонувала сходити в трьох на АДРЕСА_7 та забрати ОСОБА_10 . Коли вони прийшли на АДРЕСА_2 , свідок побачили ОСОБА_14 , який лежав на підлозі головою до дивану на обличчі в нього була кров. Свідок спитала ОСОБА_4 що з ОСОБА_17 на що той відповів, що можливо після того як він його вдарив по обличчю він так і лежить. В цей час ОСОБА_10 спав в іншій кімнаті, свідок його розбудила і вони втрьох (свідок, ОСОБА_10 та донька) пішли на АДРЕСА_8 , а ОСОБА_4 залишився та сказав, що ОСОБА_17 відведе додому, а будинок зачинить. ОСОБА_4 прийшов на АДРЕСА_3 на пів години пізніше ніж ОСОБА_20. Свідок повідомила, що швидку ОСОБА_17 не викликали, медичну допомогу не надавали. (т.2 а.с. 83-89).

3.13 протоколом проведення слідчого експерименту слідчим ОСОБА_32 за адресою: АДРЕСА_2 , за участі свідка ОСОБА_10 , у присутності двох понятих з відеозаписом до нього, з якого вбачається, що ОСОБА_10 пояснює, що 11.12.2022 року до них додому прийшов знайомий ОСОБА_14 з горілкою. Вдома в цей час була його дружина ОСОБА_34 . Між ОСОБА_14 і його дружиною відбулась сварка. ОСОБА_10 пішов спати, а дружина пішла до доньки на АДРЕСА_6. ОСОБА_14 залишився в кімнаті, сидів в кріслі. ОСОБА_10 під час слідчого експерименту повідомив, що коли він спав то чув з кімнати якийсь шум та чув голоси ОСОБА_21 і ОСОБА_17 . Коли прокинувся до вбиральні, то бачив, що ОСОБА_14 лежав на підлозі, бачив ОСОБА_4 в будинку. Вбиральня на подвір`ї, після чого повернувся до будинку та ліг спати. Його розбудила дружина і вони в трьох, він дружина і донька пішли на АДРЕСА_8 , а ОСОБА_4 залишився в будинку. ОСОБА_14 в цей час лежав на підлозі ніхто його не намагався підняти (т.2, а.с. 90-98).

3.14 висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_3 від 29.12.2022 експерта ОСОБА_35 , попередженого про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України., згідно якого експерт дійшов наступних висновків, а саме: смерть ОСОБА_14 настала від поєднаної травми голови та грудної клітки, яка супроводжувалася крововиливами під оболонки головного мозку, множинними переломами ребер з ушкодженням пристінкової плеври, що призвело до розвитку шоку, котрий у даному випадку став безпосередньою причиною смерті.

Ступінь розвитку трупних явищ, причина смерті свідчать на користь того, що з часу смерті ОСОБА_14 до проведення судово-медичної експертизи його трупа пройшло близько 16-18 годин.

При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_14 виявлені наступні пошкодження: на голові та обличчі; множинні зливні садна на передній поверхні чола, спинці носа, щоках, забруднені частинками грунту; синець на верхньому повіці правого ока; поверхнева рана на рівні зовнішнього краю правої очної щілини; крововиливи у білкові оболонки очей; рана на нижній губі зліва з боку ротової порожнини; крововилив на слизовій оболонці верхньої губи; крововилив у м`яких покривах на рівні потиличного горба; тонкий плаский крововилив під твердою оболонкою мозку на рівні правої середньої черепної ямки; крововиливи під м`якими оболонками на рівні полюсів обох лобних та на базальній поверхні правої скроневої долі;

на тулубі: крововилив у м`яких тканинах на лівій передній поверхні грудної клітки; крововилив у підшкірній клітковині на задній поверхні грудної клітки у між лопатковій області лівіше хребта; крововилив у підшкірній клітковині на рівні куприка; переломи 6-9-го ребер справа по передній пахвовій лінії; переломи 4-8-го ребер зліва по задній пахвовій лінії; переломи 5-9-го ребер зліва по середньо ключичній лінії з ушкодженням пристінкової плеври на рівні 5-7-го ребер;

на верхніх кінцівках: садно та дві поверхневі рани на тильній поверхні лівої кисті, забруднені часточками ґрунту;

на нижніх кінцівках: синець на передній поверхні лівого надколінка.

Всі зазначені вище ушкодження у творилися у ОСОБА_14 незадовго до його смерті (лічені десятки хвилин) у дуже короткий проміжок часу від дії тупих твердих предметів, як з переважаючою так і з великою травмуючою поверхнею.

Травма голови у вигляді крововиливу у м`які покриви потиличної області, крововиливи під оболонки головного мозку, згідно морфологічних характеристик та локалізації крововиливів утворилася у разі травматичної дії тупого твердого предмета з великою травмуючою поверхнею, який контактував з потиличною областю голови, трохи лівіше потиличного горба у напрямку ззаду до переду та декілька зліва направо. Такі ушкодження характерні для так званої травми-прискорення - падіння постраждалого з положення стоячи з висоти власного зросту навзнаки на велику тупу, тверду поверхню.

