Справа № 462/4128/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/625/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові у режимі відеоконференції кримінальне провадження № 462/4128/22 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Улан-Уде російської федерації, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 111 КК України,

з участю секретарів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_10 ,

за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_10 на вирок Залізничного районного суду м. Львова від 16 травня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Залізничного районного суду м. Львова від 16 травня 2023 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, та призначено йому покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 визначено рахувати з моменту його фактичного затриманні - з 20 травня 2022 року.

Вирішено питання щодо арешту, накладеного ухвалою Галицького районного суду м. Львова та щодо речових доказів.

Вироком суду встановлено, що 24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі - ООН).

До складу ООН входять Україна, Російська Федерація та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ООН, усі Члени вказаної організації утримуються в своїх міжнародних відносинах від погрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним із Цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН № 36/103 від 9 грудня 1981 року про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями - № 2131 (ХХ) від 21 грудня 1965 року, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету; № 2625 (XXV) від 24 жовтня 1970 року, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН; № 2734 (ХХV) від 16 грудня 1970 року, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, та № 3314 (ХХІХ) від 14 грудня 1974 року, що містить Визначення агресії, - установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Крім того, у статтях 1-5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року № 3314 (ХХІХ) серед іншого визначено, що ознаками агресії є:

- застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави;

- застосування збройної сили державою в порушення Статуту ООН.

Будь-яке з наступних діянь, незалежно від оголошення війни, кваліфікується як акт агресії:

- вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або частини її;

- бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;

- блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави;

- напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські та повітряні флоти іншої держави;

- застосування збройних сил однієї держави, що знаходяться на території іншої держави за угодою з приймаючою державою, у порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після припинення дії угоди;

- дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження іншої держави, використовувалася цією іншою державою для здійснення акту агресії проти третьої держави;

- засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, які мають настільки серйозний характер, що це є рівносильним наведеним вище актам, або її значна участь у них.

Жодні міркування будь-якого характеру, чи то політичного, економічного, військового чи іншого характеру, не можуть слугувати виправданням агресії.

Крім того, принципи суверенної рівності, поваги прав, притаманних суверенітету, незастосування сили чи погрози силою, непорушності кордонів, територіальної цілісності держав, мирного врегулювання спорів та невтручання у внутрішні справи держав були закріплені також у Заключному акті Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року, який підписаний СРСР, правонаступником якого є російська федерація.

Статтями 1 та 2 III Конвенції про відкриття воєнних дій від 18 жовтня 1907 року, яка вступила в дію 26 січня 1910 року та 7 березня 1955 року визнана СРСР, правонаступником якого є російська федерація, передбачено, що військові дії між державами не повинні починатися без попереднього та недвозначного попередження у формі або мотивованого оголошення війни, або ультиматуму з умовним оголошенням війни. Про існування стану війни має бути без зволікання оповіщено нейтральним державам, і він матиме для них дійсну силу лише після отримання оповіщення.

Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. Згідно з цим документом територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали понад 68 держав світу, серед яких і російська федерація (далі - РФ).

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 (далі - Декларація) вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

31 травня 1997 року, відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань згідно із Заключним актом Наради з безпеки і співробітництва в Європі, Україна та російська федерація уклали Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією (ратифікований Законом України від 14 січня 1998 року №13/98-ВР та Федеральним Законом російської федерації від 2 березня 1999 року № 42-ФЗ). Відповідно до статей 2 - 3 зазначеного Договору, російська федерація зобов`язалася поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих між ними кордонів та зобов`язалася будувати відносини одна з одною на основі принципів взаємної поваги, суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, мирного врегулювання спорів, незастосування сили або погрози силою, у тому числі економічні та інші способи тиску, права народів вільно розпоряджатися своєю долею, невтручання у внутрішні справи, додержання прав людини та основних свобод, співробітництва між державами, сумлінного виконання взятих міжнародних зобов`язань, а також інших загальновизнаних норм міжнародного права.

Відповідно до опису і карти державного кордону, які є додатками до Договору між Україною та російською федерацією про українсько-російський державний кордон від 28 січня 2003 року (ратифікований російською федерацією 22 квітня 2004 року), територія Автономної Республіки Крим, м. Севастополя, Донецької і Луганської областей відноситься до території України.

Статтями 1-3 Конституції України, яка прийнята Верховною Радою України 28.06.1996, визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно зі статтею 5 Конституції України, носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. Систему адміністративно-територіального устрою України складають: АР Крим, області, зокрема Донецька та Луганська, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про основи національної безпеки України» - інформаційною безпекою є, зокрема, захищеність України від намагань маніпулювати суспільною свідомістю, у тому числі шляхом поширення недостовірної, неповної або упередженої інформації.

Стаття 8 Закону України «Про основи національної безпеки України» зазначає, що з урахуванням геополітичної і внутрішньої обстановки в Україні діяльність усіх державних органів має бути зосереджена, зокрема на прогнозуванні, своєчасному виявленні, попередженні і нейтралізації зовнішніх і внутрішніх загроз національній безпеці, збереження соціально-політичної стабільності суспільства та зміцнення позицій України у світі. Основним напрямом державної політики з питань національної безпеки України в інформаційній сфері є, крім іншого, забезпечення інформаційного суверенітету України.

