У Х В А Л А

"23" лютого 2024 р. Справа153/92/21

Провадження1-кп/153/8/21-к

Ямпільський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора Ямпільського відділу Могилів-Подільської

окружної прокуратури ОСОБА_3

неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_4

законного представника - ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 від 01 лютого 2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ямпільського районного суду Вінницької області на стадії підготовчого провадження перебуває обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідуваньза №0000026 від 01.02.2020, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, вчиненого за наступних обставин : 31 січня 2020 року приблизно о 23 год. 30 хв. у приміщенні малого залу №44 будинку культури по вул. Свободи, 134 в м. Ямпіль Вінницької області, між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виникла суперечка. Так, ОСОБА_4 , з метою реалізації свого злочинного умислу спрямованого на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , умисно зловила руками за коси на голові, які утримувала, та в подальшому нанесла три удари коліном правої ноги в область обличчя ОСОБА_7 . Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_4 кинула на підлогу ОСОБА_7 та нанесла їй більше трьох ударів кулаком правої руки в область тулуба ліворуч, один удар коліном правої ноги в ділянку голови. Відповідно до висновку експерта Ямпільського відділення судово-медичної експертизи №10, яка проводилась в період часу з 04.02.2020 по 17.02.2020, у ОСОБА_7 виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, синець в ділянці чола зліва, садна в ділянці перенісся, кінчика носа, синець по задній поверхні правого променево-зап`ястного суглобу, які могли виникнути від дії тупого/их/, твердого/их предмета/'ів/, можливо 01.02.2020 і по ступеню тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. При призначенні міри покарання покладається на розсуд суду.

Захисникобвинуваченої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні за її обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, та закриття кримінального провадження відносно неї.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні висловив думку про можливість закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 та не заперечував щодо звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно неї .

ОбвинуваченаОСОБА_4 в присутності законного представника ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 надала суду згоду на звільнення її від кримінальної відповідальності та на закриття кримінального провадження відносно неї, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності. Заявивши при цьому, що цілком розуміє, що такі обставини звільнення її від кримінальної відповідальності не є реабілітуючими.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками та надані документи, приходить до наступного висновку:

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснюється виключно судом.

Згідно ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 на час вчинення кримінального проступку була неповнолітньою особою. Обвинувачується у вчиненні 31 січня 2020 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Відповідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, відноситься до кримінального проступку, за вчинення якого передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

За частиною 1 статті 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Відповідно до ч.1 ст.106 КК України звільнення від кримінальної відповідальності та відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності до осіб, які вчинили кримінальне правопорушення у віці до вісімнадцяти років, застосовується відповідно до статей 49 та 80 цього Кодексу з урахуванням положень, передбачених цією статтею.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 106 КК України щодо осіб, зазначених у ч.1 ст. 106 КК України, встановлюється строк давності два роки - у разі вчинення кримінального проступку.

За п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності та вона не ухилялася від слідства або суду і не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Згідно ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Ця норма, як і положення ст. 49 КК України, є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку 31 січня 2020 року, за який передбачено максимальне покарання у виді виправних робіт на строк до одного року, оголошувалась в розшук ухвалами Ямпільського районного суду Вінницької області від 22 листопада 2023 року на строк з 22.11.2023 р. 04.01.2024 р. (1 місяць 13 днів), від 17 січня 2024 року на строк з 17.01.2024 р. -07.02.2024 р. (22 дні), загалом 2 місяців 5 днів, розшук обивнуваченої було припинено і ОРСК "Розшук" закрито, інформація про вчинення кримінальних правопорушень в межах строку давності в матеріалах кримінального провадження відсутня. При цьому, в судовому засіданні судом було встановлено, що неповнолітня обвинувачена виїхала за межі України, побоюючись за власне життя, у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України. Тому, суд розцінює в даному конкретному випадку відсутність умисну у неповнолітньої обвинуваченої на ухилення від явки до суду.

Згідно обвинувального акту з моменту вчинення кримінального проступку за ч.1 ст.125 КК України, тобто з 30 січня 2020 року станом на 23 лютого 2024 року сплинуло більше ніж два роки (з урахуванням того, що ОСОБА_4 знаходилась в розшуку і її було розшукано, враховуючи строк на який судове провадження було зупинено у зв`язку з розшуком обвинуваченої). В даному випадку, диференційований строк, встановлений в п.1 ч.1 ст.49 КК України (2 роки), подовжений на час ухилення від суду (перебування обвинуваченої в розшуку) сплинув раніше, ніж загальний строк, встановлений в ч.2 ст.49 КК України (п`ять років з моменту вчинення кримінального проступку).

Відповідно до висновку щодо застосування норми права викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2023 у справі №735/1121/20 (провадження № 13-26кс22) вбачається, що у разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільненню відкримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого частиною першою статті 49 КК, подовженого на період ухилення. Закінчення загальних строків, установлених частиною другою цієї статті (п`ятнадцять років з моменту вчинення злочину і п`ять років - проступку), є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, коли цей строк спливає раніше за диференційований, подовжений на час ухилення.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність клопотання, з огляду на те, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, відповідно до вимог ч.1 ст.49, п.1 ч.2 ст.106 КК України закінчилися, що є безумовною підставою для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, тому суд приходить до переконання, що клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності відповідає вимогам чинного законодавства, а тому підлягає до задоволення.

Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України, у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження. За правилами ч.8 згаданої статті закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п.1 ч.2 цієї ж статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

Відповідно до вимог ч. 3 ст.285 КПК України обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити кримінальне провадження, зокрема, у випадку встановлення підстави, передбаченої п.1 ч.2 ст.284 КПК - у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченої, що є недопустимим. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 14 березня 2013 року № 1-кс 13, від 19 березня 2015 року № 5-1кс 15, постанові Верховного Суду від 19 червня 2018 року № 659/234/16-к.

Неповнолітній обвинуваченій Ковальській в присутності її законного представника та захисника, судом роз`яснено наслідки звільнення її від кримінальної відповідальності, які обвинуваченій ОСОБА_4 зрозумілі.

У будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.06.2020р. у справі № 598/1781/17 (провадження № 13-47кс20).

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 не застосовувався.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 44, 49, 106 КК України, ч.2 ст.284, ст.ст. 285, 286, 314, 371-372, 392, 395 КПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.

ОСОБА_4 обвинувачену у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності на підставі п.1 ч.1 ст.49, п.1 ч.2 ст.106 КК, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000026 від 01 лютого 2020 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку із звільненням її від кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду через Ямпільський районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1