Справа № 182/2948/24
Провадження № 1-кс/0182/598/2024
У Х В А Л А

Іменем України

30.05.2024 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл..

ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Нікополі клопотання ст. слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Покровського відділу Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.05.2024 за № 0000250 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Курськ РФ, громадянки України, освіта 2 класи, не працюючої, не заміжньої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 04.10.1995 Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ст. 140 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі. Із приміткою: ст. 46-1 КК України відстрочити виконання вироку на 2 роки;

- 29.02.1996 Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ст. ст. 140 ч. 2, 141 ч. 2, 143 ч. 2, 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 43 КК України приєднати покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду Дніпропетровської області від 04.10.1995 року і визначити 4 роки 6 місяців позбавлення волі у ВК загального режиму з конфіскацією майна. 07.09.1998 року звільнена із Мелітопольської ВК Запорізької області на підставі постанови Мелітопольського РС Запорізької області на підставі ст. 2 ЗУ «Про амністію» від 24.07.1998 року;

- 22.05.2002 Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ст. ст. 190 ч. 2, 75 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити з випробувальним терміном 3 роки;

- 12.09.2003 Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ст. ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2, 190 ч. 2, 309 ч. 1, 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднати не відбутий термін 1 рік 6 місяців за вироком Орджонікідзевського міського суду від 22.05.2002 року до відбуття 5 років 6 місяців позбавлення волі. 21.10.2008 року звільнена із Збаразької ВК №63 Тернопільської області по відбуттю строку покарання;

- 04.03.2009 Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ст. ст. 190 ч. 2, 76 п. 4 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнити з випробувальним терміном 2 роки;

- 17.06.2010 Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ст. ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2, 190 ч.2, 70 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч. 1 КК України частково приєднати не відбутий термін 6 місяців за вироком Орджонікідзевського міського суду від 04.03.2009 року. До відбуття 4 роки 6 місяців позбавлення волі. 14.07.2015 вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі. 22.08.2016 звільнена по відбуттю строку покарання;

- 21.04.2015 Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ст. 190 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнена 19.08.2016 по відбуттю строку покарання;

- 23.02.2021 за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 22.04.2021 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 27.08.2022 Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі.

- 08.12.2023 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 2, 186 ч.2, ст.70 ч.1, ч.4 КК України до 6 років позбавлення волі. У строк відбуття покарання зараховано:

- на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838 - VIII "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" від 26.11.2015) зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі - з 01.10.2015 року до 18.08.2016 та з 16.05.2019 року до 30.01.2020 року;

- строк досудового тримання обвинуваченої ОСОБА_5 під вартою за вироком Орджонікідзевського міського суду від 27.08.2021р. з 23.08.2020 до 26.03.2021 року;

- покарання, відбуте частково за вироками Орджонікідзевського міського суду від 23.02.21р., 22.04.21р. та 27.08.2021р. з 26.03.21р. по день проголошення цього вироку. Покарання вважати відбутим. ОСОБА_5 звільнено від відбуття покарання у зв`язку з її фактичним відбуттям

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

(в режимі відеоконференцзв`язку)

захисника ОСОБА_6

(в режимі відеоконференцзв`язку) підозрюваної ОСОБА_7 ,-

в с т а н о в и в :

30 травня 2024 р. до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання ст. слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Покровського відділу Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.05.2024 за № 0000250 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_5 .

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 27.05.2024 близько 15 години ОСОБА_5 проходила біля буд. АДРЕСА_2 , де побачила раніше знайомих їй ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які разом сиділи на лавці біля під`їзду № 4 вказаного житлового будинку.

В цей же дань та час, перебуваючи там же, ОСОБА_5 побачила в руках ОСОБА_9 мобільний телефон «Samsung SM-A127F/DSN 3/32 Gb», який останній випустив із рук на землю, після чого, у ОСОБА_5 з корисливих спонукань винник злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення вказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний намір, в цей же день та час ОСОБА_5 , перебуваючи біля під`їзду № 4 будинку АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно з корисливих спонукань схопила з землі мобільний телефон «Samsung SM-A127F/DSN 3/32 Gb», належний ОСОБА_9 , та розуміючи, що її протиправні дії викриті самим потерпілим та іншими сторонніми особами, з метою доведення до кінця свого злочинного наміру, спрямованого на відкрите заволодіння чужим майном, втекла з місця вчинення злочину.