Травма грудної клітки з множинними переломами ребер та ушкодженням пристінкової плеври, згідно локалізації та морфологічних особливостей ушкоджень, утворилася у разі дії тупого твердого предмета з переважаючою травмуючою поверхнею у напрямку спереду до заду, який контактував з передньою, більш лівою поверхнею грудної клітки.

Таким чином, травма голови та грудної клітки, як кожна окремо, так і в сукупності у живих осіб мали б ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, у даному випадку перебувають у прямому причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_14 .

Ушкодження на обличчі (синець на верхньому повіці правого ока, поверхнева рана на рівні зовнішнього краю правої очної щілини, рана на верхній губі, крововилив на нижній губі) утворилися від не менше двох травматичних дій тупими предметами з переважаючою травмуючою поверхнею, індивідуальні особливості котрих в ушкодженнях не відтворилися. Не виключається вірогідність завдання таких ушкоджень неозброєною рукою особи, що нападала (наприклад, кулак). Найбільш вірогідно, що зазначені ушкодження утворилися у постраждалого напередодні його падіння навзнаки.

Садна на обличчі, садно та поверхневі рани на тильній поверхні лівої кисті, синець на рівні лівого наколінника, найбільш вірогідно, утворилися у постраждалого в останню чергу у разі ковзання по великій, тупій, шорсткій поверхні (грунт).

Зазначені ушкодження у живих осіб мали б ознаки легких тілесних з короткочасним розладом здоров`я, у прямому причинному зв`язку у даному випадку не перебувають, але у сукупності з травмами голови та грудної клітки сприяли розвитку шоку.

Згідно характеру, локалізації, зазначеному механізму утворення окремих груп ушкоджень, травмування ОСОБА_14 судово-медичному експерту представляється наступним чином:

-падіння постраждалого навзнаки на велику тупу тверду поверхню після не менше 2-х ударів кулаком особи, що нападала (в область губ та правого ока), у разі чого утворилася травма голови;

-удар тупим предметом з переважаючою тупою поверхнею (кулак, взута нога особи, що нападала) у ліву передню поверхню грудної клітки з утворенням переломів ребер; не виключається вірогідність того, що постраждалий у цей момент знаходився у горизонтальному чи близькому до нього положенні обличчям догори, фіксований задньою поверхнею тулуба до великої тупої твердої поверхні;

-садна на обличчі, садно та поверхневі рани на лівій кисті, синець на рівні лівого наколінника, найбільш вірогідно, утворилися в останню чергу у разі ковзання по великій, тупій, твердій, шорсткій поверхні (грунту).

Колотих, рубаних, різаних, колото-різаних ушкоджень при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_14 не виявлено.

Смерть ОСОБА_14 після отримання ушкоджень згідно клітинної реакції м`яких тканин на рівні останніх (за судово-гістологічнимим даними), настала через лічені десятки хвилин.

Посмертних ушкоджень при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_14 не виявлено.

Середовище, у якому знаходився труп постраждалого, визначає слідчий та фіксує у протоколі огляду місця події. Згідно обставинам справи, наданим судово-медичному експерту: «11.12.2022 на ділянці місцевості поряд з домоволодінням за адресою: АДРЕСА_1 виявлено труп ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з ознаками насильницької смерті».

Об`єктивних судово-медичних даних, які свідчать про переміщення трупа постраждалого до початку огляду місця події при судово-медичній експертизі не встановлено.

При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_14 виявлені ознаки хронічної ішемічної хвороби серця та гіпертонічної хвороби.

У порожнині шлунка ОСОБА_14 знаходилось 100 мл. жовтувато-коричневої напівпрозорої рідини з запахом, що нагадує алкогольний.

Згідно результату судово-токсикологіного дослідження у крові ОСОБА_14 виявлений етиловий спирт у концентрації 2,7 проміле. Зазначена його концентрація у крові живих осіб зазвичай відповідає сильному ступеню алкогольного сп`яніння. В шлунку з його вмістом та фрагменті тонкого кишківника, в нирці трупа ОСОБА_14 не виявлено: похідних барбітурової кислоти, похідних фенотіазину, похідних 1,4-бензодіахепіну, ноксирону, імізину, морфіну, кодеїну, діоніну, героїну, гідрокодону, папаверину, промедолу, стрихніну, атропіну, гіосціаміну, скополаміну, кокаїну, пахікарпіну, анабазину, нікотину, кофеїну, фенацетину, парацетамолу, ефедрину, ефедрону, димедролу, похідних саліцилової і бензойної кислот (т.2 а.с. 105-110)

3.15 висновком судово-медичної експертизи куртки, двох джемперів, штанів, гамаш та пари шкарпеток трупа ОСОБА_14 № 3629 від 19.12.2022 року, проведеної експертом ОСОБА_36 , попередженої про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України., згідно якого експерт дійшла наступних висновків: при дослідженні в слідах на речах трупа ОСОБА_14 : куртці (об`єкти № 1-5), двох джемперах (об`єкти № 6-11), штанах (об`єкти № 13-15), гамашах (об`єкти № 16,17) та парі шкарпеток (об`єкти № 18,19) встановлена наявність крові людини та виявлений антиген Н, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, в тому числі від трупа ОСОБА_14 . Походження крові від підозрюваного ОСОБА_4 виключається (т.2 а.с.112-115)