20 лютого 2014 року, з метою блокування та захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури для забезпечення військової окупації та подальшої анексії рф території АР Крим і м. Севастополя, усупереч вимогам пунктів 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 5 грудня 1994 року, пунктів 3, 8 Меморандуму про підтримку миру та стабільності в Співдружності Незалежних Держав від 10 лютого 1995 року, статей 2, 3 Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією, принципів Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року, а також всупереч вимогам частини 4 статті 2 Статуту ООН, Декларації Генеральної Асамблеї ООН № 36/103 від 9 грудня 1981 року про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та декларацій, затверджених резолюціями Генеральної Асамблеї ООН № 2131 (ХХ) від 21 грудня 1965 року, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету, № 2625 (XXV) від 24 жовтня 1970 року, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН, № 2734 (ХХV) від 16 грудня 1970 року, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, № 3314 (ХХІХ) від 14 грудня 1974 року, що містить Визначення агресії, статей 1, 2 III Конвенції про відкриття воєнних дій від 18 жовтня 1907 року, статей 1, 2, 68 Конституції України, на територію суверенної держави Україна, а саме АР Крим і м. Севастополь, представниками влади рф і службовими особами ЗС рф розпочато збройне вторгнення регулярних військ рф на територію України.

Частиною 2 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 № 1207-VII констатовано, що тимчасова окупація території України розпочалася 20 лютого 2014 року.

Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18 січня 2018 року № 2268-VIII визначено, що збройна агресія російської федерації розпочалася з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності; російська федерація чинить злочин агресії проти України та здійснює тимчасову окупацію частини її території за допомогою збройних формувань російської федерації, що складаються з регулярних з`єднань і підрозділів, підпорядкованих Міністерству оборони російської федерації, підрозділів та спеціальних формувань, підпорядкованих іншим силовим відомствам російської федерації, їхніх радників, інструкторів та іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих російською федерацією, а також за допомогою окупаційної адміністрації російської федерації, яку складають її державні органи та структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні російській федерації самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.

Відповідно до рішення Ради національної безпеки і оборони України (далі по тексту РНБО) від 14 вересня 2020 року "Про Стратегію національної безпеки України", затвердженої Указом Президента України № 392/2020 від 14 вересня 2020 року - Для відновлення свого впливу в Україні російська федерація, продовжуючи гібридну війну, системно застосовує політичні, економічні, інформаційно-психологічні, кібер- і воєнні засоби; посилюються угруповання збройних сил російської федерації та їх наступальний потенціал, регулярно проводяться масштабні військові навчання поблизу державного кордону України, що свідчить про збереження загрози військового вторгнення; зростає мілітаризація територій тимчасово окупованої Автономної Республіки Крим та міста Севастополя; зберігається загроза з боку російської федерації вільному судноплавству у Чорному та Азовському морях, Керченській протоці. Спеціальні служби іноземних держав, насамперед російської федерації, продовжують розвідувально-підривну діяльність проти України, намагаються підживлювати сепаратистські настрої, використовують організовані злочинні угруповання і корумпованих посадових осіб, прагнуть зміцнити інфраструктуру впливу. Деструктивна пропаганда як зовні, так і всередині України, використовуючи суспільні протиріччя, розпалює ворожнечу, провокує конфлікти, підриває суспільну єдність. Державний суверенітет, територіальна цілісність, демократичний конституційний лад та інші життєво важливі національні інтереси мають бути захищені також від невоєнних загроз з боку російської федерації та інших держав, зокрема спроб спровокувати внутрішні конфлікти.

21 лютого 2022, з метою створення приводів для ескалації конфлікту і спроби виправдання своєї агресії перед громадянами російської федерації та світовою спільнотою, російською федерацією визнано «Донецьку народну республіку» та «Луганську народну республіку» незалежними державами.

24 лютого 2022 року о 5 годині Президентом російської федерації оголошено рішення розпочати військову операцію в Україні, у зв`язку з чим здійснено пуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військових штабах і складах Збройних сил України, а також здійснено вторгнення на територію суверенної держави Україна.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", в Україні введено воєнний стан.

У період повномасштабної збройної агресії російської федерації проти України, з 24.02.2022 року, але не пізніше початку квітня 2022 року ОСОБА_5 , не сприймаючи державну владу в Україні та сповідуючи ідеї проросійської спрямованості, сформовані на основі комуністичної ідеології та радянської пропаганди щодо верховенства радянського соціалізму над відкритим суспільством, діючи умисно, з ідеологічних мотивів та мотивів непогодження з політикою представників української влади, встав на злочинний шлях за наступних обставин.

Так, у період з 24.02.2022 по квітень 2022 (точної дати органом досудового розслідування не встановлено), в умовах ведення бойових дій рф на території України, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на співпрацю з рф, її представниками, шляхом збирання з метою передачі вказаним представникам відомостей про пересування Збройних Сил України, місць розташування військових об`єктів та об`єктів критичної інфраструктури у АДРЕСА_2 , на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України та з метою допомоги у проведенні підривної діяльності проти України.

З метою реалізації вказаного злочинного умислу за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, способу та часу, у період повномасштабної збройної агресії рф, однак не пізніше квітня 2022 року, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки та бажаючи їх настання, встановив зв`язок із невстановленим слідством представником рф, використовуючи для зв`язку з ним, отримання завдань та надання інформації месенджер «Telegram», з використанням власного мобільного телефону Redmi Note 5 з абонентським номером НОМЕР_1 .

За результатами встановлення контакту із представниками розвідувальних органів російської федерації, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, способу та часу, у період повномасштабної збройної агресії рф, але не пізніше квітня 2022 року, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки та бажаючи їх настання, розпочав збір з метою передачі представникам російської федерації відомостей про пересування Збройних Сил України, місць розташування військових об`єктів та об`єктів критичної інфраструктури у АДРЕСА_2 .

Водночас, з метою конспірації своєї діяльності щодо передачі зібраної ним інформації, ОСОБА_5 використовував зареєстрований на його абонентський номер НОМЕР_1 обліковий запис у месенджері «Telegram», приховав абонентський номер представника рф, якому надсилав цю інформацію, позначивши його у телефонній книжці лише символом НОМЕР_5, а також встановив автоматичне видалення надісланих та отриманих повідомлень.

