Справа № 344/5119/24
Провадження № 1-кс/344/2325/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), його захисника ОСОБА_7 , перекладача ОСОБА_8 , розглянувши в судовому засіданні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), в межах кримінального провадженя, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000706 від 15.12.2023, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), в обґрунтування якого покликався на те, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000706 стосовно ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.01.2024 о 10.05 год. з метою вчинення злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовин із Республіки Молдова на територію України на автомобілі «Toyota Avensis, номерний знак НОМЕР_1 , прибув громадянин Республіки ОСОБА_9 ОСОБА_10 ( ОСОБА_6 ). Упродовж дня 23.11.2024 ОСОБА_10 ( ОСОБА_6 ), у порушення вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» № 863-XIV від 08.07.1999, за невстановлених обставин незаконно придбав 2 згортки з кристалічною речовиною, вагою 1027 грама та 1038 грама, відповідно, з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено 4-ММС (4-метилметкатиноном), незаконно зберігав її в автомобілі «Toyota Avensis», номерний знак НОМЕР_1 , та перевозив територією України з метою збуту. Цього ж дня, 23.01.2024 близько 17.00 год. ОСОБА_10 ( ОСОБА_6 ) на автошляху Н-10 СтрийМамалига (об`їзна дорога м. Коломия), за невстановлених обставин незаконно придбав згорток із психотропною речовиною, обіг якої заборонено амфетаміном, у кількості 85,269 грама, зберігав її та автомобілем «Toyota Avensis», номерний знак НОМЕР_1 , перевіз із Коломийського району Івано-Франківської області до пункту пропуску «Мамалига-Крива», розташованому на автошляху Н10 поблизу АДРЕСА_1 , де був викритий працівниками правоохоронного органу.

Також, як зазначено у клопотанні, 23.01.2024 ОСОБА_10 ( ОСОБА_6 ), з метою контрабанди, незаконно придбані 2 згортки з кристалічною речовиною, вагою 1027 грама та 1038 грама з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено 4-ММС (4-метилметкатиноном), та згорток із психотропною речовиною, обіг якої заборонено амфетаміном, у кількості 85,269 грама, приховав у паливний бак автомобіля «Toyota Avensis», номерний знак НОМЕР_1 , вказаним транспортним засобом перевіз їх із Коломийського району Івано-Франківської області до пункту пропуску «Мамалига-Крива» на кордоні з Республікою ОСОБА_9 , розташованому на автошляху Н10 поблизу АДРЕСА_1 , в`їхав на територію пункту пропуску та отримав контрольний талон для проходження «по червоному коридору» серії НОМЕР_2 , однак злочин не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки його злочинну діяльність було викрито працівниками правоохоронного органу України.

У клопотанні зазначено, що у період часу з 23.12 год. 23.01.2024 до 02.32 год. 24.01.2024 в зоні митного контролю пункту пропуску «Мамалига-Крива» на кордоні з Республікою ОСОБА_9 , розташованому на автошляху Н10 поблизу АДРЕСА_1 , проведено обшук автомобіля «Toyota Avensis», номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_10 ( ОСОБА_6 ), в ході якого у паливному баку зазначеного транспортного засобу виявлено і вилучено приховані 2 згортки з кристалічною речовиною, вагою 1027 грама та 1038 грама, з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено 4-ММС (4-метилметкатиноном), та згорток із психотропною речовиною, обіг якої заборонено амфетаміном, у кількості 85,269 грама.

Матеріалами клопотання зазначається, що 24 січня 2024 року громадянина Республіки ОСОБА_11 ( ОСОБА_6 ) затримано у відповідності до ст. 208 КПК України та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України.

26 січня 2024 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду до ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) застосовано запобіжний захід тримання під вартою, визначено заставу 600 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908400,00 грн. та в разі внесення застави покладено передбачені ст. 194 КПК України обов`язки на строк до 23.03.2024.

28 лютого 2024 року колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного задоволено апеляційну скаргу прокурора, ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 26.01.2024 скасовано. Постановлено нову ухвалу, якою застосовано до ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, як альтернативного запобіжного заходу, строком на 60 днів, до 23.03.2024 включно.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, покликаючись на викладені у ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні, вказавши на безпідставність наведених у клопотанні ризиків, просила визначити підозрюваному заставу як альтернативний запобіжний захід.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Як слідує з матеріалів клопотання, у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_10 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Республіки Молдова, який до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин Республіки Молдова, зі слів раніше не судимий.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, зокрема: відомостями, які містяться у протоколах обшуку, затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, висновках судово-хімічних експертиз та іншими матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_10 ( ОСОБА_6 ) підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України, які, відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжкими.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Прокурором в судовому засіданні наведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України:

можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_10 ( ОСОБА_6 ) бажає уникнути можливого застосування до нього покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років;

можливість незаконно впливати на свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні з метою спотворення доказів стосовно фактичних обставин та здобуття можливості уникнути покарання;

можливість вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки він має стосунки з кримінальним середовищем, на території України не працевлаштований та не має постійного джерела доходу. Вказані ризики не зникли і на даний час.

При вирішенні клопотання, слідчим суддею окрім норм КПК України, враховується практика Європейського суду з прав людини, яка сформульована зокрема у рішенні "Лабіта проти Італії" від 06.04.2000 року та свідчить про те, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими обставинами у кримінальному провадженні є тяжкість злочину, який інкримінуються підозрюваному та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, і саме наведені вище обставини у їх сукупності, а також дані про особу підозрюваного підтверджують існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та дають можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою може забезпечити уникненню цих ризиків та забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного.

У рішенні "Марченко проти України" Європейський суд з прав людини повторює, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя бере до уваги вищезазначену правову позицію Європейського суду з прав людини, і приходить до висновку, що жоден із інших-альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки такі запобіжні заходи не виключатимуть ризики впливу підозрюваного на потерпілого та свідків у ході спілкування з останніми та не буде співмірним тяжкості інкримінованим злочинам.

Разом із тим, відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя має право при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Відповідно слідчий суддя приходить до переконання, що в засіданні доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тому клопотання підлягає задоволенню без визначення розміру застави.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 197, 309, 395 Кримінального процесуального Кодексу України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів, в межах строку досудового розслідування - до 19 травня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) здійснювати у державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)».

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 21.03.2024 року.