3.16 висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_4 № 2156п від 05.01.2023 року, проведеної експертом ОСОБА_37 , попередженого про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України, згідно якого експерт дійшов висновку, що садно в ділянці 3-го п`ясно-фалангового суглобу лівої кисті у гр. ОСОБА_4 кваліфікується як легке тілесне ушкодження. Тілесне ушкодження утворилося від одного травматичного впливу тупого предмета під кутом відмінним від 90 градусів. Давність утворення ушкодження не суперечить терміну, зазначеного в обставинах справи.

Взаємне розташування між потерпілим та нападаючим в момент спричинення тілесного ушкодження могло бути будь-яким при умові доступності відповідної ділянки тіла для її травмування.

Тілесне ушкодження розташоване на ділянці тіла, яка є доступною для спричинення власної руки.

Для визначення можливості утворення тілесних ушкоджень за певним механізмом, необхідне надання в розпорядження експерта матеріалів де зафіксований досліджуваний механізм травмування (протокол слідчоґо експерименту, допити, пояснення тощо) (т. 2 а.с. 116-117).

3.17 висновком судово-медичної експертизи рідкої крові від підозрюваного ОСОБА_4 №3628 від 13.12.2022, проведеної експертом ОСОБА_38 , попередженого про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України, згідно якого експерт дійшов висновку, що рідка кров від підозрюваного ОСОБА_4 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0 (т. 2 а.с.119)

3.18 висновком судово-медичної експертизи марлевого тампону зі змивом з поверхні землі біля голови трупа ОСОБА_39 № 3822 від 06.01.2023 року проведеної експертом ОСОБА_38 попередженого про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України, згідно якого експерт дійшов висновку, що в слідах на марлевому тампоні зі змивом (об`єкт № 1) з поверхні землі біля голови трупа ОСОБА_14 встановлена наявність крові людини та виявлений антиген Н з ізогемаглютиніном анти-А, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи 0 з ізогемаглютиніном анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВ0, в тому числі від трупа ОСОБА_40 . Походження крові від підозрюваного ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_9 виключається (т.2 а.с. 126-123).

3.19 висновком судово-медичної експертизи трьох тампонів зі змивами, які були вилучені з місця огляду № 3826 від 13.01.2023 року проведеної експертом ОСОБА_41 попередженої про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України, згідно якого експерт дійшов висновку, що при дослідженні трьох марлевих тампонів зі змивами за постановою «з асфальтного покриття»: змиві І (об`єкт № 1), змиві II (об`єкт № 2), змиві III (об`єкт № 3), встановлена наявність крові людини та виявлений антиген Н, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і антиЛЗ) за ізосерологічною системою АВ0, в тому числі від трупа ОСОБА_14 . Походження крові від підозрюваного ОСОБА_4 та від свідка ОСОБА_9 виключається (т. 2 а.с.125-127).

3.20 висновком судово-медичної експертизи піднігтьового вмісту зрізів вільних кінців нігтьових пластин з кистей обох рук підозрюваного ОСОБА_4 № 102 від 13.02.2023 року проведеної експертом ОСОБА_42 попередженої про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України, згідно якого експерт дійшов висновку, що при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту зрізів вільних кінців нігтьових пластин з кистей обох рук підозрюваного ОСОБА_4 (об`єкти №1, 2), встановлена наявність крові людини, при визначенні групової належності якої виявлені антигени В і Н, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0, з супутнім антигеном Н, у тому числі від самого підозрюваного ОСОБА_4 . Домішка крові від особи (осіб) групи 0 зізогемаглютинінами анти-А і анти-В, у тому числі від ОСОБА_14 не виключається (т. 2, а.с.133-135).

3.21 висновком судово-медичної експертизи двох марлевих тампонів зі змивами з кистей обох рук підозрюваного ОСОБА_4 № 101 від 01.02.2023 року проведеної експертом ОСОБА_43 попередженого про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України, згідно якого експерт дійшов висновку на марлевих тампонах зі змивами з обох кистей рук підозрюваного ОСОБА_4 наявність крові не встановлена (т. 2 а.с. 137-138).

Суд оцінює висновки експертів за проведеними по справі судовими експертизами об`єктивними, такими, що відповідають фактичним обставинам справи, які належним чином мотивовані, аргументовані та науково обґрунтовані, тому сумнівів у суду не викликають.

Зазначені висновки суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог статей 87, 101-102 КПК України, судом не встановлено та учасниками судового провадження не доведено.

Судом створені необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист, досліджені всі представлені сторонами докази.

4. Висновки суду щодо доведеності вини обвинуваченого за ч.2 ст. 121 КК України.

Дослідивши письмові докази, покази свідків допитаних у судовому засіданні, суд приходить до висновку про доведеність вини поза розумним сумнівом ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого за наступних обставин.