За викладених обставин, у період з 10.04.2022 по 19.05.2022 ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Львові, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки та бажаючи їх настання, здійснюючи попередній огляд у сервісі «Гугл карти» (Goggle maps) об`єктів критичної інфраструктури, військових частин у АДРЕСА_2 , за допомогою власного мобільного телефону виготовляв знімки екрану з картами місцевості у м. Львові та області, на яких помічав червоним маркером автомобільні, залізничні мости, залізничні колії, на яких на час їх виготовлення знаходились залізничні вагони, військові частини ЗСУ. Вказані знімки екрану власного телефону, а також їх відредаговані копії, які містили внесені ОСОБА_5 позначення, останній надсилав за допомогою власного мобільного телефону та створеного на ньому облікового запису у месенджері «Telegram» представнику рф, позначеному у телефонній книжці символом НОМЕР_5

Крім цього, у вказаний вище спосіб ОСОБА_5 за власною ініціативою, а також на виконання завдання представника рф, повідомляв отриману за невстановлених слідством обставин інформацію щодо переміщення Збройних Сил України, залізничних вагонів, заплановану роботу щодо технічного огляду літаків на ДП «Львівський державний авіаремонтний завод».

Зокрема, у період з 10.04.2022 по 19.05.2022 ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення умисних дій на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, шляхом надання допомоги рф, її представникам в проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану, зібрав, виготовив, надіслав та повідомив представнику рф наступну інформацію:

- 10.04.2022, приблизно о 21 год. 29 хв., фрагмент карти з сервісу «Гугл карти» (Goggle maps ) з розташованою на околицях АДРЕСА_5 військовою частиною та військовою технікою на її території;

- 11.04.2022, приблизно о 16 год. 38 хв., фрагмент зображення з сервісу «Гугл карти» (Goggle maps, перегляд вулиць) з розташованим на АДРЕСА_6 ІНФОРМАЦІЯ_8;

- 13.04.2022, приблизно о 23 год. 08 хв., фрагмент зображення з сервісу «Гугл карти» (Goggle maps) з розташованим на АДРЕСА_2 ДП «Львівський державний авіаремонтний завод»;

- 20.04.2022 , приблизно о 16 год. 40 хв., фрагмент зображення з сервісу «Гугл карти» (Goggle maps) з розташованими вздовж АДРЕСА_7;

- 21.04.2022 , приблизно о 12 год. 06 хв. фрагмент зображення з сервісу «Гугл карти» (Goggle maps) з розташованою між АДРЕСА_8;

- 25.04.2022, приблизно о 09 год. 18 хв., фрагмент зображення з сервісу «Гугл карти» (Goggle maps) з розташованими вздовж вулиць АДРЕСА_9;

- 25.04.2022 , приблизно о 09год. 38 хв., фрагмент зображення з сервісу «Гугл карти» (Goggle maps), з розташованим на АДРЕСА_10;

- 28.04.2022, приблизно о 23 год. 36 хв. фрагмент зображення з сервісу «Гугл карти» (Gogglemaps)з обведеною маркером місцевістю поблизу АДРЕСА_11;

- 28.04.2022, приблизно о 23 год. 48 хв., фрагмент карти з сервісу «Гугл карти» (Goggle maps) з розташованою на околицях АДРЕСА_5 військовою частиною та військовою технікою на її території;

- 29.04.2022, приблизно о 00 год. 05 хв., фрагмент карти з сервісу «Гугл карти» (Goggle maps ) з обведеним червоним маркером залізничним мостом, що на АДРЕСА_12;

- 29.04.2022, приблизно о 10 год. 28 хв., фрагмент карти з сервісу «Гугл карти» (Goggle maps) з обведеним червоним маркером на залізничних коліях, що поблизу розташованого між АДРЕСА_13;

- 29.04.2022, приблизно о 10 год. 29 хв., фрагмент карти з сервісу «Гугл карти» (Goggle maps) з обведеним на залізничних коліях, що поблизу розташованого на АДРЕСА_2 , місцем розміщення залізничних вагонів;

- 30.04.2022, приблизно о 10 год. 28 хв., фрагмент карти з сервісу «Гугл карти» (Goggle maps) з розташованою на захід від населеного АДРЕСА_14;

- 30.04.2022, приблизно о 11 год. 23 хв., фрагмент карти з сервісу «Гугл карти» (Goggle maps ) з обведеним червоним маркером залізничним мостом, що між АДРЕСА_15;

- 01.05.2022, приблизно о 22 год. 00 хв., фрагменти карти з сервісу «Гугл карти» (Goggle maps) з обведеним червоним маркером автомобільним мостом автодороги АДРЕСА_16;

- 01.05.2022, приблизно о 22 год. 20 хв., фрагмент карти з сервісу «Гугл карти» (Goggle maps) з обведеним червоним маркером залізничним мостом, що між АДРЕСА_17;

- 01.05.2022, приблизно о 22 год. 22 хв., фрагмент карти з сервісу «Гугл карти» (Goggle maps) з обведеним червоним маркером на залізничних коліях, що простягаються під автомобільним мостом на АДРЕСА_18;

- 01.05.2022, приблизно о 23 год. 56 хв., фрагмент карти з сервісу «Гугл карти» (Goggle maps) з розташованою на АДРЕСА_19;

- 04.05.2022, приблизно з 10 год. 55 хв. до 11 год. 13 хв., фрагменти карти з сервісу «Гугл карти» (Goggle maps) з обведеними на об`їзній дорозі з АДРЕСА_20, а також позначеними напрямками руху;

- у період з 23.04.2022 по 17.05.2022 (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) надіслав зроблений ним під час руху власним автомобілем по АДРЕСА_21, що на АДРЕСА_2 »;

- 17.05.2022 о 14 год. 05 хв. повідомив про здійснені обстріли по Львівщині;

- 17.05.2022 о 16 год. 24 хв. надіслав фрагмент карти з сервісу «Гугл карти» (Goggle maps) з обведеними на ньому червоним маркером сервісом «ІНФОРМАЦІЯ_9» на АДРЕСА_2 , лісистою місцевістю з можливим розташування заводу над залізничним полотном, що проходить паралельно АДРЕСА_4, а також залізничним мостом між АДРЕСА_17.

