Справа №296/1176/24
УХВАЛА

Іменем України

04.03.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

представника власника майна ОСОБА_5

розглянувши клопотання про арешт майна, внесене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000050 від 25.01.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, та додані до нього матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

13.02.2024 року з Корольовського районного суду м. Житомира до Богунського районного суду м. Житомира надійшло для розгляду за підсудністю вказане клопотання, в якому слідчий просить накласти арешт на речі, предмети і документи, які 26.01.2024 виявлені та вилучені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон «IPHONE» 12 PRO ІМЕІ НОМЕР_1 з сім-карткою № НОМЕР_2 ; наручний годинник HAMILTON 4327050; кепка з написом «BOSS» чорного кольору; сім-картка LIFE НОМЕР_3 ; сім-картка LIFE НОМЕР_4 ; скретч картка LIFE № НОМЕР_5 ; скретч картка Київстар № НОМЕР_6 ; 7 ключів та два ключі від домофону; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_7 ; картка платника податків ОСОБА_6 № НОМЕР_8 .

Ухвалою від 15.02.2024 клопотання було повернуто для усунення недоліків.

01.03.2024 прокурор повторно звернувся з клопотанням, в якому вказано, що у провадженні другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомир) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, перебувають матеріали досудового розслідування №0000050 від 25.01.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що 25.01.2024 року близько 23:30 год мешканці м. Києва та Київської області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , заздалегідь розподіливши між собою ролі, а також підготувавши знаряддя та засоби, а саме: транспортний засіб, зброю, вибухові пристрої, пристрій для розбиття скла, радіостанції, газовий балончик для самооборони, рюкзак, тактичні рукавиці, ніж, використовуючи транспортний засіб марки «Форд Ренджер», зеленого кольору, 2008 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_9 , прибули неподалік домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_2 , де почали проводити заходи по спостереженню за будинком.

В подальшому шляхом візуального спостереження переконались у присутності господаря всередині будинку, близько 00:05 год 26.01.2024 року зайшли на територію даного домоволодіння, а ОСОБА_10 продовжив проводити заходи по спостереженню з автомобіля поблизу домоволодіння. ОСОБА_6 віднайшов на території подвір`я сокиру та спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , шляхом віджиму, відчинили вхідні двері будинку та проникли всередину. Перебуваючи у приміщенні веранди будинку та утримуючи в руках сокиру й інші знаряддя і засоби вчинення кримінального правопорушення, демонструючи їх потерпілому, вчинили погрозу у застосуванні насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я ОСОБА_11 .

Разом з тим, одразу на місці вчинення злочину 26.01.2024 року в порядку статті 208 КПК України були затримані ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 за підозрою у вчиненні даного кримінального злочину.

Крім того, під час затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України, в ході проведення особистого обшуку, в нього працівниками поліції виявлено та вилучено оборонну осколкову ручну гранату "Ф-1", що є бойовим припасом.

26.01.2024 за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, під час якого виявлено та вилучено наступне майно:

- мобільний телефон «IPHONE» 12PRO ІМЕІ79545 з сімкарткою № НОМЕР_2 ;

- наручний годинник HAMILTON 4327050

- Кепка з написом «BOSS» чорного кольору

- сім-картка LIFE НОМЕР_3 ;

- сім-картка LIFE НОМЕР_4 ;

- скретч картка LIFE № НОМЕР_5 ;

- скретч картка Київстар № НОМЕР_6 ;

- 7 ключів та два ключі від домофону;

- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_7 ;

- картка платника податків ОСОБА_6 № НОМЕР_8 .

В обґрунтування клопотання дізнавач зазначив, що вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження речових доказів, якими є вилучені 26.01.2024 речі, та які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, для запобігання можливості їх приховування, використання, передачі, відчуження, зміни чи знищення, та з метою позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування цим майном, щодо якого існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, необхідно накласти на нього арешт.