В період з 13 години 00 хвилин до 17 години 53 хвилини 11 грудня 2022 року, ОСОБА_4 , 1975 року народження, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, в ході раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виник під час словесної сварки на побутовому ґрунті, внаслідок якого ОСОБА_4 почергово руками наніс множинні удари по голові, тулубу та кінцівках потерпілого ОСОБА_14 , від якого останній впав на підлогу в приміщенні будинку, після чого ОСОБА_4 залишив приміщення будинку до якого повернувся через певний час разом з металевим візком, разом з ОСОБА_9 і ОСОБА_11 .

В подальшому ОСОБА_4 завантажив ОСОБА_14 на металевий візок, за допомогою якого відвіз до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де залишив ОСОБА_14 на проїзній частині ґрунтової дороги, після чого настала смерть ОСОБА_14 .

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_14 , згідно судово-медичної експертизи, наданої Комунальною установою «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради тілесні ушкодження:

- на голові та обличчі, які відобразилися у множинних зливних саднах на передній поверхні чола, спинці носа, щоках, забруднені частинками ґрунту; синцю на верхньому повіці правого ока; поверхневій рані на рівні зовнішнього краю правої очної щілини; крововиливу у білковій оболонці очей; рані на нижній губі зліва з боку ротової порожнини; крововиливі на слизовій оболонці верхньої губи; крововилив у м`яких покривах на рівні потиличного горба; тонкому пласкому крововилив під твердою оболонкою мозку на рівні правої середньої черепної ямки; крововиливи під м`якими оболонками на рівні полюсів обох лобних та на базальній поверхні правої скроневої долі;

- на тулубі, які відобразилися у вигляді крововилив у м`яких тканинах на лівій передній поверхні грудної клітки; крововилив у підшкірній клітковині на задній поверхні грудної клітки у міжлопатковій області лівіше хребта; крововилив у підшкірній клітковині на рівні куприка; переломах 6-9-го ребер справа по передній пахвовій лінії; переломах 4-8-го ребер зліва по задній пахвовій лінії; переломах 4-8-го ребер зліва по задній пахвовій лінії; переламах 5-9-го ребер зліва по середньо ключичній лінії з ушкодженням пристінкової плеври на рівні 5-7-го ребер.

- на верхніх кінцівках, які відобразилися у вигляді садна та двох поверхневих ранах на тильній поверхні лівої кисті, забруднені часточками ґрунту;

- на нижніх кінцівках, які відобразилися у вигляді синця на передній поверхні лівого надколінка.

Всі зазначені вище ушкодження утворилися у ОСОБА_14 незадовго до його смерті (лічені десятки хвилин) у дуже короткий проміжок часу від дії тупих предметів, як переважаючи так і з великою травмуючою поверхнею.

Смерть ОСОБА_14 настала від поєднаної травми голови та грудної клітки, яка супроводжувалася крововиливами під оболонки головного мозку, множинними переломами ребер з ушкодженням пристінкової плеври, що призвело до розвитку шоку, котрий у даному випадку став безпосередньою причиною смерті.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду, обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

4.1 Мотиви суду щодо доведеності вини ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 121 КК України.

Відповідно до п.22 Постанови Пленуму ВСУ від 07.02.2003 №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч.2 ст.121 КК України) суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

Так, кримінальна відповідальність за ч.2 ст.121 КК України настає за умисне тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого. З об`єктивної сторони цей злочин характеризується суспільно небезпечними, протиправними діяннями та двома суспільно небезпечними наслідками, що настали: первинні - тяжкі тілесні ушкодження, похідні - смерть. При цьому тяжкі тілесні ушкодження і смерть потерпілого перебувають у причинному зв`язку між собою та із вчиненим суспільно небезпечним діянням. До заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження суб`єкт правопорушення ставиться умисно, а до настання смерті потерпілого від такого ушкодження - необережно. Об?єктивну сторону злочину утворюють: 1) діяння, яким заподіюється тяжке тілесне ушкодження іншій особі; 2) наслідки у вигляді тяжкого тілесного ушкодження і 3) причино наслідковий зв?язок між зазначеним діянням і наслідками.

Тілесне ушкодження - це протиправне і винне порушення анатомічної цілості тканин, органів потерпілого та їх функцій, що виникає як наслідок дії одного чи кількох зовнішніх ушкоджуючих факторів - фізичних, хімічних, біологічних, психічних тощо. Дії при заподіянні тілесних ушкоджень виражаються у фізичному, хімічному, біологічному, психічному чи іншому впливі на потерпілого. Небезпечними для життя є ушкодження, які в момент заподіяння чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і які без надання медичної допомоги, за звичайним перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю. Загрозливий для життя стан, який розвивається в клінічному перебігу ушкоджень, незалежно від проміжку часу, що минув після його заподіяння, повинен перебувати з ним у прямому причиново-наслідковому зв?язку.

Суб`єктивна сторона цього злочину характеризується двома формами вини - умислом щодо суспільно небезпечного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження і необережністю щодо настання смерті потерпілого (похідні наслідки).