- 18.05.2022 о 23 год. 35 хв. повідомив про наявність значної кількості вагонів-цистерн на залізничних коліях та поблизу залізничного вокзалу у м. Львові;

- 19.05.2022 о 10 год. 00 хв. повідомив, що на ДП «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» очікуються винищувачі для подальшого проведення їхнього технічного обслуговування.

Водночас, 17.05.2022 о 16 год. 00 хв. ОСОБА_5 отримав завдання від представника рф встановити можливу присутність у м. Львові іноземців, які мали приєднатись до іноземного легіону територіальної оборони, 17.05.2022 о 18 год. 29 хв. завдання щодо встановлення місцезнаходження об`єктів ЗСУ та територіальної оборони, 19.05.2022 о 09 год. 59 хв. завдання з`ясувати інформацію про переміщення особового складу ЗСУ з околиць м. Одеси на Схід України.

Крім цього, 19.05.2022, приблизно о 20 год. 20 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи на автомобільному мості, що на АДРЕСА_2 , за допомогою власного мобільного телефону здійснив фотографування залізничних вагонів, що знаходились поблизу моста. В подальшому, вказані фотографії, а також встановлені ним обставини ОСОБА_5 за допомогою месенджера «Telegram» повідомив та надіслав представнику рф, позначеному у його телефонній книжці символом НОМЕР_5

На вирок суду захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу з доповненнями, у якій просить скасувати вирок суду щодо ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 111 КК України, а кримінальне провадження щодо нього закрити на підставі п.3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Додатково клопоче про допит в якості свідків понятих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та повторно дослідити усі письмові докази та надати їм належну оцінку відповідно до ст.. 94 КПК України.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник покликається на те, що вищевказаний вирок ухвалений з численними порушеннями норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог, захисник зазначає, що формулювання обвинувачення, як воно викладено в обвинувальному акті та в оскаржуваному вироку не є конкретним за змістом, всупереч вимогам п.«а» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 24.10.2003 «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві», що порушує право ОСОБА_5 знати у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують для реалізації свого ефективного права на захист.

Захисник стверджує, що у діях ОСОБА_5 відсутній склад злочину, передбачений ч. 2 ст. 111 КК України, зокрема відсутня суб`єктивна сторона злочину, так як ОСОБА_5 не усвідомлював, що надає допомогу іноземній державі у підривній діяльності; вчинені ОСОБА_5 дії не підпадають під ознаки підривної діяльності.

Вважає, що діяння, які інкримінуються ОСОБА_5 ніяким чином не підпадають під поняття «підривна діяльність».

Окрім цього, апелянт зазначає, що судом достеменно не встановлено, чи є ОСОБА_5 громадянином України, а документи, що підтверджують громадянство обвинуваченого судом не досліджувалися взагалі, а тому, на думку захисника, існують сумніви, чи є ОСОБА_5 суб`єктом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Апелянт звертає увагу, що ОСОБА_5 категорично заперечив знайомство з «невідомим представником рф», «представниками розвідувальних органів російської федерації», чи мешканцем м. Люберці, рф, ОСОБА_15 , і ці твердження жодним чином не спростовані.

Зауважує, що за відсутності ознаки державної зради або шпигунства, дії обвинуваченого слід було б кваліфікувати за ст.. 114-2 КК України.

Вказує, що суд не взяв до уваги та не виклав у вироку показання обвинуваченого ОСОБА_5 .

Вважає, що у матеріалах справи відсутня інформація про те, що ОСОБА_5 виготовляв знімки екрану з картами місцевості у м. Львові та області, на яких помічав червоним маркером автомобільні, залізничні мости, залізничні колії, на яких на час їх виготовлення знаходились залізничні вагони, військові частини ЗСУ.

Захисник стверджує, що докази у справі сфальсифіковані, інформація про переміщення військових літаків не містить грифу таємності, а інформацію про влучання у автосервіс «ІНФОРМАЦІЯ_9» можна отримати з засобів масової інформації, ОСОБА_5 не здійснював фотографування залізничних вагонів 19.05.2022; а з його мобільним телефоном проведено маніпуляції.

На думку апелянта, під час досудового розслідування мали місце численні порушення кримінального процесуального закону, а саме: незаконне затримання та вилучення речового доказу - телефону; обшук проведено без достатніх правових підстав; правова допомога ОСОБА_5 з моменту його фактичного затримання не надавалася.

Окрім вказаного, захисник стверджує, що розгляд справи проведено незаконним складом суду, оскільки колегія суддів безпідставно відмовила стороні захисту у задоволенні відводу судді ОСОБА_1 . Сторона захисту переконана, що внаслідок упередженості головуючої судді ОСОБА_1 (зокрема, безпідставна відмова головуючої у допиті понятих) судове рішення ухвалене незаконним складом суду.

Також апелянт звертає увагу на невідповідність призначеного покарання тяжкості ніби то вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення та особі обвинуваченого: не взято до уваги, що на утриманні обвинуваченого перебуває неповнолітній син Назар, а інший син Денис, хоч і досяг повноліття, проте навчається, а тому перебуває на утриманні батьків.

Також судом не взято до уваги відсутність матеріальної шкоди не тільки за фактом не звернення з позовом будь-кого, а й неможливості з`ясування цих обставин через не дослідження у судовому засіданні. Не погоджується захисник і з обтяжуючим покарання обставинами, які зазначив суд у вироку, та вважає такі проявом упередженості суду.

