Справа № 513/557/24
Провадження № 1-кп/513/107/24
Саратський районний суд Одеської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2024 року Саратський районний суд Одеської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Сарата Одеської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000507 від 15 квітня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ярославка, Саратського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , під час дії воєнного стану на території держави, який був введений відповідно 24 лютого 2022 року до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, з 26 березня 2022 року Указ Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022, затверджений Законом України від 15 березня 2022 року №2119-IX, з 25 квітня 2022 року Указ Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022, затверджений Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-IX, з 22 травня 2022 року Указ Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022, затверджений Законом України від 22 травня 2022 року №2263-IX, з 23 серпня 2022 року Указ Президента України від 18 серпня 2022 року №573/2022, затверджений Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-IX, з 21 листопада 2022 року Указ Президента України від 07 листопада 2022 року №757/2022, затверджений Законом України від 16 листопада 2022 року №2738-IX, з 19 лютого 2023 року Указ Президента України від 06 лютого 2023 року №58/2023, затверджений Законом України від 11 лютого 2023 року №2915- IX, з 20 травня 2023 року Указ Президента України від 01 травня 2023 року №254/2023, затверджений Законом України від 02 травня 2023 року №3057-ІХ, з 18 серпня 2023 року Указ Президента України від 26 липня 2023 року №457/2023, затверджений Законом України від 27 липня 2023 року №3275-ІХ, з 16 листопада 2024 року Указ Президента України від 06 листопада 2023 року №734/2023, затверджений Законом України від 08 листопада 2023 року №3429-ІХ, з 14 лютого 2024 року Указ Президента України від 05 лютого 2024 року №49/2024, затверджений Законом України від 06 лютого 2024 №3564-ІХ, 15 квітня 2024 року приблизно о 19:30 годині, з корисливих мотивів, переслідуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, знаходячись на південній околиці с. Світлодолинське Білгород-Дністровського району Одеської області, відчинивши вхідні двері будівлі для відпочинку пастухів, зайшов до приміщення, звідки намагався викрасти майно, належне ОСОБА_6 , а саме: чавунну плиту з двома отворами, в комплекті з кільцями, вартістю 600 гривень, восьмигранний колосник, вартістю 232 гривні, металеву кочергу, вартістю 50 гривень, які на момент викрадення знаходились у полімерному мішку біля вхідних дверей, взявши мішок з майном до рук, вийшов з приміщення, однак довести свій злочинний умисел не зміг до кінця по причинам від нього не залежним, так як був застигнутий на місці скоєння злочину ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, суму заподіяної шкоди, вказавши на дату, мету та спосіб вчинення злочину.

Зокрема розказав, що весною цього року, у вечірній час, на фермі с.Світлодолинське побачив речі біля сторожки, які забрав собі, однак коли побачив, що власник майна повертається, повернув речі в місце де їх взяв. Щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 тих, що стосуються вирішення питання щодо долі речових доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.

Винуватість ОСОБА_5 , який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого йому злочину, знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Суд встановив, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 , вірно кваліфіковані за ч.3 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, як незакінчений замах на вчинення, таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в житло, вчинена в умовах воєнного стану.

Обираючи покарання ОСОБА_5 суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 4 ст. 185 КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винуватого, який раніше судимий не був, має постійне місце проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є інвалідом ІІ групи, позитивно характеризується.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що передбачено ст. 66 КК України.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

З огляду на зазначене, враховуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за потрібне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, в мінімальних межах, передбачених санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.

Водночас, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого, який запевнив суд, що повністю усвідомив свою провину та в подальшому вчиняти подібного не буде, позицію прокурора, який просив застосувати до обвинуваченого положення ст. 75 КК України, позицію потерпілої, яка просила призначити покарання непов`язане із позбавленням волі, керуючись тим, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, доходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому застосовує до нього вимоги ст. 75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням у мінімальних межах, та покладенням ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень. При цьому суд враховує, загальну суму матеріальної шкоди та позицію потерпілої, яка викладена у її письмовій заяві.

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлений, процесуальні витрати у кримінальному провадженні - відсутні. Запобіжний захід не обирався.

Зі змісту ч.4 ст. 174 КПК України вбачається, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Керуючись ст. 373 - 376 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , від відбування покарання з іспитовим строком на один рік.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Речові докази після вступу вироку в законну силу: чавунну плиту, колосник, металеву кочергу повернути власнику.

Арешт накладений у даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 квітня 2024 року (єдиний унікальний номер справи 495/3428/24; провадження №1-кс/495/892/2024), слід скасувати.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області.

Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1