Дослідивши письмові докази, допитавши свідків, суд визнає доведеним наявність умислу обвинуваченого саме на заподіяння умисного тяжкого ушкодження, а також те, що завдані ОСОБА_4 тілесні ушкодження, а саме в область голови та грудної клітки, як кожен окремо, є тяжкими тілесними ушкодженнями, небезпечним для життя, і перебувають у прямому причинному зв?язку з настанням смерті потерпілого.

При цьому, завдаючи удари в область голови та грудної клітки, ОСОБА_4 мав усвідомлювати можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння.

Окрім того, суд враховує і те, що потерпілому були нанесені інші тілесні ушкодження, які не є у причинному зв`язку з настанням смерті, між тим утворилися незадовго до смерті (лічені десятки хвилин) у дуже короткий проміжок часу від дії тупих твердих предметів, як з переважаючою так і з великою травмуючою поверхнею, а саме ушкодження на обличчі (синець на верхньому повіці правого ока, поверхнева рана на рівні зовнішнього краю правої очної щілини, рана на верхній губі, крововилив на нижній губі, які утворилися від не менше двох травматичних дій тупими предметами з переважаючою травмуючою поверхнею, індивідуальні особливості котрих в ушкодженнях не відтворилися. Вірогідність завдання таких ушкоджень неозброєною рукою особи, що нападала (наприклад кулак).

Згідно характеру, локалізації, зазначеному механізму утворення окремих груп ушкоджень, травмування ОСОБА_14 відбулося наступним чином:

- падіння постраждалого навзнаки на велику тупу тверду поверхню після не менше 2-х ударів кулаком особи, що нападала (в область губ та правого ока), у разі чого утворилася травма голови;

- удар тупим предметом з переважаючою тупою поверхнею (кулак, взута нога особи, що нападала) у ліву передню поверхню грудної клітки з утворенням переломів ребер; не виключається вірогідність того, що постраждалий у цей момент знаходився у горизонтальному чи близькому до нього положенні обличчям догори, фіксований задньою поверхнею тулуба до великої тупої твердої поверхні;

- садна на обличчі, садно та поверхневі рани на лівій кисті, синець на рівні лівого наколінника, найбільш вірогідно, утворилися в останню чергу у разі ковзання по великій тупій, твердій, шорсткій поверхні ґрунту.

Характер, локалізація і механізм утворення окремих груп ушкоджень травмування ОСОБА_14 підтверджуються висновками судово-медичного експерта № 6419.

Версія обвинуваченого, що він не наносив жодних ударів потерпілому, а коли приходив за адресою АДРЕСА_2 приблизно о другій годині дня, будинок був зачинений, спростовуються іншими доказами дослідженими судом.

Так, згідно висновку судово-медичного експерта трупа ОСОБА_39 №6419 від 29.12.2022 року потерпілому удари наносилися у тому числі кулаком.

Під час судово-медичної експертизи ОСОБА_4 № 2156п від 05.01.2023 року у підозрюваного виявлено на тильній поверхні лівої кисті в проекції 3-го п`ясно-фалангового суглобу садно з відшаруванням епідермісу лоскуто-подібної форми донизу при правильному анатомічному положенні, з рожевою, запалою поверхнею, розмірами 0,5x0,З см, яке кваліфікується як легке тілесне ушкодження.

Враховуючи, що потерпілому наносилися удари у тому числі і кулаком, а у обвинуваченого ОСОБА_4 наявні тілесні ушкодження на кисті, що утворилися від одного травматичного впливу тупого предмета давність яких не суперечить терміну зазначеному в обвинувальному акті, підтверджує нанесення саме обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілому.

ОСОБА_4 під час досудового розслідування відмовився прийняти участь у слідчому експерименті, під час допиту у суді пояснень щодо виявлення у нього тілесних ушкоджень не зміг надати.

Окрім того, той факт, що саме ОСОБА_4 нанесені тілесні ушкодження потерпілому, що спричинили смерть останнього свідчать і покази свідка ОСОБА_10 , який як під час слідчого експерименту так і під час допиту в суді повідомляв, що в будинку за адресою: АДРЕСА_2 він розпивав алкогольні напої з ОСОБА_14 . Підтвердив, що у ОСОБА_14 та його дружини ОСОБА_9 відбувся конфлікт. Також як і на слідчому експерименті, так і на допиті в суді повідомив, що коли спав в будинку чув голоси ОСОБА_4 та ОСОБА_14 , чув якийсь шум, схожий на бійку. Коли прокинувся до вбиральні, яка знаходиться на подвір`ї, бачив на підлозі ОСОБА_14 , в цей час бачив в будинку і ОСОБА_4 .

За таких обставин, версія ОСОБА_4 що коли він приходив до будинку Коршунів там було зачинено, спростовується показами свідка ОСОБА_10 .