Захисник в апеляційній скарзі стверджує, що не встановлено обставин, способу та часу передачі інформації; не проведено експертизи телефону; огляд телефону відбувся з непопередженням про кримінальну відповідальність експерта; необ`єктивність та упередженість суду через відмову призначити експертизу мобільного телефону з метою з`ясувати чи міститься програмне забезпечення для спілкування в мережі інтернет (Viber, WhatsApp, Telegram) та інформація щодо відправки текстових чи графічних файлів документів, які містять спеціальні позначення (грифи обмеження доступу), чи іншу захищену інформацію.

Апелянт наголошує, що вирок суду ухвалений на підставі необ`єктивно з`ясованих обставин, не є обґрунтованим та вмотивованим.

У доповненнях до апеляційної скарги захисник звертає увагу на допущену, на його думку, фальсифікацію слідчий дій і, як наслідок, складених за результатами їх проведення протоколів, у яких наявні порушення вимог ст.ст. 104-105 КПК України в частині спотворення місця і часу проведення процесуальної дії, відомостей про вилучені речі та спосіб їх ідентифікації, а також додатків до протоколів.

Так, 21.05.2022 слідча суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_16 у справі №461/2418/22 ухвалила рішення про обрання запобіжного заходу взяття під варту щодо ОСОБА_5 , а 13.07.2022 ухвалила рішення щодо нього про продовження строку тримання під вартою.

Захисник стверджує, що після ознайомлення з матеріалами справи № 461/2418/22 за період з 21.05.2022 до 05.08.2022 (провадження 1-кс/461/2726/22) ним встановлено факт фальсифікації старшим слідчим ОСОБА_17 протоколу огляду від 27.06.2022.

Зокрема, інформація у названому протоколі у справі № 461/2418/22 (т. 1 а.с. 199) кардинально відрізняється інформації, у тому ж протоколі, який міститься у матеріалах справи № 462/4128/22, які перебувають на розгляді Львівського апеляційного суду у цьому ж протоколі (т.1 а.с.185-199).

Звертає увагу, що огляд дисків з інформацією з мобільного телефону ОСОБА_5 проводився 26.06.2023 одночасно в різних місцях слідчим та прокурором, що є неможливо.

Отже, підсумовуючи вищевикладене сторона захисту вважає, що органи досудового розслідування сфальсифікували обставини, спосіб та час передачі інформації; грубо порушуючи кримінальний процесуальний закон, зокрема ст. 242 КПК України, не провели експертизу, а лише залучили спеціаліста СБ України для огляду та фальсифікації обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_8 подав заперечення на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 . Вважає доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_10 необґрунтованими, а вирок Залізничного районного суду м. Львова від 16.05.2023 щодо ОСОБА_5 законним.

На переконання прокурора, колегія суддів, ретельно проаналізувавши усі надані сторонами кримінального провадження докази з точки зору доведеності ознак складу злочину, інкримінованого обвинуваченому, об`єктивно дійшла переконання, що сукупність встановлених під час судового розгляду обставин виключає будь-яке інше розуміння подій, викладених у вироку суду, і версія сторони обвинувачення не містить сумнівів в її обґрунтованості та не спростовується доводами сторони захисту.

Просить вирок Залізничного районного суду м. Львова від 16.05.2023 стосовно

ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

У запереченнях на доповнення апеляційної скарги захисника прокурор вказує, що предметом проведених 20.06.2022 слідчим та прокурором оглядів була отримана за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення інформація, яка зберігалася на оптичних дисках. При цьому предметом огляду були не самі диски, оскільки перегляд збереженої на них інформації не потребував їх постійного використання, а дозволив їх копіювання на інший магнітний носій, про що прокурором було зазначено у протоколі огляду. А тому вказане не свідчить про фальсифікацію протоколів огляду.

Також вважає, що те, що слідчий імовірно помилково зазначив у кінцевій частині протоколу огляду інших мобільних телефонів, окрім «Редмі Ноут 5», не є істотним порушенням кримінального процесуального закону та не свідчить про фальсифікацію результатів огляду.

Окрім цього, прокурор вказує, що огляд мобільного телефону ОСОБА_5 проведено як огляд предмету з оформленням відповідних протоколів, складених з дотриманням вимог КПК, і не був пов`язаний з доступом до електронних інформаційних систем у розумінні ч. 1 ст. 264 КПК України, а тому не потребували ухвали слідчого судді.

31 жовтня 2023 року захисник ОСОБА_10 втретє доповнив свою апеляційну скаргу.

У цих доповненнях захисник зазначає, що ряд доказів, на які покликається суд першої інстанції, отримані з порушенням вимог КПК, а тому є недопустимими, зокрема: фактичне затримання ОСОБА_5 , під час якого вилучено визнаний знаряддям злочину телефон, відбулося без складання протоколу затримання; старший оперуповноважений 4 сектора ГВ ВКР УСБУ у Львівській області ОСОБА_18 під час огляду вилученого телефону вніс зміни у пам`ять пристрою до початку досудового розслідування, тобто мало місце позапроцесуальне вилучення телефону, несанкціонований доступ до інформації та, як наслідок, фальсифікація відомостей.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_10 , які підтримали доводи апеляційної скарги, думку прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які вважають вирок суду законним та обґрунтованим, просили апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок суду без змін, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення з таких підстав.

Апеляційний суд переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги на підставі ч. 1 ст. 404 КПК України.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, при обставинах, викладених у вироку, ґрунтується на зібраних у встановленому порядку та досліджених у судовому засіданні доказах.

