Справа № 285/2399/24
провадження № 1-кс/0285/903/24
У Х В А Л А

05 липня 2024 року м. Звягель

Слідчий суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000438 від 30.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

04.07.2024 року ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням в якому просив скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді від 01.05.2024 року у справі № 285/2399/24 на вилучені 29.04.2024 року в ході проведення огляду місця події в службовому автомобілі поліції«RENAULT» DUSTER, поблизу домоволодіння по АДРЕСА_1 , гроші в сумі 200 доларів США, а саме: двох купюр номіналом по 100 доларів США, кожна, серіями та номерами: РВ11123177М, РВ11123180М , та зобов`язати орган досудового розслідування повернути власнику дані речі.

Своє клопотання обгрунтовує тим, що відповідне кримінальне провадження закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення, прокурор не вжив заходів для скасування арешту майна, а грошові кошти не підлягають спеціальній конфіскації, тому на даний момент відпала необхідність у арешті майна.

В судовому засіданні прокурор заперечив проти скасування арешту майна, вказавши, що подано клопотання про спецконфіскацію грошових коштів.

У судове засідання ОСОБА_4 не прибув, у змісті клопотання просив провести розгляд справи у його відсутність.

Оголосивши клопотання, заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Арешт майна це один із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого відповідно до вимог ч.1ст.170 КПК України, полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумної підозри вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Встановлено, що в провадженні Звягельського РВП перебували матеріали досудового розслідування внесені до ЄРДР за №0000438 від 30 квітня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.369 КК України за фактом того, що 29 квітня 2024 року близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_4 , в службовому автомобілі поліції «RENAULT» DUSTER, реєстраційний номер НОМЕР_1 поблизу будинку АДРЕСА_1 , надав працівникам поліції Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області неправомірну вигоду в сумі 200 доларів США. 29 квітня 2024 року в ході проведення огляду місця події в службовому автомобілі поліції «RENAULT» DUSTER, реєстраційний номер НОМЕР_1 поблизу домоволодіння по АДРЕСА_1 вилучено гроші в сумі 200 доларів США, а саме 2 купюри номіналом по 100 доларів США кожна серіями та номерами: РВ11123177М, РВ11123180М та постановою від 30.04.2024 визнані речовими доказами.

01.05.2024 року року слідчим суддею накладено арешт на вилучені 29 квітня 2024 року в ході проведення огляду місця події в службовому автомобілі поліції «RENAULT» DUSTER, реєстраційний номер НОМЕР_1 поблизу домоволодіння по АДРЕСА_1 , гроші в сумі 200 доларів США, а саме 2 купюри номіналом по 100 доларів США кожна серіями та номерами: РВ11123177М, РВ11123180М.та позбавлено власника, будь-яких осіб, які відповідно до чинного законодавства мають право можливості відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, зазначених прав на нього.

Власник та володілець майна під час розгляду клопотання про арешт майна не була присутні в судовому засіданні.

При вирішенні питання про накладення арешту на вказане вище майно, прокурором було доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Арешт майна був застосований з врахуванням вимог ст.98 КПК України, оскільки майно є речовим доказом, який міг зберегти на собі або містить сліди кримінального правопорушення та відомості, які можуть бути використані як докази. Окрім того, необхідність накладення арешту мотивовано запобіганню можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна згідно абз.2 ч.1 ст.170 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано, якщо його власником або володільцем буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Постановою старшого слідчого СВ Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області від 30.05.2024 року ОСОБА_5 кримінальне провадження за №0000438 від 30 квітня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.369 КК України, закрите у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до абзацу 1 частини 4 ст. 132 КПК України ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку передбаченим цим Кодексом.

Водночас, Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 15.04.2024 року у справі № 554/2506/22 зробила ряд висновків, зокрема:

щодо застосування норми, передбаченої абзацом 1 ч. 4 ст. 132 КПК, згідно якого у разі закриття слідчим, прокурором кримінального провадження в порядку, передбаченому КПК, заходи забезпечення кримінального провадження, серед яких і арешт майна, припиняють свою дію в силу прямої вказівки ч. 4 ст. 132 КПК, та

щодо застосування норм, передбачених ст. 309, ч. 4 ст. 399 КПК, у їх взаємозв`язку із приписами статей 170 - 174 КПК, за яким ухвала слідчого судді про скасування арешту майна або відмову у його скасуванні, постановлена після закриття кримінального провадження, не передбачена кримінальними процесуальними нормами.

Враховуючи вище викладене та висновки Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 15.04.2024 року у справі № 554/2506/22, слідчий суддя дійшла висновку, що у задоволенні клопотання ОСОБА_4 слід відмовити.

Керуючись статтями 174, 303, 305-307,309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у задоволенні клопотання власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна, а саме: двох купюр номіналом по 100 доларів США, кожна, серіями та номерами: РВ11123177М, РВ11123180М, по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000438 від 30.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Дата та час проголошення ухвали - 08.07.2024 року о 13 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1