Окрім того, свідок ОСОБА_44 також під час допиту в суді повідомляла, що ОСОБА_4 ходив до їх будинку на АДРЕСА_7 після першої години дня, після повернення до будинку на АДРЕСА_4 повідомив, що ОСОБА_14 і ОСОБА_10 сплять, про зачинені двері в будинку він не повідомляв, окрім того, про те, що двері зачиняла свідок, коли йшла до своєї доньки ОСОБА_11 , вона також не повідомляла. Також під час допиту в суді повідомила, що коли вона, донька та ОСОБА_4 прийшли в трьох на АДРЕСА_2 і вона побачила на підлозі ОСОБА_17 , то ОСОБА_4 їй відповів, що потерпілий лежить мабуть після того як він його вдарив по обличчю.

Окрім вищевказаних показів, свідок під час слідчого експерименту також повідомляла, про те, що ОСОБА_4 після повернення з будинку Коршунів на АДРЕСА_8 , повідомив, що виховав ОСОБА_14 , вдарив по обличчю.

Свідок ОСОБА_11 у суді також підтвердила, що ОСОБА_4 приблизно о 14.00 ходив за місцем проживання батьків, а саме на АДРЕСА_2 , після скарг матері на ОСОБА_19 , після повернення сказав, що в будинку сплять ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , про зачинений будинок і про зарядний пристрій вона не повідомляла. Також повідомила, що візка на якому ОСОБА_4 перевозив ОСОБА_19 не було вдома коли вони повернулися з церкви.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що приписи ч. 4 ст. 95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які отримано в порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, мають застосовуватися лише до відомостей, що відповідають ознакам показань як самостійного процесуального джерела доказів згідно зі ст. 95 КПК України. Показання необхідно розмежовувати з іншим самостійним процесуальним джерелом доказів - протоколом слідчого експерименту.

Легітимна мета слідчого експерименту досягається дотриманням встановленого порядку його проведення, забезпеченням реалізації прав особи як процесуальних гарантій справедливого судового розгляду та кримінального провадження в цілому.

Так, метою слідчого експерименту відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК України є перевірка й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Зі змісту протоколу слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_44 убачається, що слідча дія проведена за правилами, передбаченими ст. 240 КПК України. Під час слідчого експерименту свідок у присутності понятих не тільки розповіла, а й детально показала відомі їй обставини вчиненого кримінального правопорушення. Протокол слідчого експерименту в повній мірі відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зокрема ст. 104 КПК України.

Та обставина, що на момент розгляду справи, свідок не дослівно пам`ятала покази надані нею під час слідчого експерименту, свідчать лише про те, що між слідчим експериментом і допитом в суді пройшов тривалий час, при цьому що покази під час слідчого експерименту і покази в суді, повністю узгоджуються між собою та підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті.

Версія ж самого обвинуваченого, щодо закритих дверей в будинку по АДРЕСА_2 на момент його прибуття туди була сформована ним вже після допиту всіх свідків та дослідження письмових матеріалів задля уникнення відповідальності.

Про те, що ОСОБА_4 намагався приховати злочин свідчать і ті обставини, що ОСОБА_4 під час допиту в суді повідомляв, що руки, після того як відтягнув ОСОБА_14 на обличчі якого була кров, він не мив, а протер ганчіркою, однак на змивах з кистей обох рук підозрюваного ОСОБА_4 наявність крові не встановлена, між тим при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту зрізів вільних кінців нігтьових пластин з кистей обох рук підозрюваного ОСОБА_4 (об`єкти №1, 2), встановлена наявність крові людини, що не виключає походження крові від особи у тому числі від самого підозрюваного ОСОБА_4 . Домішка крові від особи (осіб) у тому числі від ОСОБА_14 не виключається.

Отже ОСОБА_4 після вчинення злочину ретельно вимив руки, для того аби змити всі сліди злочину.

Той факт, що ОСОБА_4 намагався приховати злочин свідчить і те, що він взявши у своїх батьків металевий візок відвіз ОСОБА_14 до сусіднього будинку, при цьому зі слів обвинуваченого потерпілий ще був живий, це підтверджується і висновками експертиз, при цьому першої допомоги потерпілому не було надано. В момент вчинення цих дій на подвір`ї вже було темно, вулиця не освітлювалася, отже ОСОБА_4 добре розумів, що в повній темряві, розпізнати його буде неможливо навіть якщо хтось буде проходити повз. Поліцію викликав, згідно рапорту, ОСОБА_28 та повідомив, що чоловік лежить під парканом, голова розбита, живий ( т.2, а.с.12).

Розглядаючи питання кваліфікації дій обвинуваченого, суд виходить з того, що умисне тяжке тілесне ушкодження (стаття 121 КК) є злочином із матеріальним складом і змішаною формою вини. Вчиняючи умисний злочин із матеріальним складом, особа інколи приводить у рух певні сили, які поза межами її волі тягнуть настання додаткових більш тяжких, небажаних наслідків. Ці наслідки, які перетворюють простий склад у кваліфікований, інкримінуються особі лише за умови встановлення щодо них (наслідків) необережної вини. Цілеспрямовано наносячи удари, особа не конкретизує у своїй свідомості, яку саме шкоду здоров`ю (тяжкість тілесних ушкоджень) буде фактично спричинено. Тобто така особа діє із невизначеним (неконкретизованим) умислом, за якого вона хоча і бажає спричинити або свідомо припускає спричинення шкоди здоров`ю потерпілого, але при цьому не конкретизує точними межами у своїй свідомості тяжкість шкоди. У таких випадках винувата особа має відповідати за той результат (шкоду), який фактично було заподіяно - умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження.