Зокрема, вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується покладеними в основу вироку: протоколом обшуку від 20.05.2022, відповідно до якого під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_3 у ОСОБА_5 вилучено особистий мобільний телефон Redmi Note 5 з сім-картою; протоколом огляду від 20.05.2022 вилученого у ході обшуку мобільного телефону Redmi Note 5, під час огляду інформації, яка зберігається на мобільному телефоні встановлено, що в основному «меню» зазначеного пристрою міститься електронний додаток «Telegram», який використовується для обміну зображеннями, текстовими, аудіо- та відео-повідомленнями. Обліковий запис у ньому створений з використанням абонентського номеру НОМЕР_1 та підключено до ряду пропагандистських «Telegram-каналів», які розповсюджують схвальну інформацію щодо здійснення збройної агресії проти України, встановленню та утвердженню тимчасової окупації частини території України, уникненню відповідальності за здійснення державою-агресором збройної агресії проти України; листуванням ОСОБА_5 з абонентом, позначеним у розмові символом НОМЕР_5 за 17-19 травня 2022 року; протоколом огляду від 17.06.2022, під час якого залученим до огляду у якості спеціаліста експертом, з використанням програмно-апаратного комплексу «UFED», призначеного для отримання інформації, що зберігається на мобільних телефонах, отримано таку інформацію з вилученого у ОСОБА_5 мобільного телефону Redmi Note 5 та збережено на відповідні носії інформації; оглянутою у судовому засіданні суду першої інстанції інформацією, отриманою спеціалістом за допомогою використанням програмно-апаратного комплексу «UFED» з вилученого у ОСОБА_5 мобільного телефону Redmi Note 5; протоколом огляду від 20.06.2022, отриманої за допомогою програмно-апаратного комплексу UFED інформації з вилученого у ОСОБА_5 мобільного телефону Redmi Note 5, а саме: наявність ряду фотографій із зображенням проросійської символіки, комуністичної символіки, зображення із позначками «Z», зображення карт, на яких відображено частини Львівської області із невідомими позначеннями червоного кольору, лист від МВД рф, із змісту якого вбачається, що ОСОБА_5 має намір отримати паспорт громадянина російської федерації; протоколом огляду від 20.06-11.07.2022 з додатками. У ході огляду отриманої за допомогою програмно-апаратного комплексу UFED інформації з вилученого у ОСОБА_5 мобільного телефону Redmi Note 5; оглянутими у судовому засіданні додатками до протоколів огляду від 17.06.2022 та 20.06-11.07.2022 з інформацією, отриманою спеціалістом за допомогою використанням програмно-апаратного комплексу «UFED» з вилученого у ОСОБА_5 мобільного телефону Redmi Note 5. Під час огляду підтверджено наявність вказаної у протоколах огляду інформації; протоколом огляду від 27.06.2022 речового доказу, мобільного телефону Redmi Note 5. У ході огляду встановлено, що на мобільному пристрої інстальовані на анкетні дані ОСОБА_5 мобільні додатки, які зареєстровані та використовуються на території рф (Сбербанк, кошелек, пятерочка, роснефть, auto.ru, тощо); у мобільному застосунку «Telegram» наявні листування із особами, які використовують абонентські номери операторів російської федерації, та значна кількість телеграм рф, на яких регулярно публікуються неправдиві новини що війни на території України; у застосунку « Галерея » зберігаються фотографії за 19.05.2022 залізничних вагонів та залізничної колії, поблизу моста на АДРЕСА_2 (назва файлу містить скорочення IMG, а також набір цифр з датою та часом збереження фотографії), зображення-скріншоти екрану за 17.05.2022, на яких червоним маркером позначено автосервіс «ІНФОРМАЦІЯ_9» на АДРЕСА_2 , лісистою місцевістю з можливим розташуванням заводу над залізничним полотном, що проходить паралельно АДРЕСА_4, а також залізничним мостом між АДРЕСА_17 (файли зберігались у папці Screenshots, тобто знімки екрану мобільного телефону); надіслане ОСОБА_5 на номер НОМЕР_2 (позначений як номер телепрограми ОСОБА_20 на російському телебаченні) повідомлення, у якому останній висловлює своє побоювання, що зс рф не дійдуть до м. Львова, а також запитує у особи, яку називає ОСОБА_21 (імовірно пропагандист рф ОСОБА_22 ) чи будуть зс рф також здійснювати військові дії на території м. Львова; протоколом, складеним за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, у якому зафіксовано як ОСОБА_5 під час розмови вказав, що здійснював фотографування вагонів із зерном до його затримання; відповіддю ГВ КР УСБУ у Львівській області від 09.08.2022 на доручення слідчого, що абонентом, який позначений у телефонній книзі ОСОБА_5 символом НОМЕР_5 є мешканець АДРЕСА_2 , рф ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; інформацією Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури ЛМР від 08.06.2022 щодо переміщення транспортного засобу НОМЕР_3 , який перебував у користуванні ОСОБА_5 . Під час огляду такої у судовому засіданні встановлено, що за декілька хвилин до здійснення відеозйомки наслідків обстрілу автосервісу «ІНФОРМАЦІЯ_9», що на АДРЕСА_22, ОСОБА_5 перебував за кермом автомобіля з державними номерними знаками НОМЕР_3 на тій частині автодороги, що прямує в напрямку згаданого автосервісу; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 28.07.2022, у ході якого отримано інформацію від оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» щодо абонентського номеру НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_5 . Під час огляду цієї інформації у судовому засіданні підтверджено факти використання цього номеру у мобільному телефоні Redmi Note 5 та перебування в радіусі дії базових станцій, які розташовані поблизу місця здійснення ОСОБА_5 фотографування залізничної колії та вагонів на АДРЕСА_2; відповідями на запити слідчого від ДП «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» від 16.07.2022, 18.07.2022, 09.08.2022, з яких вбачається, що у будинку АДРЕСА_2 , де проживав ОСОБА_5 проживають в основному діючі та колишні працівники заводу, а також підтверджено обставину наявності на початку травня 2022 року домовленості щодо транспортування на територію заводу літаків МиГ 29; оглянутим у судовому засіданні речовим доказом - мобільним телефоном марки Redmi Note 5. Під час огляду підтверджено раніше досліджені в судовому засіданні обставини про те, що у мобільному пристрої інстальовані на анкетні дані ОСОБА_5 мобільні додатки, які зареєстровані та використовуються на території рф (Сбербанк, кошелек, пятерочка, роснефть, auto.ru, тощо); такий міститься електронний додаток «Telegram», який використовується для обміну зображеннями, текстовими, аудіо- та відео-повідомленнями. Обліковий запис у ньому створений з використанням абонентського номеру НОМЕР_1 та підключено до ряду пропагандистських «Telegram-каналів», зокрема: « ОСОБА_23 », «ІНФОРМАЦІЯ_10», «ІНФОРМАЦІЯ_11», «ІНФОРМАЦІЯ_12», « ОСОБА_24 », « НОМЕР_4 ».

