Житомирський апеляційний суд
Справа №279/1712/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/554/24
Категорія ч.5 ст.72 КК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Житомирі судове провадження №279/1712/24 за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08.04.2024,

В С Т А Н О В И В:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 про перерахунок строку відбування призначеного покарання у відповідності із Законом України №838/VIIІ від 26.11.2015 та ст.72 КК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною та просить її скасувати, а своїм рішенням задовольнити клопотання сторони захисту, зарахувати ОСОБА_8 в строк покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду від 10 жовтня 2023 року по справі №755/2567/23, строк попереднього ув`язнення з 4 червня 2023 року по день набуття вироком законної сили 10 листопада 2023 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч.5ст.72 КК України. При цьому, зазначає, що в рамках кримінального провадження №0003873 від 04.12.2022 ОСОБА_8 був затриманий 4 грудня 2023 року і по день набуття чинності вироком законної сили тримався під вартою до 10 листопада 2023 року, а саме 11 місяців і 8 днів. Так як в кримінальному проваджені 0003873 від 04.12.2022 йому було призначено максимально суворе покарання у виді 6-ти місяців арешту, які він фактично відбув 3 червня 2023 року. Наголошує, що за вироком в справі 363/4965/15-к від 10 лютого 2016 року строк тримання під вартою має зараховуватися з розрахунку: 1 день тримання під вартою відповідає - двом дням позбавлення волі. Вважає, що строк тримання під вартою з 4 червня 2023 року по день набуття вироком законної сили 10 листопада 2023 року, слід зарахувати в редакції ст.72 КК України Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк покарання» від 26.11.2015 № 838-VIII. Наголошує, що висновки суду першої інстанції, суперечать висновкам викладеним в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року в справі №663/537/17, що пов`язує застосування тої чи іншої редакції ч.5 ст.72 КК України, не з часом затримання чи відкриття кримінального провадження, а з часом вчинення кримінального правопорушення покарання за яке призначено судом. Так як покарання за вчинене правопорушення, обвинувачений вже відбув 3 червня 2023 року, і подальше тримання під вартою, пов`язане виключно з невідбутим покаранням за вироком Вишгородського районного суду від 10.02.2016 року, а отже строк попереднього ув`язнення з 4 червня 2023 року по день набуття вироком законної сили 10 листопада 2023 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч.5ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи адвоката ОСОБА_7 в підтримку своїх апеляційних вимог, думку прокурора, який заперечив щодо апеляційних вимог засудженого, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника засудженого не підлягає до задоволення з таких підстав.

Приписами ст.2 КПК України, встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно до ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Попереднє ув`язнення у розумінні положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово - психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Згідно ч.5 ст.72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

При цьому, відповідно ч.5 ст.72 КК України зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VIII, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Разом з цим, Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» №2046-VIII від 18.05.2017 до ч.5 ст.72 КК України були внесені відповідні зміни, згідно з якими, починаючи 21.06.2017 строк попереднього ув`язнення зараховується в строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Як убачається з матеріалів судового провадження 279/1712/24, ОСОБА_8 засуджено вироком Вишгородського районного суду Київської області від 10 лютого 2016 року за ч.1 ст.115 КК України на 12 років позбавлення волі. Строк відбування покарання обраховано з часу затримання з 30.06.2014, з урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України (справа №363/4965/15-к, а.п.4-11).

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 26.10.2016 вирок Вишгородського районного суду Київської області від 10 лютого 2016 року відносно ОСОБА_8 залишено без змін. Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 30.06.2014 по 26.10.2016 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (справа №363/4965/15-к, а.п.12-13).

В подальшому, засуджений ОСОБА_8 14.07.2022 звільнений з ДУ «Житомирська ВК №4» умовно-достроково на підставі ухвали Богунського районного суду м.Житомира від 14.07.2022 (а.п.23).

В свою чергу, вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 10.10.2023 ОСОБА_8 засуджено за ч.1 ст.136 КК України до 6 місяців арешту. На підставі ч.1,4 ст.71, ст.72 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Вишгородського райсуду Київської області від 10.02.2016 та остаточно до відбуття призначено 1 рік 9 місяців позбавлення волі. Строк покарання обраховано з 04.12.2022 року, тобто з моменту його затримання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавленню волі. Вирок набрав законної сили 07.11.2023 (справа №755/2567/23, кримінальне провадження №0003873, а.п.23-35, 71).

Зазначене судове рішення є чинним та як встановлено судом апеляційної інстанції не було предметом оскарження. Ці обставини підтверджено захисником засудженого в суді апеляційної інстанції.

Згідно протоколу затримання від 05.12.2022 - 04 грудня 2022 року о 18 годині 10 хвилин ОСОБА_8 було затримано у рамках досудового розслідування кримінального провадження №0003873 від 04.12.2022 (а.п.62).

За таких обставин, факт умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_8 (ухвала Богунського районного суду м.Житомира від 14.07.2022) від призначеного покарання вироком Вишгородського районного суду Київської області від 10.02.2016, вчинення ним в цей період кримінального правопорушення та приєднання до нового покарання (вирок Дніпровського районного суду м.Києва від 10.10.2023) невідбутої частини покарання за вироком Вишгородського райсуду Київської області від 10.02.2016, робить неможливим застосування ч.5 ст.72 КК України (фактично повторного) та зарахування засудженому попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року №838-VIII) за вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 10.10.2023. При цьому, питання застосування положень ч.5 ст.72 КК України було конкретно вирішено вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 10.10.2023, який не оскаржувався у відповідному порядку.

Апеляційний суд звертає увагу, що застосування принципу зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі здійснюється виключно в межах того самого кримінального провадження, в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі виключно на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 26 листопада 2015 року №838-VIII.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її зміни чи скасування з мотивів викладених в апеляційній скарзі засудженого - відсутні.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08.04.2024, якою відмовлено в задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 про перерахунок строку відбування призначеного покарання у відповідності із Законом України №838/VIIІ від 26.11.2015 та ст.72 КК України, - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :