Справа №760/1689/24 1-кс/760/1355/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна, в межах кримінального провадження № 0003583 від 01 грудня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з указаним клопотанням.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що в провадженні слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0003583 від 01 грудня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 у невстановлений слідством час, але не пізніше 26 грудня 2023, знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, вирішив вчинити кримінальне правопорушення в сфері незаконного обігу наркотичних засобів та посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів.

Так, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення незаконного придбання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, 26 грудня 2023 року повідомив раніше знайомій йому особі, яка згідно Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» обрала собі анкетні дані « ОСОБА_5 », що за грошові кошти, здійснить збут останньому особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу, на що ОСОБА_5 , будучи особою, яка залучена до конфіденційного співробітництва, надав власну згоду.

Після цього, ОСОБА_4 , у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 14-20 год. 26 грудня 2023 року, у невстановленому досудовим розслідуванні місці, незаконно придбав у невстановлений спосіб у невстановленої досудовим розслідуванням особи, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, з метою його подальшого незаконного збуту, в тому числі ОСОБА_5 .

Після цього, ОСОБА_4 26 грудня 2023 року приблизно об 11 год. 48 хв., в ході листування в месенджері «Телеграм», підтвердив ОСОБА_5 власні наміри, за грошові кошти, збути останньому особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс та визначив час і місце вчинення кримінального правопорушення, а саме цього ж дня, поблизу вулиці Нижньоключова, 14, що у місті Києві.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_4 26 грудня 2023 року приблизно о 14 год. 00 хв. з метою незаконного збуту, особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу, зберігаючи при собі раніше незаконно придбаний особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, прийшов за адресою: м. Київ, вул. Нижньоключова, 14, де на території НТУ «КПІ ім. І.Сікорського», що призначена для проведення навчальних заходів, зустрівся із ОСОБА_5 , якому під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, збув поліетиленовий пакет в середині якого міститься особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, за що отримав грошові кошти в сумі 600 гривень.

В подальшому, ОСОБА_5 26 грудня 2023 року в період часу з 14 год. 20 хв. по 14 год. 31 хв., добровільно видав працівникам правоохоронного органу, поліетиленовий пакет в середині якого міститься особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, який йому незаконно збув ОСОБА_4 , як результат проведення контролю за вчиненням кримінального правопорушення у формі оперативної закупки, санкціонованим уповноваженим прокурором.

Згідно висновку експерта КНДЕКЦ №СЕ-19/111-23/69160-НЗПРАП від 28 грудня 2023 року надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено. Надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 1,85 г.

18 січня 2024 року о 19-17 год., перебуваючи на території НТУ «КПІ ім. І. Сікорського», що за адресою: м. Київ, вул. Нижньоключова, 14, (фактичний час затримання 18-20 год. 18 січня 2024 року) в порядку статті 208 КПК України здійснено затримання ОСОБА_4 , який при собі незаконно зберігав 4 поліетиленових пакети, в середині яких міститься особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, який останній раніше незаконно придбав та зберігав при собі з метою подальшого збуту.

Крім того, 18 січня 2024 року в ході проведення санкціонованого обшуку, на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва, що проводився за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_6 та в якій фактично проживає ОСОБА_4 , виявлено та вилучено наступне, а саме: грошові кошти номіналом 200 гривень у кількості 111 купюр; грошові кошти номіналом 50 гривень у кількості 16 купюр; грошові кошти номіналом 100 гривень у кількості 40 купюр; грошові кошти номіналом 500 гривень у кількості 63 купюри; грошові кошти номіналом 1000 гривень у кількості 7 купюр; порожні поліетиленові зіп-пакети (з пазовим замком) у великій кількості.

Вилучені під час проведення обшуку речі та документи, відповідно до вимог статті 84 КПК України, можуть бути використані як докази у даному кримінальному провадженні для встановлення фактів та обставин, що згідно статті 91 зазначеного Кодексу, підлягають доказуванню.

Крім того, вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

В даному випадку є наявність обґрунтованих ризиків, які дають достатні підстави вважати, що в разі повернення речових доказів без накладення арешту, може призвести до втрати речових доказів, шляхом їх знищення та втрати речових доказів до завершення досудового слідства, що призведе до неможливості проведення слідчих дій та повного, об`єктивного, всебічного проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженні.

