Справа № 524/1116/24
Провадження № 1-кп/524/318/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №0003042 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Осокаровка Карагандинського району Карагандинської області, Казахстан, українця, громадянина України, освіта вища, не працюючого, особа з інвалідністю 2 групи, УБД одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у невстановленому місці, придбав ручну осколкову гранату РГН з удрано-дистанційним запалом (УДЗ), яка відноситься до категорії вибухових пристроїв. В цей момент у ОСОБА_5 виник прямий злочинний умисел, спрямований на придбання та зберігання вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу, який в подальшому зберігав за адресою проживання: АДРЕСА_1 . 23.12.2023 приблизно о 22 год. 00. хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 у ванній кімнаті підірвав осколкову гранату РГН, в результаті чого виник вибух.

У подальшому 24.12.2023, в період часу з 00 год. 21 хв. до 02 год. 16 хв., в ході санкціонованого обшуку, згідно ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука, за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено:

- рештки ручної гранати РГН, які відповідно до висновку експерта Полтавського НДЕКЦ №КСЕ-19/117-23/19737 від 28.12.2023, являється ручною осколковою гранатою РГН з ударно-дистанційним запалом (УДЗ), яка відноситься до категорії вибухових пристроїв (боєприпасів). На наданих на дослідження рештках (осколках) виявлено вибухову речовину на основі гексогену.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України, як придбання та зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

29 лютого 2024 між прокурором ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч.1 ст.263 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Захисник ОСОБА_4 також вважала можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України, при цьому обвинуваченим вищезазначена угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз і в її присутності.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України визнав повністю, вказавши, що час, місце та спосіб скоєння ним кримінального правопорушення, описаних в обвинувальному акті, викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх у повному обсязі підтверджує. Укладаючи відповідну угоду про визнання винуватості, він цілком розумів надані йому законом права, а також розяснені судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України. Крім того обвинувачений вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.ч.4, 5 ст. 474 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_5 .

Суд вважає за необхідне вирішити питання щодо речових доказів по справі з урахуванням положень ст.100 КПК України.

Так, ч.1 ст.98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, які були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вислухавши думки учасників кримінального провадження, з урахуванням того, речові докази - 11 патронів 16-го калібру; 66 патронів із яких 65 патронів 12-го калібру та 1 патрон 16-го калібру, рушниця з маркуванням BENELLI ARMI URBINO MANE ITALY 12 калібру s/w НОМЕР_1 , які направлені на зберігання в кімнату зберігання речових доказів в Кременчуцькому РУП, пневматична однозарядна гвинтівка «Crosman G1 Extreme», пружинно-поршневої конструкції з хитаючимся стволом серійний номер « НОМЕР_2 » калібру 4,5мм, яка передана на зберігання обвинуваченому, на законних підставах належать ОСОБА_5 (лист сектору контролю за обігом зброї від 01.03.2024 ), суд вважає що їх необхідно повернути ОСОБА_5 .

Слід зауважити, що їх приналежність не оспорювалась з боку сторони обвинувачення.

Рештки осколків ручної гранати РГН необхідно знищити.

Розподілити процесуальні витрати відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_3 , укладену 29 лютого 2024 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) грн.

Процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів на суму 13631,04 грн. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Речові докази: 11 патронів 16-го калібру; 66 патронів із яких 65 патронів 12-го калібру та 1 патрон 16-го калібру, рушницю з маркуванням BENELLI ARMI URBINO MANE ITALY 12 калібру s/w НОМЕР_1 , пневматичну однозарядну гвинтівку «Crosman G1 Extreme», пружинно-поршневої конструкції з хитаючимся стволом, серійний номер « НОМЕР_2 », калібру 4,5мм повернути ОСОБА_5 ; рештки ручної гранати РГН знищити.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського Апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Олександр ГУСАЧ