В подальшому, відкрито викраденим чужим майном ОСОБА_5 розпорядилась на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_9 згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 1992 від 29.05.2024 матеріальну шкоду на суму 2870,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, вчинений в умовах воєнного стану.

29.05.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаного злочину є наступні докази:

- допит свідка ОСОБА_8 , яка бачила момент вчинення злочину;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_8 ;

- допит потерпілого ОСОБА_9 , який бачилив момент вчинення злочину;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з потерпілим ОСОБА_9 ;

- протокол огляду та вилучення предмету мобільного телефону ОСОБА_9 ;

- повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 29.05.2024.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Під час досудового розслідування відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 ніде не працює, не навчається, неповнолітніх дітей на утриманні не має, осіб, які б перебували на її утриманні також не має, за місцем реєстрації не проживає, інших будь-яких соціальних чинників, які б стримували її у місті Покров Дніпропетровської області не має.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, і вона в повній мірі розуміє невідворотність покарання у виді позбавлення волі за відкрите викрадене чужого майна. Тому, є достатні підстави вважати, що з метою ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, а також уникнення покарання за тяжкий злочин вона може вчинити дії, пов`язані з переховуванням від органу досудового розслідування або суду, а саме виїхати за межу міста Покров Дніпропетровської області.

Також, при оцінці ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України необхідно враховувати тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, яке може бути призначене підозрюваній у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованого злочину.

Зазначена обставина вказує на існування обґрунтованого ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Окрім того, у кримінальному провадженні є потерпілий, свідки, з якими підозрювана перебуває у дружніх відносинах та які проживають в одному населеному пункті, що свідчить про те, що ОСОБА_5 може впливати на свідків, потерпілого шляхом вмовляння або погроз з метою зміни останніми своїх показів та уникнення кримінальної відповідальності, що також свідчить про наявність ризику впливу на свідків.

Об`єктивні показання всіх вищезазначених осіб мають суттєве значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Зазначений факт вказує на наявність обґрунтованого ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконного впливу на свідків, потерпілого у цьому кримінальному провадженні.

Також, слід зазначити, що ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких корисливих злочинів. Не дивлячись на те, що ОСОБА_5 після відбуття покарання, належних висновків для себе не зробила та знову вчинила корисливих тяжкий злочин, що свідчить про репутацію ОСОБА_5 та схильність останньої до неправомірної поведінки у суспільстві, в зв`язку з чим може бути належним елементом при оцінці ризику вчиняти кримінальні правопорушення у майбутньому.

Вказані обставини свідчать на існування обґрунтованого ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення.

З метою запобігання спробам ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування/суду, незаконного впливу на свідків, потерпілого у цьому кримінальному провадженні, та вчинити інше кримінальне правопорушення, необхідно обрати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Лише запобіжний захід, пов`язаний з ізоляцією від суспільства, допоможе уникнути зазначених вище ризиків.

Вказаний запобіжний захід є достатнім для запобігання цих ризиків. Запобігання вказаним ризикам шляхом застосування до підозрюваної ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо, оскільки:

- застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити нею дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України;

- під час досудового розслідування не надійшло жодних звернень та клопотань про передачу ОСОБА_5 на поруки, що виключає передачу її на поруки;

- ОСОБА_5 не має грошових заощаджень або родичів, які могли б її матеріально забезпечити, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Таким чином, підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи всі обставини, ст. слідчий просить обрати підозрюваній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор підтримала клопотання ст. слідчого та просила його задовольнити, оскільки вважає, що є обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення /злочину/, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а також є ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Підозрювана ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання слідчого. Просила застосувати до неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , де вона мешкає разом зі своєї співмешканцем ОСОБА_10 . Ніяких намірів переховуватися від слідства та суду у нього не має. Зобов`язується з`являтись до слідчого, ухилятися від слідства та суду також не буде.

ОСОБА_10 в судовому засіданні не заперечував щодо застосування до ОСОБА_5 , яка є його співмешканкою, домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої він є.

