Справа №949/991/24
Провадження №1-кс/949/242/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про арешт майна

27 травня 2024 року слідчий суддя Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , по матеріалах кримінального провадження №0000061 від 23 травня 2024 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК У країнипро арешт на тимчасово вилучене майно,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту із забороною відчуження, розпоряджання та користування на тимчасово вилучене майно, а саме: кристалічну речовину білого кольору, зовні схожу на наркотичну, яку було упаковано та поміщено в спец. пакет НПУ KIV №1143883, товарно-транспортну накладну №7487, яку було упаковано та поміщено в спец. пакет НПУ RIC №2241230.

Клопотання обгрунтовує тим, що в провадженні сектору дізнання Відділення поліції №1 Сарненського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області перебуває кримінальне провадження №0000061 від 23 травня 2024 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 23 травня 2024 року о 11 год. 33 хв. зі служби 102 надійшло повідомлення працівника внутрішньої безпеки Державної прикордонної служби України ОСОБА_5, про те, що спільно з працівниками ДВБ Національної поліції України, поблизу точки видачі ТОВ «Нова пошта», що в с. Миляч Сарненського району Рівненської області у військовослужбовця НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_2 ) старшого сержанта ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , виявили речовину, яка схожа на наркотичну.

23 травня 2024 року проведеним оглядом місця події було вилучено: товарно - транспортну накладну №7487 (з пакуванням), яка поміщена до спец. пакету НПУ RІС №2241230 та кристалічна речовина білого кольору, яка поміщена до спец. пакету НПУ КІV №1143883. Виявлені та оглянуті речі визнані речовими доказами та приєднані в даній справі в якості речових доказів до кримінального провадження.

Того ж дня, у своїх поясненнях ОСОБА_4 зазначив, що 19 травня 2024 року через месенджер «Телеграм» в невідомій групі, він замовив наркотичний засіб для власного споживання без мети збуту. Через деякий час у додатку «Нова пошта» він отримав сповіщення, що до нього прямує посилка №7487 з м. Дніпро. Вказану посилку із наркотичним вмістом він оплатив через «Приват24» з номеру НОМЕР_3 в сумі 2945 грн. 23 травня 2024 року у пункті видачі « Нова пошта », що в АДРЕСА_1 , він забрав вказану посилку на своє ім`я. Пізніше на вулиці біля вказаної точки видачі його зупинили працівники внутрішньої та власної безпеки ДПСУ, яким він видав вказаний наркотичний засіб.

23 травня 2024 року надійшла заява від ОСОБА_4 , в якій він зазначив, що надає добровільну згоду працівникам поліції на огляд відкритої ним посилки, яку ОСОБА_4 отримав 23 травня 2024 року у пункті видачі с. Миляч з номером товарно-транспортної накладної №7487.

Вказані оглянуті та вилучені речі були визнані речовими доказами в даному провадженні, оскільки мають суттєве доказове значення для досудового розслідування та є засобом і предметом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

У клопотанні прокурор вказує, що в даному випадку не накладання арешту на вищевказане майно, може призвести до настання наслідків - втрати інформації про обставини вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, оскільки вказане майно може бути використано як доказ доведення чи спростування певних обставин вчинення даного кримінального правопорушення, крім того вказане майно може бути використане для забезпечення належного покарання винної особи.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, подавши заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує повністю.

У відповідності до ч. 2 ст. 163 КПК України, клопотання розглядається без виклику осіб, у володінні яких знаходиться майно.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, якими слідчий обґрунтовує його доводи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 23 травня 2024 року о 11 год. 33 хвилини зі служби 102 надійшло повідомлення працівника внутрішньої безпеки Державної прикордонної служби України ОСОБА_5, про те, що спільно з працівниками ДВБ Національної поліції України, поблизу точки видачі ТОВ «Нова пошта», що в с. Миляч Сарненського району Рівненської області у військовослужбовця НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_2 ) старшого сержанта ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , виявили речовину, яка схожа на наркотичну.

За вказаним фактом 23 травня 2024 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України (а.с.5).

Як вбачається із протоколу огляду місця події та ілюстрованих таблиць до нього від 23 травня 2024 року, місцем події є АДРЕСА_2 , де ОСОБА_4 добровільно надав працівникам поліції згоду на огляд відкритого пакету «Нова пошта», на якому наявна товарно-транспортна накладна №7487, де отримувачем зазначено ОСОБА_4 . Крім того, останній також добровільно надав для огляду згорток поліетиленової плівки чорного кольору, в якому наявна кристалічна речовина білого кольору , ззовні схожа на наркотичний засіб. По закінченню огляду місця події, було вилучено товарно-транспортну накладну №7487 (з пакуванням), яка поміщена до спец. пакету НПУ RIC №2241230 та кристалічну речовину білого кольору, яка поміщена до спец. пакету НПУ KIV №1143883 (а.с.9-12).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно вимог ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, постановою дізнавача СД ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області від 24 травня 2024 року, кристалічну речовину білого кольору, яка ззовні схожа на наркотичну, якапоміщена до спец. пакету НПУ KIV №1143883 та товарно-транспортну накладну №7487, яка упакована до спец. пакету НПУ RIC №2241230, визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження №0000061 іпередані на відповідальне зберігання в кімнату зберігання речових доказів відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області (а.с.7).

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Отже, як вбачається зі змісту клопотання, дві пари камуфльованих брюків та дві футболки, відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК для речових доказів, оскільки існують об`єктивні підстави вважати, що вони можуть містити на собі сліди вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Також слід враховувати, що ч. 4 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, які визначені у п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України, а саме: заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя також повинен врахувати розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Об`єднаного Королівства»). Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. Стаття 1 Протоколу Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод забороняє будь-яке невиправдане втручання у право власності державних органів.

За таких обставин вважаю, що відповідно до ст. 170 КПК України, на підставі наданих слідчим матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі зазначені в ч. 2 ст. 173 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження, а також з метою збереження речових доказів, а також враховуючи вказану у клопотанні правову підставу для арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку, що існують правові підстави для накладення арешту на вказані речові докази із забороною відчуження, розпорядження та користування ними до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні, у відповідності до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України.

На думку слідчого судді, такий вид обтяження буде сприяти завданням арешту майна у кримінальному провадженні та відповідатиме вимогам охорони фундаментальних прав інших осіб. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , по матеріалах кримінального провадження №0000061 від 23 травня 2024 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК У країнипро арешт на тимчасово вилучене майно - задоволити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: кристалічну речовину білого кольору, зовні схожу на наркотичну, яку було упаковано та поміщено в спец. пакет НПУ KIV №1143883, товарно-транспортну накладну №7487, яку було упаковано та поміщено в спец, пакет НПУ RIC №2241230 із забороною права на відчуження, розпорядження та користування цим майном до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду Рівненської області ОСОБА_1