Справа № 357/3314/24
У Х В А Л А

про тимчасовий доступ до документів

29 лютого 2024 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, клопотання старшого слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про надання тимчасового доступу до документів, у кримінальному провадженні № 0000667, яке внесене до ЄРДР 18 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,

У С Т А Н О В И В:

згідно з клопотанням, старший слідчий ОСОБА_3 просив:

(1) надати групі слідчих тимчасовий доступ до оригіналів медичної документації з можливістю їх вилучення на час проведення судово-медичної експертизи історії хвороби та всієї іншої медичної документації, включаючи, за наявності: рентген знімки, МРТ-знімки, із лікарським заключенням на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває у володінні КНП БМР « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Своє клопотання мотивував тим, що у ході досудового розслідування встановлено, що 17 лютого 2024 року, близько 23:30 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_2 , під час сутички, з необережності отримав тілесні ушкодження, попередній діагноз: внутрішньо-черевний розрив сечового міхура.

З 18 лютого 2024 року ОСОБА_4 перебуває на лікуванні в ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З метою встановлення тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_4 , необхідно провести судово-медичну експертизу. Для її проведення необхідна медична документація.

Іншим способом, аніж через тимчасовий доступ, здобути її не можливо, оскільки вона є предметом охорони лікарської таємниці.

Вказані документи потім можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, розглянув клопотання слідчого ОСОБА_3 за відсутності учасників справи, адже він звернувся із заявою про розгляд справи без його участі, КНП БМР « ІНФОРМАЦІЯ_2 » про дату, час та місце розгляду повідомлялося належним чином, причини неявки слідчому судді невідомі, тоді як згідно з ч. 4 ст. 163 КПК України, неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходами забезпечення кримінального провадження є: тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до ч. 6 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах, комп`ютерних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Згідно з ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать: відомості, які можуть становити лікарську таємницю.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 ЦК України, фізична особа має право на таємницю про стан свого здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при її медичному обстеженні.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19 листопада 1992 року № 2801-XII, медичні працівники та інші особи, яким у зв`язку з виконанням професійних або службових обов`язків стало відомо про хворобу, медичне обстеження, огляд та їх результати, інтимну і сімейну сторони життя громадянина, не мають права розголошувати ці відомості, крім передбачених законодавчими актами випадків.

Отже, інформація про стан свого здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при її медичному обстеженні є відомостями, які становлять лікарську таємницю.

Отож, слідчий, для отримання тимчасового доступу до документів, які містять лікарську таємницю, має довести усі обставини, передбачені ч. 5 та 6 ст. 163 КПК України.

Слідчою суддею установлено, що Білоцерківським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000667, яке внесене до ЄРДР 18 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

З показань потерпілого ОСОБА_4 установлено, що 17 лютого 2024 року близько 17:00 год. відпочивав спільно зі знайомими в « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». Вони випивали алкогольні напої та проводили свій час. Близько 21:00 год. він прийшов до квартири ОСОБА_5 , яка знаходиться на масиві Піщаний. У квартирі був ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Вони знову почали випивати алкоголь, в якийсь момент у нього виникла словесна суперечка з ОСОБА_8 , потім він впав, але як саме не пам`ятає. Далі він пам`ятає, що лежав поруч з шафою. Чи хтось бив його не пам`ятає.

З довідки КНП БМР « ІНФОРМАЦІЯ_2 » установлено, що ОСОБА_4 перебував у лікарні на лікуванні з 16 лютого 2024 року, із закритою травмою живота, внутрішньочеревного розриву сечового міхура.

Отже, вказані докази свідчать, що могло мати місце кримінальне правопорушення, що полягає у нанесенні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , а документи, до яких слідчий висловив намір отримати тимчасовий доступ, знаходяться в КНП БМР « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

У клопотанні слідчий стверджував, що документи до яких він просить надати тимчасовий доступ, можуть допомогти визначити ступінь тяжкості тілесних ушкоджень.

