Справа № 761/9746/24
Провадження № 1-кс/761/6742/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на дії слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, в рамках кримінального провадження № 0000560 від 01.11.2022, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на дії слідчого територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Києві в рамках кримінального провадження № 0000560 від 01.11.2022, в якій просила:

1) поновити строк на подання скарги на постанову старшого слідчого Територіального управління Державного Бюро Розслідування ОСОБА_4 про скасування статусу потерпілої та відмову в задоволенні клопотання від 08.02.24 року у кримінальному провадженні № 0000560 від 01.11.2022, порушеного Київською міською прокуратурою за ч. 1 ст. 365 КК України відносно посадових осіб Дарницького ГУНП м. Києва;

2) скасувати незаконну постанову старшого слідчого Територіального управління Державного Бюро Розслідування ОСОБА_4 від 08.02.2024 про скасування статусу потерпілої та відмову в задоволенні клопотання в кримінальному провадженні № 0000560 від 01.11.2022 року, порушеного за ч.1 ст.365 КК України.

В обґрунтування скарги вказала, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києві від 05.04.2023 у справі № 757/10747/23-к зобов`язано старшого слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 або іншу уповноважену особу у кримінальному провадженні № 0000560 від 03.11.2022 залучити ОСОБА_3 в якості потерпілої у кримінальному провадженні № 0000560 від 03.11.2022 та вручити останній пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Разом з цим, старшим слідчим Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 винесено постанову про скасування статусу потерпілого та відмову у задоволенні клопотання від 08.02.2024, яку ОСОБА_3 вважає незаконною та просить скасувати.

Щодо пропуску строку на оскарження дій слідчого вказала, що постанову слідчого від 08.02.2024 вона отримала 28.02.2024 простим листом у поштовому ящику.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явилася, від її представника - адвоката ОСОБА_6 надійшла заява, в якій він скаргу підтримав та просив здійснювати розгляд справи без їх участі.

Слідчий ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на вказані положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

За правилами ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Дану скаргу подано належною особою, та враховуючи, що строк подачі скарги пропущений не з вини ОСОБА_3 , слідчий суддя вважає, що строк на подачу скарги підлягає поновленню.

Слідчим суддею встановлено, що Другим слідчим відділом ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.11.2022 року за № 0000560, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Під час здійснення досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, ОСОБА_3 подала до органу досудового розслідування клопотання про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000560 від 03.11.2022.

Постановою Старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 07.02.2023 року відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні № 0000560 від 03.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києві від 05.04.2023 у справі № 757/10747/23-к скасовано вказану вище постанову та зобов`язано Старшого слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 або іншу уповноважену особу у кримінальному провадженні № 0000560 від 03.11.2022 залучити ОСОБА_3 в якості потерпілої у кримінальному провадженні № 0000560 від 03.11.2022 та вручити останній пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Разом з цим, 08.02.2024 старшим слідчим Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 винесено постанову про скасування статусу потерпілого та відмову у задоволенні клопотання.

Проте слідчий суддя, з висновками слідчого у постанові від 08.02.2024 не погоджується, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий, дізнавач або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Вимогами ч. 5 ст. 110 КПК України передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови, повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Аналізуючи постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 08.02.2024, слідчим суддею встановлено, що в ній відсутні належні та обґрунтовані відомості про мотиви її прийняття, обґрунтування та посилання на положення КПК України.

У постанові слідчий посилається на положення ч. 5 ст. 55 КПК України, якою визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Однак, слідчий суддя звертає увагу, що слідчим суддею Печерського районного суду м. Києві в ухвалі від 05.04.2023 у справі № 757/10747/23-к вже було надано оцінку статусу ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000560 від 03.11.2022, а саме зобов`язано старшого слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 або іншу уповноважену особу у кримінальному провадженні № 0000560 від 03.11.2022 залучити ОСОБА_3 в якості потерпілої у кримінальному провадженні № 0000560 від 03.11.2022 та вручити останній пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Слід зазначити, що ч. 5 ст. 55 КПК України надає слідчому, прокурору право винести постанову про відмову у визнанні потерпілим в тому разі, якщо заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди.

В той же час, слідчий в постанові від 08.02.2024 з незрозумілих суду мотивів, без належного обгрунтування, дійшов до висновку про скасування статусу потерпілої ОСОБА_3 , що не передбачено чинним КПК України.

Отже, оскаржувана постанова слідчого від 08.02.2024 винесена з порушенням вимог, встановленим КПК України, є невмотивованою, а відтак підлягає скасуванню.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Як зазначено у ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що при винесенні постанови про скасування статусу потерпілої та відмови у задоволенні клопотання від 08.02.2024 слідчим не були дотримані положення вимог кримінального процесуального закону щодо всебічності, повноти та неупередженості, дослідження всіх обставин, постанова не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, а тому підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 55, 303-304, 307, 309 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Поновити ОСОБА_3 строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження.

Скаргу ОСОБА_3 на дії слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, в рамках кримінального провадження № 0000560 від 01.11.2022 - задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 про скасування статусу потерпілої та відмову у задоволенні клопотання від 08.02.2024.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1