Крім цього, у ході огляду у судовому засіданні суду першої інстнції виявлено листування ОСОБА_5 з абонентом, позначеним у розмові символом НОМЕР_5 за 17-19 травня 2022 року, під час якого ОСОБА_5 : 17.05.2022 о 14 год. 05 хв. повідомив про здійснені ракетні обстріли по Львівщині; 17.05.2022 о 16 год. 24 хв. надіслав фрагмент карти з сервісу «Гугл карти» (Google maps) з обведеними на ньому червоним маркером сервісом «ІНФОРМАЦІЯ_9» на АДРЕСА_2 , лісистою місцевістю з можливим розташуванням заводу над залізничним полотном, що проходить паралельно АДРЕСА_4, а також залізничним мостом між АДРЕСА_17; 18.05.2022 о 23 год. 35 хв. повідомив про наявність значної кількості вагонів-цистерн на залізничних коліях та поблизу залізничного вокзалу у м. Львові; 19.05.2022 о 10 год. 00 хв. повідомив, що на ДП «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» очікуються винищувачі для подальшого проведення їхнього технічного обслуговування; 17.05.2022 о 16 год. 00 хв. ОСОБА_5 під час такого листування отримав завдання від представника рф встановити можливу присутність у м. Львові іноземців, які мали приєднатись до іноземного легіону територіальної оборони, 17.05.2022 о 18 год. 29 хв. завдання щодо встановлення місцезнаходження об`єктів ЗСУ та територіальної оборони, 19.05.2022 о 09 год. 59 хв. завдання з`ясувати інформацію про переміщення особового складу ЗСУ з околиць м. Одеси на схід України; 19.05.2022, приблизно о 20 год. 25 хв., ОСОБА_5 надіслав фотографії залізничних вагонів, що знаходились поблизу моста, що на АДРЕСА_2 ; фотографії у мобільному телефоні за 19.05.2022 залізничних вагонів та залізничної колії, поблизу моста на АДРЕСА_2 , зображення-скріншоти екрану за 17.05.2022, на яких червоним маркером позначено автосервіс «ІНФОРМАЦІЯ_9» на АДРЕСА_2 , лісистою місцевістю з можливим розташуванням заводу над залізничним полотном, що проходить паралельно АДРЕСА_4 , а також залізничним мостом між АДРЕСА_17.

Суд першої інстанції всебічно, повно й неупереджено дослідив усі обставини справи в їх сукупності й відповідно до ст. 94 КПК України дав оцінку наведеним доказам, визнавши їх належними, допустимими, достовірними, а в сукупності достатніми для ухвалення обвинувального вироку.

З урахуванням наведеного колегія суддів визнає правильним висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, і викладені в апеляційній скарзі доводи про незаконність судового рішення, неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, не бере до уваги як безпідставні.

У ході судового розгляду суд першої інстанції з`ясував усі обставини, які мали істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення. На виконання вимог ст. 370 КПК України судом у вироку наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Апеляційний суд відкидає твердження захисника про те, що формулювання обвинувачення ОСОБА_5 не є конкретизованим, зокрема, у ньому не зазначено часу, місця та способу встановлення контакту з представником рф.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження встановлено, ОСОБА_5 не пізніше квітня 2022 року, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки та бажаючи їх настання, встановив зв`язок із невстановленим слідством представником рф, використовуючи для зв`язку з ним, отримання завдань та надання інформації месенджер «Telegram», з використанням власного мобільного телефону Redmi Note 5 з абонентським номером НОМЕР_1 .

Як зазначено в обвинувальному акті та визнано судом доведеним, у телефоні ОСОБА_5 наявне листування з представником рф за 17-19 травня 2022 року, зі змісту якого, а також характеру надісланої інформації, з копій аналогічного типу інформації, збереженої через особливості функціонування операційної системи мобільного телефону, встановлено, що збір та передача такої інформації розпочаті ОСОБА_5 з 10 квітня 2022 року.

Окрім цього, слід зазначити, що наявність такого листування та його зміст вказують на його тривалість та мету.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що ні захисник у апеляційній скарзі, ні сам обвинувачений жодним чином не згадують та не пояснюють зміст такого листування.

Безпідставними є доводи сторони захисту про те, що у матеріалах кримінального провадження відсутня інформація про те, що саме ОСОБА_5 виготовляв знімки з екрану з картами місцевості у м. Львові та області, на яких помічав червоним маркером автомобільні, залізничні мости, залізничні колії, на яких, на час їх виготовлення знаходилися залізничні вагони, військові частини ЗСУ, оскільки у судових засідання суду першої інстанції досліджувалися як мобільний телефон ОСОБА_5 , так і отримана за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення інформація з цього телефону та протоколи їх огляду. Жодних зауважень щодо недостовірності чи неправдивості дослідженої інформації сторона захисту до суду не подавала.