Крім цього, в обґрунтування клопотання слідчий посилався на допит свідка ОСОБА_12 , яка пояснила, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 - з травня 2023 року. На початку вересня 2023 року познайомилася з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який почав залишатися у неї вдома та привіз свої речі - одяг. 24.01.2024 в обідню пору доби додому прийшов ОСОБА_6 і приніс із собою мобільний телефон марки «IPHONE» 12 PRO, чоловічий годинник та чоловічу кепку. Такі речі ОСОБА_6 не належать, оскільки точно знає, що у нього у власності телефон «IPHONE» 11, н.т. НОМЕР_10 . Після чого ОСОБА_6 пішов у невідомому напрямку. В подальшому від працівників поліції дізналася, що ОСОБА_6 вчинив злочин. Після цього працівники поліції провели обшук у її квартирі та вилучили речі ОСОБА_6 . Претензій до працівників поліції не має.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив задовольнити.

Представник власника майна, адвокат ОСОБА_5 , заперечувала проти клопотання та просила відмовити у його задоволенні в повному обсязі, зазначивши, що слідчим не доведено причетності вилученого майна до інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, крім того паспорт та картка платника податків мають бути долучені до особової справи, яка зберігпється в слідчому ізоляторі та не мають на собі слідів доказового значення для доного кримінального провадження.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Застосування арешту майна, як заходу забезпечення кримінального провадження, не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КК України).

Згідно ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000050 від 25.01.2024 року здійснюється за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України.

Постановою слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Житомирській області від 26.01.2024 року майно, на яке прокурор просить накласти арешт, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

27.02.2024 до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25.03.2024, останній утримується в ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)».

Частина 4 статті 187 КК України передбачає покарання за розбій, спрямований на заволодіння майном у великих чи особливо великих розмірах або вчинений організованою групою чи в умовах воєнного або надзвичайного стану, або поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень та карається позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.

Ч. 1 ст. 263 КК України передбачає покарання за носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу та караються позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

Ч. 1 ст. 309 КК України передбачає покарання за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту та караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

До клопотання дізнавачем долучено: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, постанову про визначення (заміну) групи прокурорів, протокол допиту свідка ОСОБА_12 , повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 26.01.2024 року, ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 21.02.2024 року про надання дозволу на проведення обшуку, протокол обшуку від 26.01.2024 року, постанову про визнання речей, вилучених в ході обшуку, речовими доказами.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання, оскільки прокурором не доведено причетності вилученого під час обшуку від 26.01.2024 року паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_7 та картки платника податків ОСОБА_6 № НОМЕР_8 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, не доведено можливість використання такого майна як доказу у кримінальному провадженні та потреби кримінального провадження у накладенні арешту на таке майно.

Таким чином, прокурором не доведено, що не накладення арешту на згадуваний паспорт та картку платника податків призведе до знищення та втрати слідів, його пошкодження, псування, знищення або передачі, відчуження третім особам.

Разом з тим, клопотання в частині накладення арешту на речі, предмети і документи, які 26.01.2024 виявлені та вилучені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон «IPHONE» 12 PRO ІМЕІ НОМЕР_1 з сім-карткою № НОМЕР_2 ; наручний годинник HAMILTON 4327050; кепку з написом «BOSS» чорного кольору; сім-картку LIFE НОМЕР_3 ; сім-картку LIFE НОМЕР_4 ; скретч картку LIFE № НОМЕР_5 ; скретч картку Київстар № НОМЕР_6 та на 7 ключів, 2 ключі від домофону, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 169, 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на речі, предмети і документи, які 26.01.2024 виявлені та вилучені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон «IPHONE» 12 PRO ІМЕІ НОМЕР_1 з сім-карткою № НОМЕР_2 ; наручний годинник HAMILTON 4327050; кепку з написом «BOSS» чорного кольору; сім-картку LIFE НОМЕР_3 ; сім-картку LIFE НОМЕР_4 ; скретч картку LIFE № НОМЕР_5 ; скретч картку Київстар № НОМЕР_6 та на 7 ключів, 2 ключі від домофону.

Ухвала про арешт майна підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1