Беручи до уваги викладене, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, забезпечення виконання всіх необхідних слідчих дій, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, запобігання спробам перешкоджання у встановленні істини, прокурор звернувся до суду з указаним клопотанням.

12 лютого 2024 року до суду надійшли заперечення представника власника майна адвоката ОСОБА_7 проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що в матеріалах не міститься жодного доказу того, що вилучені грошові кошти відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а постанова органу досудового розслідування про визнання майна речовим доказом у кримінальному провадженні є формальною, як і посилання прокурора на те, що гроші набути кримінально протиправним шляхом.

Крім того, серед грошових коштів, вилучених під час обшуку були відсутні купюри, які були вручені особам для проведення слідчих дій.

Також, не надано доказів на підтвердження факту належності вилучених грошових коштів саме підозрюваному, оскільки наявність грошових коштів у квартирі за місцем проживання ОСОБА_4 не є беззаперечним фактом їх належності саме йому, а власником цих коштів може бути його наречена ОСОБА_8 , що підтверджується банківськими виписками з її рахунку.

З огляду на вищевикладене, просить відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна в частині грошових коштів, в іншій частині не заперечує.

Прокурор в судовому засідання клопотання підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у ньому, просив його задовольнити.

Власник майна та його представник в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про поважність причин неявки слідчому судді невідомо.

Враховуючи положення частини першої статті 171 КПК України, відповідно до якої клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе здійснити розгляд клопотання у відсутність власника майна та його представника.

Вислухавши прокурора, вивчивши клопотання та дослідивши матеріали додані до клопотання суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Положеннями пункту 7 частини другої статті 131 КПК України та частиною першою статті 170 КПК України визначено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який забезпечує тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0003583 від 01 грудня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України.

18 січня 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 16 січня 2024 року проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого виявлено та вилучено: грошові кошти номіналом 200 гривень у кількості 111 купюр; грошові кошти номіналом 50 гривень у кількості 16 купюр; грошові кошти номіналом 100 гривень у кількості 40 купюр; грошові кошти номіналом 500 гривень у кількості 63 купюри; грошові кошти номіналом 1000 гривень у кількості 7 купюр; порожні поліетиленові зіп?пакети (з пазовим замком) у великій кількості.

Постановою слідчого СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 від 18 січня 2024 року вищевказане майно визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.

Крім того, 19 січня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України.

Відповідно до вимог статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляд справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку, передбаченому статтями 170-173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно з частиною другою статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а саме, є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини десятої статті 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У клопотанні прокурора зазначено, що арешт необхідно накласти з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки незастосування арешту майна може призвести до втрати чи знищення майна. Крім того в судовому засіданні прокрор зазначив, що арешт необхідно накласти також і з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Так, зокрема, санкцією частини другої статті 307 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, ОСОБА_4 має статус підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні.

Таким чином, прокурором доведено наявність підстав вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого припущення, що зазначене вище майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже воно відповідає ознакам, зазначеним в статті 98 КПК України, що згідно з частиною третьою статті 173 КПК України дає підстави для їх арешту як речового доказу з метою збереження.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання у кримінальному провадженні.

Посилання адвоката ОСОБА_7 на те, що вилучені грошові кошти можуть належати нареченій ОСОБА_4 ОСОБА_8 оцінюються слідчим суддею критично, оскільки з наданих виписок по картковому рахунку ОСОБА_8 не вбачається, що наявні на її рахунку кошти обготівковувалися нею, тобто не доведено належність їй коштів у готівковій формі, вилучених під час обшуку. Будь-яких інших доказів на підтвердження законності походження вилучених коштів представником власника майна надано не було.

Також, слідчий суддя звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення клопотання.

З огляду на викладене та керуючись статтями 131, 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке виявлено та вилучено під час проведення обшуку 18 січня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-грошові кошти номіналом 200 гривень у кількості 111 купюр;

-грошові кошти номіналом 50 гривень у кількості 16 купюр;

-грошові кошти номіналом 100 гривень у кількості 40 купюр;

-грошові кошти номіналом 500 гривень у кількості 63 купюр;

-грошові кошти номіналом 1000 гривень у кількості 7 купюр;

порожні поліетиленові зіп-пакети (з пазовим замком) у великій кількості.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: ОСОБА_1