Справа № 485/1000/24
Провадження №1-кп/485/110/24
Вирок

іменем України

08 травня 2024 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні № 0000053 від 29 березня 2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Снігурівка Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2020 року народження, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за контрактом на посаді старшого стрільця-оператора 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 2 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні "солдат", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого фактично за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

Солдат ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову службу на посаді старшого стрільця- оператора 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 2 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , 28 березня 2024 року близько 09:30 години, більш точного часу не встановлено, прийшов до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в якому він проживає разом зі своєю дружиною ОСОБА_4 , де між ними виник конфлікт.

В той же день, близько о 09:35 перебуваючи в кімнаті домоволодіння за вище вказаною адресою ОСОБА_3 внаслідок виниклого конфлікту з ОСОБА_4 , з метою реалізації раптово виниклого умислу направленого на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , стоячи навпроти ОСОБА_4 , долонею правої руки умисно наніс останній не менше 5 ударів в область лівої частини обличчя. З метою самозахисту ОСОБА_4 побігла до приміщення іншої кімнати, а ОСОБА_3 побіг слідом та наздогнавши ОСОБА_4 продовжив реалізовувати свій злочинний умисел та стоячи навпроти останньої, долонею правої руки умисно наніс ОСОБА_4 не менше 5 ударів в область лівої та правої частини обличчя. Самостійно припинивши свої протиправні дії ОСОБА_3 пішов з території домоволодіння.

Після того, 28 березня 2024 року близько 10:10 години, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 повернувся до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 та пройшовши до спальної кімнати будинку де перебувала ОСОБА_4 , на ґрунті раніше виниклого конфлікту, продовжуючи свої протиправні дії, підійшов до ОСОБА_4 , яка в цей момент сиділа на підлозі та умисно наніс останній не менше трьох ударів коліном лівої ноги в область обличчя, після чого ОСОБА_4 підвелася з підлоги та вийшла з кімнати в сторону коридору.

Перебуваючи в приміщенні коридору вказаного домоволодіння ОСОБА_3 наздогнав ОСОБА_4 та стоячи навпроти продовжив реалізовувати свій злочинний умисел, долонею правої руки умисно наніс останній близько трьох ударів в область обличчя. Від вказаних дій ОСОБА_4 не втрималась на ногах та впала на підлогу. В подальшому ОСОБА_3 не зупиняючись на досягнутому, рукою схопив ОСОБА_4 за волосся та почав смикати в різні сторони. Протиправні дії ОСОБА_3 припинив ОСОБА_5 , який відтягнув його від ОСОБА_4 та вивів на вулицю.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді садна в лівій лобно-скроневій ділянці, синця на нижній губі зліва та синця на внутрішній поверхні правої гомілки в нижній її частині, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.

В обвинувальному акті прокурор заявив клопотання, в якому зазначено, що у зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини, згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності, просить суд відповідно до ч. 1 ст. 302 КПК України розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додано письмову заяву ОСОБА_3 , складену за участю захисника адвоката ОСОБА_6 , в якій беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за його відсутності.

Добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності підтверджена захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_6 .

Крім цього, додано письмову заяву потерпілої ОСОБА_4 , щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Враховуючи викладене, заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, а потерпіла ОСОБА_4 не заперечує проти такого розгляду, беручи до уваги відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку спрощеного провадження, визначеному статтями 381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає доведеним обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта, оскільки воно ніким не оспорюється.

Дослідивши матеріали обвинувального акта та матеріали кримінального провадження, враховуючи те, що встановлені досудовим розслідуванням обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, учасниками судового провадження не оспорюються, що підтверджується наявними у справі їх заявами, суд дійшов висновку щодо доведеності винуватості ОСОБА_3 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_3 покарання суд керуючись вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, є кримінальним проступком.

Також судом враховано особу обвинуваченого, який одружений, має на утриманні малолітню дитину 2020 року народження, за місцем служби характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України покарання у виді штрафу, для можливого перевиховання обвинуваченого, профілактики та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що цілком відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, так і особи обвинуваченого.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Речові докази та витрати на залучення експертів для проведення експертиз та відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 369-370, 373-374, 381-382 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (вісімсот п"ятдесят грн 00 к.).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1