Відповідно до ч.1 ст.84, ч.1 ст.86 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є, зокрема, показання, документи та висновки експертів. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Критеріями допустимості доказів є, зокрема, належні: джерело, суб`єкт, процесуальна форма, фіксація та належні процедура й вид способу формування доказової основи. Тобто, надаючи оцінку доказам, суд перевіряє дотримання передбаченого кримінальним процесуальним законом, порядку їх отримання (постанова Верховного Суду від 06.06.2023 у справі №293/1947/20, провадження № 51-2110км23).

Так, висновки досліджених в судовому засіданні експертиз, компетентність експертів, порядок проведення процесуальних дій та зміст досліджених протоколів слідчих дій обвинуваченим та його захисником не оспорювались. Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані відповідно до чинного кримінального процесуального законодавства. Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, підтверджують вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Отже, аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням наведені докази, з урахуванням їх допустимості, належності, достатності, об`єктивності та достовірності, враховуючи встановлення всіх необхідних фактичних обставин вчинення злочину, суд дійшов висновку про доведеність вищевикладеного судом обвинувачення у повному обсязі.

5. Інші питання, які вирішувались та перевірялися судом.

5.1 Щодо дотримання вимог процесуального закону.

Під час розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 повідомляв про те, що його було затримано з порушенням процесуального закону, а саме у момент затримання не було захисника.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши обвинуваченого, суд дійшов наступного висновку.

Право на захист - комплексний інститут у межах кримінального процесу, який містить кілька складових. Це взаємовідносини «підозрюваний (обвинувачений, засуджений) - захисник, забезпечення права на здійснення захисту безпосередньо особою; участь сторони захисту у процесі доказування, обов`язки уповноважених осіб (слідчих прокурорів, слідчих суддів) та органів у гарантуванні права на захист.

Так, у постанові від 14.06.2022 року у справі № 463/5551/15 ККС ВС вказав, що затримання особи при вчиненому замаху на кримінальне правопорушення або безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення чи під час безперервного переслідування особи, яка підозрюється у його вчиненні, а також особи, підозрюваної у вчиненні злочину за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі, є подією несподіваною для його учасників, а тому здійснюється без ухвали слідчого судді. Відсутність захисника під час затримання особи, у випадку, передбаченому ст. 208 КПК України, не може вважатися порушенням вимог кримінального процесуального закону.

За таких обставин, жодних порушень процесуального закону судом не встановлено.

6. Мотиви суду при призначенні покарання.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових злочинів.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який неодноразово притягався за вчинення злочинів у тому числі і особливо тяжкого злочину, умисного вбивства.

Аналізуючи характер діяння, вчиненого ОСОБА_4 , його ставлення до вчиненого, відсутність каяття, поведінку у суді, свідчить про те, що обвинувачений не має намірів стати на шлях виправлення.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом встановлено: вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, рецидив.

Обставини, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання, судом не встановлені.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Згідно з принципами співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

Виходячи з указаної мети й вищезазначених принципів, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

У судових дебатах прокурор просив призначити покарання ОСОБА_4 покарання у вигляді 9 років позбавлення волі.

Захисник у судових дебатах просив виправдати ОСОБА_4 за пред`явленим йому обвинуваченням, посилаючись на недоведеність його вини.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив його виправдати.

Підстав для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинені злочини, що визначаються ст. 69 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладені обставини, наявність обтяжуючих обставин та відсутність пом`якшуючих обставин, суд призначає покарання ОСОБА_4 у виді 10 років позбавлення волі. На думку суду, таке покарання є домірним вчиненому.

Визначене покарання є необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень, тобто, відповідає меті, передбаченій ст.50 КК України, із дотриманням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Таке покарання, на переконання суду, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Конституційний Суд України у рішенні від 02.11.2004 №15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Так, у рішенні ЄСПЛ у справі «Scoppola v. Italy (№2) (Заява №10249/03)» від 17.09.2009, констатовано, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Редакція ч.5 ст.72 КК України в актуальній на час постановлення вироку суду редакції передбачає, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у ч.1 цієї статті. Тому період попереднього ув`язнення обвинуваченого по дату ухвалення вироку суду включно необхідно зарахувати обвинуваченому у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя у справі №336/7033/22, пр. 1-кс/336/954/2022 від 14.12.2022, до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Строк тримання під вартою обраховується з моменту фактичного затримання 11.12.2022 року.

Оскільки в матеріалах кримінального провадження не міститься даних, які б свідчили про відсутність або зміну ризиків, що виправдовують обрання відносно обвинуваченого найбільш суворого запобіжного заходу, на думку суду, такий запобіжний захід до набрання вироком законної сили є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а строк відбування покарання необхідно рахувати із дня фактичного затримання, тобто, 11.12.2022.

7. Вирішення питань про судові витрати, речові докази та інше.