Захисник підозрюваної - адвокат ОСОБА_6 також заперечував проти задоволення клопотання слідчого та просив застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Доказів того, що її підзахисна може переховуватись від слідства немає. Тримання під вартою, це занадто суворий вид запобіжного заходу. Тому, оскільки прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти наявним ризикам, просить застосувати до його підзахисної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши прокурора, підозрювану, захисника, слідчий суддя враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

При обранні запобіжного заходу, слідчий суддя, суд, як це зазначено у ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;

3) вік та стан здоров`я;

4) міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію;

7) майновий стан;

8) наявність судимостей;

9) дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Як вбачається з наданих копій матеріалів, а саме з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинене кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 186 КК України, внесені до ЄРДР 28.05.2024 за № 0000250.

29 травня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

При вирішенні питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, однією з підстав є саме обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка, власне, випливає зі змісту процесуального рішення повідомлення про підозру.

Наявність обґрунтованої підозри є умовою законності застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Звертаючись до практики ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), «Лабіта проти Італії» (Labita v. Italy), «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom), «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану» (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan), «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), зазначається, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ця особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, тобто мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема: протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , яка бачила момент вчинення злочину; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_8 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , який бачилив момент вчинення злочину; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з потерпілим ОСОБА_9 ; протоколом огляду та вилучення предмету мобільного телефону ОСОБА_9 та повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 29.05.2024.

Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Ураховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що повідомлена ОСОБА_5 підозра на час розгляду клопотання відповідає мінімальному рівню обґрунтованості, тобто зазначені у клопотанні слідчого і додані до нього докази, досліджені в судовому засіданні, на мінімальному рівні підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, що ОСОБА_5 могла вчинити кримінальне правопорушення за наведених обставин, а наявні в матеріалах клопотання докази у їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).

Так, у клопотанні слідчим заявлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду) об`єктивно існує, бо підозрювана, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком від 7-ми до 10-ти років, яке їй загрожує у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Щодо ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків.

Також слідчий суддя вважає, що наявний заявлений стороною обвинувачення й ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), бо підозрювана може незаконно впливати на них з метою зміни показів, оскільки остання перебуває з ними у дружніх відносинах та вони мешкають в одному населеному пункті. Вказаний ризик на даному етапі досудового розслідування існує.

Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

На обґрунтування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчим у клопотанні зазначено, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштована, на життя заробляє тим, що з корисливих спонукань веде свою злочинну діяльність. Окрім того, ОСОБА_5 раніше неодноразово судима і з огляду на те, що вона обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного, корисливого злочину, існування даного ризику не виключається.

Зазначена позиція не суперечить принципу презумпції невинуватості, оскільки мова йде про ймовірну можливість особи вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, а не про звинувачення особи у вчиненні кримінальних правопорушень.

Отже, на думку слідчого судді, прокурором доведено наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення. Вказаний ризик на даному етапі досудового розслідування існує.

Однак, суд вважає, що ст. слідчим, прокурором не доведено неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів з метою застереження ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Так, суд приймає до уваги, що підозрювана ОСОБА_5 вину визнала, викрадене майно повернуто потерпілому ОСОБА_9 , активно сприяє розкриттю кримінального правопорушення.

Прокурором не доведено чинення підозрюваною перешкод у розслідуванні кримінального правопорушення, у якому її обґрунтовано підозрюють.

Крім того, у судовому засіданні ОСОБА_10 , який є власником кВ. АДРЕСА_3 , не заперечував щодо застосування до ОСОБА_5 домашнього арешту за вищевказаною адресою.

З урахуванням викладеного, суд вважає достатнім та таким, що буде відповідати встановленим обставинам справи, застосування щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Такий запобіжний захід, на думку суду, забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

Також, відповідно до п. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, а саме ч. 5 ст. 194 КПК.

З урахуванням викладеного, встановлених обставин справи та висновків суду, суд вважає необхідним покласти на підозрювану ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, суду, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- цілодобового не відлучатися з місця фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 ,без дозволу слідчого, прокурора або суду, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками по провадженню.

Керуючись статтями 132,176-179, 181,194,206 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ст. слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Покровського відділу Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.05.2024 за № 0000250 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України задовольнити частково.

Клопотання підозрюваної ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, суду, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- цілодобово не відлучатися з місця фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 ,без дозволу слідчого, прокурора або суду, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками по провадженню.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Нікопольського РУП ГУНП України в Дніпропетровській обл.

Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці, а також не більше строку досудового розслідування, тобто до 29.07.2024 і у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює слідчий, а коли справа перебуває в провадженні суду - прокурор.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1