Справа № 344/4758/24
Провадження № 1-кс/344/2139/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_4 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження за №0000222 від 13.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач, 14.03.2024р., за погодженням з прокурором, звернулась з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликалась на те, що Сектором дізнання СД Івано-Франківського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000222 від 13.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

До Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області надійшов рапорт від начаьника ВМП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 про те, що 12.03.2024 року в ході проведення заходів по перевірці інформації щодо використання та підробки документів ВЛК та ТЦК з метою ухилення від мобілізації та незаконного перетину кордону було виявлено факт використання гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , підроблених документів, а саме тимчасового посвідчення військовозобовязаного та довідки ВЛК.

12 березня 2024 року у період часу із 14 год 12 хв. по 14 год 22 хв старшим дізнавачем СД Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, старший лейтенантом поліції ОСОБА_3 було проведено огляд місця події, а саме в приміщенні, що по АДРЕСА_2 .

В ході огляду місця події був присутній ОСОБА_6 , який добровільно надав працівникам поліції свій мобільний телефон, синього кольору, марки «ОРРО А 12» модель «СРН2083», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 . Окрім цього, було вилучено довідку №139/18/9570 військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 видану на солдата ОСОБА_6 та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_4 виданого на ОСОБА_6 .

Дізнавач в судове засідання не з`явилась, однак подала заяву за змістом якої клопотання про арешт майна підтримала в повному обсязі та просила слухати без її участі.

Власник майна у судове засідання не з`явився, подав суду заяву, у якій просив розгляд клопотання про накладення арешту проводити у його відсутності, у накладенні арешту не заперечує.

Дослідивши подане клопотання, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено матеріалами справи, майно, а саме: мобільний телефон, синього кольору, марки «ОРРО А 12» модель «СРН2083», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 , довідку №139/18/9570 військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 видану на солдата ОСОБА_6 та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_4 виданого на ОСОБА_6 , було вилучено 12.03.2024 під час огляду місця події.

Згідно копії постанови дізнавача Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , від 13.03.2024 року, майно, а саме: мобільний телефон, синього кольору, марки «ОРРО А 12» модель «СРН2083», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 , довідку №139/18/9570 військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 видану на солдата ОСОБА_6 та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_4 виданого на ОСОБА_6 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частиною 5 ст.171 КПК України визначено строки подання клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, зокрема клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Клопотання дізнавача подано до суду у строки визначені ст.171 КПК України, та в повній мірі відповідає вимогам встановленим цією статтею.

Відповідно до ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Враховуючи те, що майно, на яке згідно клопотання просить накласти арешт слідчий, погоджене прокурором, а саме: мобільний телефон, синього кольору, марки «ОРРО А 12» модель «СРН2083», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 , довідку №139/18/9570 військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 видану на солдата ОСОБА_6 та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_4 виданого на ОСОБА_6 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000222 від 13.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, з метою збереження речових доказів, запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, оскільки існує сукупність підстав вважати, що вони в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому, такий захід забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно є підставним та доцільним.

Керуючись ст.ст.171, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

З метою збереження майна, як речового доказу накласти арешт на майно, яке було вилучено 12.03.2024 року під час проведення огляду місця події, а саме на мобільний телефон, синього кольору, марки «ОРРО А 12» модель «СРН2083», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 , довідку №139/18/9570 військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 видану на солдата ОСОБА_6 та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_4 виданого на ОСОБА_6 , до його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7