Витрати, пов`язані із залученням експертів по справі відсутні.

Цивільної позов не заявлено.

Відповідно до п.14 ч.1ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт.

За приписами ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.12.2022 року застосовано заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, які слід скасувати.

Долю долучених до справи речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України, врахувавши, що жодна особа під час розгляду справи не заявляла клопотання про повернення майна.

Відповідно до ч.15 ст.615 КПК України, враховуючи умови дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд вважає за доцільне обмежитися проголошенням його резолютивної частини у судовому засіданні з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 84-86, 89, 91-95, 98-102, 104-105, 118, 124, 131, 174, 223, 233, 236, 240, 242, 349, 367-371, 373-374, 376, 377, 392, 394, 395, 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років.

До набрання даним вироком законної сили запобіжний захід, застосований до ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Початок строку відбування ОСОБА_4 призначеного покарання обчислювати від дня його фактичного затримання - з 11.12.2022 року, зарахувавши період попереднього ув`язнення обвинуваченого з 11.12.2022 по дату ухвалення вироку суду включно у строк призначеного судом покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Арешт, накладений на майно відповідно до ухвал слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у справах №336/7033/22, пр.1-кс/336/962/2023 та №336/7033/222, пр.1-кс/336/966/2022, №336/7033/222 пр.1-кс/336/964/2022, №336/7033/222 пр.1-кс/336/965/2022 постановлених 16.12.2022, - скасувати.

Зняти арешт з майна, а саме: металевий візок; чоловічі джинси; кофту червону та чорну футболку; дві куртки; спортивні брюки; мобільний телефон imei 1: НОМЕР_1 ; imei 2: НОМЕР_2 з сім-картками мобільних операторів з абонентськими номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; мікрооб`єкти з кистей обох рук трупа ОСОБА_14 ; змив на марлевий тампон та контроль до нього з кисті правої руки трупу ОСОБА_14 ; змив на марлевий тампон та контроль до нього з кисті лівої руки трупу ОСОБА_14 ; мікрооб`єкти з обличчя трупу ОСОБА_14 ; змив на марлевий тампон та контроль до нього з поверхні обличчя трупу ОСОБА_14 ; змив РБК та контроль до нього з поверхні землі біля голови трупу ОСОБА_14 ; паспорт громадянина України (у формі ID-картки) та пенсійне посвідчення на анкетні дані ОСОБА_14 ,. змив РБК на один марлевий тампон з поверхні асфальтованого покриття та контроль до нього; змив РБК на один марлевий тампон з поверхні асфальтованого покриття та контроль до нього; змив на один марлевий тампон та контрольний змив з поверхні зовнішньої ручки міжкімнатних дверей будинку; змив на один марлевий тампон та контрольний змив з поверхні внутрішньої ручки міжкімнатних дверей будинку; змив на один марлевий тампон та контрольний змив з поверхні зовнішньої ручки міжкімнатних дверей будинку; змив на один марлевий тампон та контрольний змив з поверхні внутрішньої ручки міжкімнатних дверей будинку; змив на марлевий тампон з поверхні підлоги кімнати №3 будинку та контроль до нього; змив РБК з асфальтованого покриття на один марлевий тампон та контроль до нього; чоловічі туфлі чорного кольору з поверхні підлоги.

Речові докази: металевий візок; чоловічі джинси; кофту червону та чорну футболку; дві куртки; спортивні брюки; мобільний телефон imei 1: НОМЕР_1 ; imei 2: НОМЕР_2 з сім-картками мобільних операторів з абонентськими номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; мікрооб`єкти з кистей обох рук трупа ОСОБА_14 ; змив на марлевий тампон та контроль до нього з кисті правої руки трупу ОСОБА_14 ; змив на марлевий тампон та контроль до нього з кисті лівої руки трупу ОСОБА_14 ; мікрооб`єкти з обличчя трупу ОСОБА_14 ; змив на марлевий тампон та контроль до нього з поверхні обличчя трупу ОСОБА_14 ; змив РБК та контроль до нього з поверхні землі біля голови трупу ОСОБА_14 ; змив РБК на один марлевий тампон з поверхні асфальтованого покриття та контроль до нього; змив РБК на один марлевий тампон з поверхні асфальтованого покриття та контроль до нього; змив на один марлевий тампон та контрольний змив з поверхні зовнішньої ручки міжкімнатних дверей будинку; змив на один марлевий тампон та контрольний змив з поверхні внутрішньої ручки міжкімнатних дверей будинку; змив на один марлевий тампон та контрольний змив з поверхні зовнішньої ручки міжкімнатних дверей будинку; змив на один марлевий тампон та контрольний змив з поверхні внутрішньої ручки міжкімнатних дверей будинку; змив на марлевий тампон з поверхні підлоги кімнати №3 будинку та контроль до нього; змив РБК з асфальтованого покриття на один марлевий тампон та контроль до нього; чоловічі туфлі чорного кольору з поверхні підлоги - знищити.

Речовий доказ - паспорт громадянина України (у формі ID-картки) та пенсійне посвідчення на анкетні дані ОСОБА_14 - залишити в справі.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1