Згідно з пп. 4.1 п. 4 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17 січня 1995 року, судово-медична експертиза з метою встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень проводиться судово-медичним експертом шляхом медичного обстеження потерпілих, Проведення цієї експертизи тільки за медичними документами (історії хвороби, індивідуальній карті амбулаторного хворого тощо) допускається у виняткових випадках і лише за наявності справжніх повноцінних документів, що містять вичерпні дані про характер ушкоджень, їх клінічний перебіг та інші необхідні відомості.

Відповідно до пп. 4.2 п. 4 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17 січня 1995 року, судово-медичний експерт встановлює особу обстежуваного за паспортом чи іншим документом, що його замінює, з`ясовує у нього обставини заподіяння ушкоджень, скарги та, за потребою, інші відомості; ознайомлюється з матеріалами справи і наявними медичними документами. Всі отримані відомості фіксуються у висновку експерта (акті судово-медичного обстеження - надалі акт).

Згідно з пп. 4.3 п. 4 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17 січня 1995 року, якщо необхідні медичні документи експерту не подані, він заявляє особі чи органу, що призначив експертизу, клопотання про надання відповідних документів.

Відповідно до пп. 4.4 п. 4 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17 січня 1995 року, при проведенні судово-медичної експертизи експерт повинен використовувати оригінали медичних документів. У виняткових випадках дозволяється використання копій і виписок, за умови відображення в останніх вичерпних відомостей про ушкодження та їх клінічний перебіг. Ці документи мають бути засвідчені підписом лікаря і печаткою лікувального закладу.

Отже, для проведення судово-медичної експертизи, для визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, необхідні медичні документи.

За таких обставин, слідчий суддя погоджується зі слідчим, що медична документація стосовно ОСОБА_4 може допомоги визначити ступінь тяжкості тілесних ушкоджень та має доказове значення у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 242 КПК України, слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо: встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень.

Отже, виключно на основі експертизи, проведеної, у тому числі на основі медичної документації, можна встановити тяжкість та характер тілесних ушкоджень.

Отож, слідчий суддя погоджується, що іншими доказами, довести ті обставини, на які посилається слідчий, неможливо.

За таких обставин, слідчий суддя, дійшов висновку про наявність підстав для надання дозволу на тимчасовий доступ до документів, які містять лікарську таємницю.

Своєю чергою, згідно з ч. 7 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Отже, за вимогами вказаної норми, для отримання можливості вилучити оригінали документів, слідчий має довести одну з двох обставин:

(1) є достатні підстави вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів;

(2) вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Вказаний обов`язок кореспондується з п. 7 ч. 2 ст. 160 КПК України, згідно з якою у клопотанні про тимчасовий доступ зазначаються: обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що слідчим доведена необхідність вилучення оригіналів медичної документації стосовно ОСОБА_4 , оскільки, згідно з пп. 4.4 п. 4 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17 січня 1995 року, для проведення судово-медичної експертизи необхідні саме оригінали.

Своєю чергою, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 164 КПК України, в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів має бути зазначено: прізвище, ім`я та по батькові особи, якій надається право тимчасового доступу до речей і документів.

Отже, в ухвалі слідчого судді може бути зазначений лише один слідчий, якому надається тимчасовий доступ.

За таких обставин, слідчий суддя надає тимчасовий доступ тільки слідчому, який звернувся до суду з клопотанням ОСОБА_3 .

Отже, керуючись, ст. 159, 163 КПК України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання старшого слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про надання тимчасового доступу до документів, - задовольнити частково.

Надати старшому слідчому слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 тимчасовий доступ до оригіналів медичної документації з можливістю їх вилучення на час проведення судово-медичної експертизи історії хвороби та всієї іншої медичної документації, включаючи, за наявності: рентген знімки, МРТ-знімки, із лікарським заключенням на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває у володінні КНП БМР « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Установити строк дії ухвали тривалістю 2 (два) місяці, який обчислювати з дня її постановлення.

Роз`яснити, що згідно з ч. 1 ст. 166 КПК України, у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ірина ДУБАНОВСЬКА