Справа № 178/1296/24
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

28 травня 2024 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження №0000040 від 07.05.2024 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, має середню освіту, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий:

10.04.2024 Криничанським районним судом за ч.1 ст.164 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 рік;

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.190 КК України,-

У С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 , 22.02.2024 у денну пору доби, перебуваючи за місцем на той час тимчасового мешкання за адресою: АДРЕСА_4 , з метою заволодіння чужим майном під час бесіди з ОСОБА_5 під приводом тимчасового використання для святкування особистого дня народження попрохав у ОСОБА_6 музичну портативну колонку марки «MOXOM» моделі IPX7 MX-SK06, чорного кольору, яка належить останньому.

ОСОБА_3 , використовуючи раніше товариські відносини, які були між останніми, запевнив ОСОБА_5 , що після використання у визначений термін, поверне вищевказану музичну колонку, та ОСОБА_5 , будучи впевненим у дійсності намірів останнього, передав до рук ОСОБА_3 . портативну музичну колонку марки «MOXOM» IPX7 MX-SK06, чорного кольору.

ОСОБА_3 , скориставшись тим, що ОСОБА_5 введений о оману, добровільно передав зазначену музичну колонку з метою особистого користування, діючи умисно, з корисливих мотивів, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, та усвідомлюючи їх наслідки, з метою особистого збагачення, розпорядився наданою йому у тимчасове користування музичною колонкою марки «MOXOM» моделі IPX7 MX-SK06, чорного кольору, яка належить ОСОБА_5 , на власний розсуд, а саме продав зазначену музичну колонку третій особі та отримав за неї грошові кошти в сумі 140 гривень.

В подальшому, ОСОБА_3 прохання потерпілого повернути вищевказану музичну колонку марки «MOXOM» IPX7 MX-SK06 чорного кольору, ігнорував та зустрічей уникав.

Таким чином, ОСОБА_3 шляхом зловживання довірою заволодів майном потерпілого ОСОБА_5 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду, яка згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2421/24 від 13.05.2024 становить 516,24 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 надійшов до суду в порядку ст. 302 КПК України.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_7 , вбачається, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, тобто в заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно з ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, характеризується посередньо, раніше судимий; ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, а саме: його класифікацію за ст.12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення неправомірних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини 1 статті 190 КК України, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних проступків (злочинів, кримінальних правопорушень).

Питання доцільності застосування запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Ураховуючи роз`яснення, які містяться в п.п. 1, 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до наведеного, призначаючи покарання винному суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про винну особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення такої особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого злочину.

Абзацом 2 п. 2 вищевказаної постанови визначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази в кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.190 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі ч.ч.1,4 ст.70 КК України ОСОБА_3 визначити міру покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Криничанського районного суду від 10.04.2024 у вигляді обмеження волі строком один рік, звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на один рік, більш суворим призначене цим вироком і остоточно призначити покарання у вигляді 2 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбуття покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк терміном 2 роки. У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання.

Речові докази по кримінальному провадженню: музичну колонку МОХОМ ІРХ7 МХ-SK06, чорного кольору, картонну упаковку від музичної колонки - повернути ОСОБА_5 .

Зняти арешт з музичної колонки МОХОМ ІРХ7 МХ-SK06, чорного кольору, накладений ухвалою Криничанського районного суду від 15.05.2024.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1