Справа №523/4585/24
Провадження №1-кп/523/1090/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2024 року Суворовський районний суд міста Одеси у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт з долученими до нього документами у кримінальному провадженні за №0001228 від 11.12.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.111 ч.2 КК України,-

Встановила:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт з наданими до нього документами за обвинуваченням ОСОБА_7 , у скоєнні у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.111 ч.2 КК України.

Вивченням матеріалів встановлено, що під час підготовчого провадження в рамках вищезазначеного кримінального провадження на підставі ухвали судді Суворовського районного суд м. Одеси від 1.04.2024 року стосовно ОСОБА_7 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії ухвали суду припиняє свою дію 30.05.2024р.

У ході судового засідання прокурор надав письмове клопотання та заявив про необхідність продовження застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи клопотання тим, що обвинувачений скоїв особливо тяжке кримінальне правопорушення, за який за законом передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі, вина обвинуваченого підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів, обвинувачений має стійкі зв`язки з представниками російської федерації, на даний час не встановлено усіх спільників ОСОБА_7 , яким останній може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності, які стали йому відомі в ході проведення досудового розслідування, у зв`язку з чим ризики, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України продовжують існувати та дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду на окупованих територіях та перейти на сторону ворогу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора, не можуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого та запобігти ризикам.

Дослідивши надані до суду матеріали, приймаючи до уваги особу ОСОБА_7 , тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_7 та покарання, що загрожує у разі визнання особи винною, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду або вдатися до спроб будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню; вислухавши думку учасників процесу - захисника ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, вважаючи обвинувачення не обґрунтованим, кваліфікацію не вірною, звертаючи увагу суду, що підзахисний має місце проживання, цивільну дружину, на вихованні перебуває неповнолітня дитина, навчається, тривалий час знаходиться під вартою без вироку суду, незважаючи на тяжкість покарання, ризики є необґрунтованими, у зв`язку з чим вважав за доцільне застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за любих умов або визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу; обвинуваченого, який приєднався до думки захисника, що кваліфікація є не вірною, в свою чергу зазначаючи, що доказів ризиків, як і спільників не має, перебуваючи на домашньому арешті він може дистанційно навчатися, працювати , приносити користь, просив суд відхилити клопотання прокурора, змінити відносно нього запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з носінням електронного засобу контролю або визначити помірний для нього розмір застави; враховуючи положення ст.331 ч.3 КПК України, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд вважає за доцільне продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» за наступними підставами.

За змістом ст.331 ч.3 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;.

За змістом ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судовий розгляд по справі тільки розпочатий, за змістом пред`явленого обвинувачення дії ОСОБА_7 за ст.111 ч.2 КК України відповідно до положень ст.12 КК України відносяться до особливо тяжкого злочину, за який, у разі визнання особи винною, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі з конфіскацією майна, зважаючи на характер інкримінованого обвинуваченому діяння, яке потребує дослідження обставин кримінального провадження безпосередньо у судовому засіданні; приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який, будучи громадянином України, свідомо вчинив злочин, виходячи зі змісту обвинувального акту, фактично підтримує збройну агресію російської федерації проти України, крім цього не працевлаштований, наявність утриманців не доведена, що у сукупності дає підстави вважати, що обвинувачений, будучи обізнаним про тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання особи винною, може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, або іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження, не виключається ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, зважаючи на особливу суспільну небезпеку інкримінованого обвинуваченому протиправного діяння, суд дійшов до висновку що раніше обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та ступеню тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину, на теперішній час ризики, передбачені ст.177 КПК України не втратили своєї актуальності, що унеможливлює застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, будь-яких виключних обставин, які б були перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом не встановлено.

Крім цього положеннями ст.176 ч.6 КПК України регламентовано, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті - тримання під вартою.

Разом з цим статтею 183 ч.3 КПК України регламентовано, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Однак, за змістом положення ст.183 ч.4 п.5 КПК України під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України у зв`язку з чим суд вважає не визначати розмір застави.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 132, 177-178, 183, 194, 196, 205, 331, 369-372, 392 КПК України, колегія суддів,-

Постановила:

Клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту - відмовити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26.07.2024р. включно без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення та припиняє свою дію 26.07.2024 року.

Копію ухвали направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягає апеляційному оскарженню безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя : ОСОБА_1

Судді : ОСОБА_3

ОСОБА_8