ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 613/745/24 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/1300/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 3 ст. 286-1 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Харкова матеріали за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Богодухівського районного суду Харківської області від 29 квітня 2024 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001278 від 05.11.2023 за частиною 3 статті 286-1 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 29 квітня 2024 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 27.06.2024 включно, без визначення розміру застави.

Не погодившись з вказаною ухвалою, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу від 29.04.2024, застосувати до обвинуваченого запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його реєстрації.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує, що суд, всупереч вимог статті 314 КПК України почав розглядати клопотання прокурора, при цьому, прокурор не надала посвідчення на підтвердження того, що вона є прокурором. Посвідчення прокурора ОСОБА_8 надала вже після розгляду клопотання. Вважає, що клопотання сторони обвинувачення подане в порушення вимог статті 199 КПК України, а саме менше, ніж за п`ять днів до завершення строку дії попередньої ухвали. Стороною обвинувачення не надано жодних доказів того, що ОСОБА_6 скоїв ДТП в стані алкогольного сп`яніння, хоча з моменту події вже пройшло п`ять місяців, не надано доказів того, що ДТП сталося саме внаслідок порушень Правил дорожнього руху України ОСОБА_6 , а не через інші обставини. Прокурор, за відсутності обгрунтованої підозри та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, подав до суду клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою. ОСОБА_6 має постійне місце проживання, одружений, працевлаштований, за місцем проживання та роботи характеризується з позитивної сторони, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше судимим не був, підозрюється у вчиненні злочину з необережності, відсутні вагомі докази вчинення злочину, відсутні претензії матеріального та морального характеру від потерпілої сторони. Стороною обвинувачення не доведено існування хоча б однієї із обставини, передбаченої статтею 194 КПК України та не надано доказів про обрання запобіжного заходу судом до ОСОБА_6 , оскільки прокурор не надала разом із клопотанням копій ухвал суду, які б про це вказували. Заслухавши суддю - доповідача, пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, з огляду на наступне.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд першої інстанції врахував тяжкість кримінального правопорушення, яке інкриміноване ОСОБА_6 , тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватим, зміст пред`явленого обвинувачення, дані про особу обвинуваченого, дійшов обгрунтованого висновку, що ризики вчинення дій, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України не зменшилися, продовжують існувати, та вважав, що застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання вказаним ризикам, з чим погоджується апеляційний суд.

Колегія суддів вважає оскаржуване судове рішення обґрунтованим та вмотивованим, мотиви прийнятого рішення є такими, що відповідають вимогам статей 193-194, 196, 199 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Суд апеляційної інстанції враховує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення кримінальних правопорушень, може вдатися до відповідних дій. Захисник звертає увагу на позицію потерпілої, яка не має претензій до обвинуваченого, та яка відповідно до оскаржуваної ухвали суду просила застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід. Позиція потерпілої заслуговує на увагу, однак не спростовує наявності ризику, передбаченого пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України, оскільки як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні наявний ряд свідків, питання про допит яких може бути порушене стороною обвинувачення, а потерпіла є рідною сестрою ОСОБА_6 , що не виключає можливості впливу обвинуваченого на вказаних осіб. Отже, на час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали, ризики, передбачені пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, що існували на час застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати та їм неможливо запобігти в умовах застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник ставить під сумнів обгрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри, порушення ним Правил дорожнього руху України та його перебування в стані алкогольного сп`яніння. Разом з тим, суд апеляційної інстанції, переглядаючи ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, в порядку статті 422-1 КПК України, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд першої інстанції під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинуватою у вчиненні злочину.

Оцінку достатності доказів, зібраних стороною обвинувачення, має надати суд першої інстанції за результатами судового провадження, оцінивши всі докази як окремо, так і в їх сукупності. Суд апеляційної інстанції зауважує, що обгрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення була перевірена слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування та неодноразово перевірялася в подальшому при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що вбачається зі змісту реєстру матеріалів досудового розслідування, що долучений до обвинувального акту. Крім того, обґрунтованість підозри це сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину. У клопотанні прокурора наведені достатні відомості, які вказують на наявність підстав, визначених КПК України, для продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та апеляційні доводи захисника цього не спростовують. Суд апеляційної інстанції зауважує, що захисник в апеляційній скарзі вказує про відсутність вагомих доказів вчинення ОСОБА_6 злочину, тобто ставить під сумнів обгрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри, однак поряд з цим, просить застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що само по собі вимагає наявності обгрунтованої підозри, відповідно до вимог частини 2 статті 177 КПК України. Доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про те, що суд почав розглядати клопотання прокурора без перевірки його посвідчення, є безпідставними, оскільки відповідно до інформації, зазначеної в обвинувальному акті, прокурор Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 входить до складу групи прокурорів у даному кримінальному провадженні, та як зазначив сам захисник в апеляційній скарзі, прокурор надала посвідчення після розгляду судом клопотання. Крім того, відповідно до частини 2 статті 342 КПК України, секретар судового засідання доповідає суду, хто з учасників судового провадження, викликаних та повідомлених осіб прибув у судове засідання, встановлює їх особи, перевіряє повноваження захисників і представників, з`ясовує, чи вручено судові виклики та повідомлення тим, хто не прибув, і повідомляє причини їх неприбуття, якщо вони відомі.

Посилання захисника на те, що клопотання прокурора було подано із порушенням строків, визначених статтею 199 КПК України, прокурором до клопотання не долучено копій ухвал про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, не спростовують обгрунтованості оскаржуваної ним ухвали та наявності підстав для продовження обвинуваченому строку тримання під вартою. Суд апеляційної інстанції приймає до уваги наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, такі обставини були відомі і суду першої інстанції на час розгляду клопотання прокурора, про що зазначено в оскаржуваній ухвалі, однак їх наявність не є достатньою гарантією належної процесуальної поведінки обвинуваченого у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, та не виключає можливості вчинення ним дій, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України. На підставі частини 4 статті183 КПК України судом першої інстанції небезпідставно не визначено заставу в даному провадженні як альтернативний запобіжний захід, враховуючи, що злочином спричинено загибель людини.

Враховуючи вищенаведене, судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, а тому, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, обставини, з якими закон пов`язує можливість як застосування, так і продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в тому числі наявність ризиків, які давали суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, підстави для скасування оскаржуваної ухвали, судом апеляційної інстанції не встановлені.

Керуючись статтями 177, 178, 404, 405, пунктом 1 частини 1 статті 407, 418, 419, 422-1 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Богодухівського районного суду Харківської області від 29 квітня 2024 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до статті 424 КПК України.

Головуючий:

Судді: