Провадження № 1-кс/947/9015/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 що погоджено з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування в рамках кримінального провадження №0000846 від 31.05.2023 року запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець провінції Ширнак, міста Іділ, Турецька Республіка, громадянин Туреччини, турок, з вищою освітою, який є директором ЛТД «Баглан Логістік», не судимий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 що погоджено з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування в рамках кримінального провадження №0000846 від 31.05.2023 року запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 ..

Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.05.2023, приблизно о 22.30 годині водій Гюнер Абдуррахім керуючи технічно справним автопоїздом у складі сідлового тягача «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із напівпричепом «TIRSAN», реєстраційний номер НОМЕР_2 (турецької реєстрації, далі автопоїзд «MERCEDES-BENZ»), у темну пору доби, з ввімкнутим ближнім освітленням передніх фар, здійснював рух по асфальтному сухому дорожньому покриттю проїзної частини автодороги сполученням «Київ - Одеса» яка є автомобільною дорогою загального користування міжнародного значення М 05, має відповідне обладнання дорожнього покриття та придорожньої зони.

Проїжджаючи на 329 км цієї автодороги у Подільському районі Одеської області, де організований двосторонній рух і проїзна частина має по дві смуги для руху у протилежних напрямках, що позначені горизонтальною дорожньою розміткою 1.1. (вузька суцільна лінія, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, позначає межі смуг руху на дорогах, позначає межі ділянок проїзної частини, на які в`їзд заборонено) і 1.5. (позначає межі смуг руху, за наявності двох і більше смуг, призначених для руху в одному напрямку), а зустрічні половини дороги відокремлені одна від одної газоном з суцільною залізобетонною парапетною огорожею, рухаючись з боку міста Київ у напрямку міста Одеса, поза населених пунктів, на прямій неосвітленій штучними джерелами освітлення ділянці, зі швидкістю 75 - 80 км/год, водій ОСОБА_8 порушив пункти: 1.5.; 2.3. б,д); 12.1., 12.3.; 13.1. Правил дорожнього руху України (введені в дію 01.01.2002 постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, далі Правила). Був неуважним, обрав швидкість руху керованого ним автомобіля без урахування дорожньої обстановки, яка не забезпечує безпеку і не дає можливість йому постійно контролювати його рух, відволікся від керування, за дорожньою обстановкою постійно не стежив, внаслідок чого заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації не вжив, чим виявив злочинну самовпевненість, тобто передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків легковажно розраховував на їх відвернення.

Так, рухаючись у правій смузі свого напрямку руху, з увімкненим ближнім світлом фар при цьому автопоїзд «MERCEDES-BENZ» правими колесами розташовувався на лінії 1.1 дорожньої розмітки, яка позначає межу правої смуги руху, водій ОСОБА_9 мав об`єктивну та реальну можливість завчасно виявити небезпеку для руху у вигляді автомобіля «ВАЗ 2107» реєстраційний номер НОМЕР_3 (далі автомобіль «ВАЗ 2107») під керуванням водія ОСОБА_10 , що рухався попереду, у попутному напрямку та розташовувався лівими колесами в правій смузі на відстані не більш 0.8 м від її зовнішнього краю, правими колесами по правому узбіччю, з увімкненими габаритними вогнями.

Проте, водій ОСОБА_9 маючи об`єктивну і реальну можливість не допустити дорожньо-транспортну пригоду, заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації не вжив, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників дорожнього руху, при наближенні до цього автомобіля «ВАЗ 2107», який рухався попереду частково у смузі його руху та змушував його маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу, водій ОСОБА_9 вкрай уважним не був, постійно за дорожньою обстановкою та її зміною не стежив, не переконався, що обрана ним швидкість руху забезпечить постійний контроль за траєкторією руху автомобіля і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху.

Як наслідок, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру, позбавивши себе можливості адекватно сприймати навколишню дорожню обстановку, наближаючись до автомобіля «ВАЗ 2107», водій ОСОБА_9 своєчасно не відреагував на виниклу перешкоду, не зменшив швидкість руху керованого транспортного засобу з дотриманням безпечної дистанції до автомобіля та в подальшому виконати його об`їзд з дотриманням безпечного інтервалу і загальної безпеки для усіх інших учасників руху, через неуважність, не дотримався безпечного інтервалу і допустив зіткнення передньою правою частиною керованого тягача автопоїзд «MERCEDES-BENZ» з задньою лівою частиною автомобіля «ВАЗ 2107», на попутних курсах.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водію автомобіля «ВАЗ 2107», ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 заподіяні ТЯЖКІ тілесні ушкодження, які перебувають у прямому причинному зв`язку з його смертю на місці пригоди, а саме: поєднаною травмою голови, грудей та кінцівок з відкритим переломом кісток основи черепа з субарахноїдальними та периваскулярними крововиливами у білій речовині та у глибині півкуль головного мозку, набряк мозку, переломами лівих ребер, закритим переломом лівої велико-гомілкової кістки в нижній її третині.

У сукупності ОСОБА_9 допустив порушення вимог п. 1.5, п/п «б», «д», п. 2.3 п/п «б», 12.1, 12.3, 13.1 Правил, які призвели до настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

07.12.2023 повідомлення про підозру про вчинення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, складено та вручено підозрюваному.

Відповідно до обліків ДПС України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на автобусі «Setra» на ПП перетину «Маяки-Удобне», ділянка кордону «Молдавська» перетнув державний кордон України та знаходиться за межами України.

У зв`язку з тим, що підозрювана від досудового слідства ухиляється, її місцезнаходження невідоме, постановою слідчого у кримінальному провадженні від 05.01.2024 ОСОБА_9 оголошено у розшук.

Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі, клопотання просив задовольнити.

Захисник у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання та просив відмовити.

Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

07.12.2023 повідомлення про підозру про вчинення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, складено та вручено підозрюваному.

Відповідно до обліків ДПС України ОСОБА_9 , 09.12.2023т року на автобусі «Setra» на ПП перетину «Маяки-Удобне», ділянка кордону «Молдавська» перетнув державний кордон України та знаходиться за межами України.

У зв`язку з тим, що підозрювана від досудового слідства ухиляється, її місцезнаходження невідоме, постановою слідчого у кримінальному провадженні від 05.01.2024 ОСОБА_9 оголошено у розшук.

Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, CampbellandHartley v. theUnitedKingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі SelahattinDemirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі IlgarMammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Відтак, враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, CampbellandHartley v. theUnitedKingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі SelahattinDemirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі IlgarMammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey), слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286 КК України.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.

Як встановлено слідчим суддею, на теперішній час ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у можливому вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, максимальна межа покарання за які передбачає позбавлення волі строком до 8 років.

Згідно наявних матеріалів, підозрюваний ОСОБА_9 на теперішній час оголошений у розшук.

З огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, кількість інкримінованих епізодів злочинної діяльності та зокрема їх характер, беручи до уваги те, що ОСОБА_9 на теперішній час ухиляється від органів досудового розслідування та покарання, на думку слідчого судді ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити злочинну діяльність, в рамках такого кримінального провадження наявні.

Як вбачається з наявної в матеріалах клопотання довідки ДПС України ОСОБА_9 , 09.12.2023 року на автобусі «Setra» на ПП перетину «Маяки-Удобне», ділянка кордону «Молдавська» перетнув державний кордон України та знаходиться за межами України.

Згідно ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного.

До оголошення підозрюваного в розшук слідчий, прокурор зобов`язаний вжити заходів щодо встановлення його місцезнаходження.

Частиною 2 ст. 281 КПК України встановлено, що про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Оскільки іншого порядку оголошення особи в міжнародний розшук ні чинний Кримінальний процесуальний кодекс України, ані інші спеціальні нормативно-правові акти не містять, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено, що підозрюваний ОСОБА_9 оголошений в розшук.

При цьому, згідно п. 4.4 Інструкції про порядок використання правоохоронними органами можливостей НЦБ Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідуванні злочинів, затвердженої спільним Наказом №3/1/2/5/2/2 від 09.01.1997 року (далі Інструкціїї), підставою для міжнародного розшуку є запит правоохоронного органу, надісланий до НЦБ.

Відтак, в даному випадку слід розмежовувати процедуру «оголошення особи у міжнародний розшук», яка регулюється положеннями ст. 281 КПК України, та процедури «міжнародного розшуку з використанням можливостей НЦБ Інтерполу в Україні», яка вже відбувається на підставі постанови про оголошення в міжнародний розшук відповідно до положень Інструкції.

Згідно з роз`ясненням Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва НПУ відповідно до статті 84 Правил Інтерполу з обробки даних, затверджених Резолюцією 80-ї сесії Генеральної Асамблеї Інтерполу AG-2011-RES-07, публікацію циркулярного розшукового повідомлення про міжнародний розшук особи з метою її арешту та подальшої екстрадиції має бути погоджено з центральним органом щодо видачі (екстрадиції) та Генеральному секретаріату Інтерполу мають бути надані чіткі та прямі гарантії, що тимчасовий арешт і видачу (екстрадицію) особи буде запитано у випадку її арешту (затримання) на території країн-членів МОКП-Інтерпол у порядку передбаченому чинним законодавством.

На дев`яносто дев`ятій сесії (27.02-03.03.2017) Комісією з контролю файлів Інтерполу ухвалено рішення, що запобіжні заходи у вигляді дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу не є ордерами на арешт у розумінні ст. 83.2 Правил Організації.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК України визначено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали суду про тримання особи під вартою.

Враховуючи викладені обставини у сукупності, з огляду на встановлені в судовому засіданні ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого переховування підозрюваного ОСОБА_9 від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу з боку останнього свідків в рамках даного кримінального провадження, можливого вчинення інших кримінальних правопорушень або продовження вчинення інкримінованого злочину, а також враховуючи, що підозрювана ОСОБА_9 оголошений в й розшук, перетнув держаний кордон України, слідчий суддя приходить до переконання про наявність підстав для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за його відсутності в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

При цьому, слідчий суддя наголошує, що нормою ч. 6 ст. 193 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчого, після затримання підозрюваної особи і не пізніш як через 48 годин з часу її доставки до місця здійснення досудового розслідування слідчий суддя за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відтак, слідчим суддею протягом 48 годин з моменту доставки підозрюваного до органу досудового розслідування, у випадку його затримання, буде здійснена перевірка необхідності застосування саме такого запобіжного заходу, а не, зокрема, більш м`якого, що належним чином забезпечить права підозрюваної особи ОСОБА_7 . Крім того, враховуючи, що на даний час вирішується питання саме про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому вирішення питання про застосування такого запобіжного заходу буде вирішуватися окремо у випадку його затримання, слідчий суддя, згідно ч. 3 ст. 183 КПК України не вирішує питання про визначення того чи іншого розміру застави, а також, згідно ч. 4 ст. 196 КПК України, не визначає дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 281, 309, 575 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 що погоджено з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування в рамках кримінального провадження №0000846 від 31.05.2023 року запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 задовольнити.

За відсутності підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Після затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніше, як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження доставити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до слідчого судді для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_9 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали слідчого судді.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1