Покликання апелянта на те, що не можна вважати державною зрадою сам лише факт виготовлення знімків екрану з картами « Гугл », оскільки такі може виготовити будь-яка людина, спростовуються наявними у справі доказами, а саме: на створених знімках екрану з картами місцевості ОСОБА_5 позначав виділені об`єкти цифрами та водночас повідомляв у листуванні додаткову інформацію, важливість завдання ракетного обстрілу саме по цих об`єктах.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_5 усвідомлював, що він надає іноземній державі допомогу у проведенні підривної діяльності проти України і бажає цього, що становить суб`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111 КК України.

При цьому, колегія суддів відкидає твердження захисника про те, що невстановлений слідством представник іноземної держави не може автоматично ставати представником іноземної держави, якщо його особа ніяким чином не встановлена, оскільки ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у вчиненні державної зради у формі надання допомоги іноземній державі у проведенні підривної діяльності.

Іншими словами пред`явлене обвинувачення не обмежується лише поняттям представника іноземної держави.

При цьому, як вбачається з листування обвинуваченого ОСОБА_5 з абонентом, який позначений у телефонній книзі ОСОБА_5 символом « НОМЕР_5 », та який відповідно до листа ГВ КР УСБУ у Львівській області від 09.08.2022 є мешканцем м. Люберці, Московської області, рф ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 та вказаний громадянин діють в інтересах рф задля надання допомоги у веденні війни, а також вчиненні дій на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України.

Щодо негативних наслідків, на відсутності яких наполягає захисник, апеляційний суд зазначає наступне.

Як вбачається з листування ОСОБА_5 з представником рф, яке було досліджене у судовому засіданні суду першої інстанції, очевидним є те, що ОСОБА_5 , надаючи інформацію щодо місць розташування військових об`єктів у м. Львові, з метою подальшого доведення ним зазначеної інформації до військового керівництва держави-агресора - російської федерації, усвідомлював, що такі військові об`єкти та об`єкти критичної транспортної інфраструктури м. Львова та Львівської області, стануть цілями для ракетно-бомбових ударів збройних сил російської федерації, надана ним інформація буде використана для планування і ведення збройними силами російської федерації військових дій проти України.

При цьому у листуванні з представником рф ОСОБА_5 самостійно пропонує та обґрунтовує, куди зс рф необхідно здійснити ракетні обстріли.

Так, серед іншого, 17.05.2022 о 16:41 год. ОСОБА_5 надіслав повідомлення такого змісту: «Бьют по узловим ето хорошо, но рем поезд бистро ето восстанавливает, а вот мост бистро не восстановить, удобно по нему нанести удар ночью, так как с 23:00 комендантский час»; «добрий вечер. Вечером проезжал по мосту через ЖД пути, стоит очень много цистерн, заняти все пути, также видно било много цистерн рядом с вокзалом. Сейчас слишно как работает маневровий поїзд. Если не обходимо могу утром и сфотогшрафировать».

В умовах воєнного стану розголошення вищезазначеної інформації може завдати шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності.

Зокрема, держава, яка здійснює збройну агресію проти України, отримавши таку інформацію, може здійснити ракетно-бомбові удари по вище перелічених об`єктах, що призведе до тяжких наслідків: загибелі військовослужбовців, цивільних осіб, знищення військових і цивільних будівель, об`єктів інфраструктури, військової техніки, озброєння, зниження обороноздатності держави. Крім того, така інформація може бути використана державою-агресором для планування військових дій проти У країни, військових операцій на території м. Львова та Львівської області.

При цьому слід звернути увагу, що, всупереч твердженням сторони захисту, у відкритому доступі інформація про розташування підрозділів Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, інформація про заплановані ремонтні роботи у Львівському державному авіаційно-ремонтному заводі, Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами не розміщувалась.

Надуманими є доводи захисника про те, що ОСОБА_5 не може бути суб`єктом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, оскільки судом безпосередньо не з`ясовано належність ОСОБА_5 до українського громадянства.

Зокрема, належність ОСОБА_5 до громадянства України встановлювалася судом першої інстанції під час з`ясування анкетних даних.

Окрім цього, відповідно до листа Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації №6.5-9382/6-23 від 10.07.2023 від 10.07.2023 за інформацією ГУ ДМС України у Львівській області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 є громадянином України, відповідно до ст. 3 Закону України «Про громадянство України» та за наявними обліками територіальних органів Державної міграційної служби України, подання про втрату громадянства України ОСОБА_5 територіальними органами ДМС не ініціювалося.

А відтак, враховуюче вищенаведене, відсутні підстави стверджувати, що в діях обвинуваченого ОСОБА_5 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме: вчинення умисного діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, шляхом надання допомоги іноземній державі в проведені підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану.

У зв`язку з цим необґрунтованими є доводи апелянта про наявність в діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 114-2 КК України.

Відповідно до диспозиції ст. 114-2 КК України відповідальність за вказано статтею настає за поширення інформації про направлення, переміщення зброї, озброєння та бойових припасів в Україну; поширення інформації про переміщення, рух або розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, вчинене в умовах воєнного або надзвичайного стану; а також дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені за попередньою змовою групою осіб або з корисливих мотивів, або з метою надання такої інформації державі, що здійснює збройну агресію проти України, або її представникам, або іншим незаконним збройним формуванням, або якщо вони спричинили тяжкі наслідки, за відсутності ознак державної зради або шпигунства.

Предметом злочину, передбаченого ст. 114-2 КК України, є лише військово значуща інформація.

При цьому, не є злочином, передбаченим ст. 114-2 КК, поширення інформації, зокрема, про: направлення чи переміщення військової техніки, яка не є бойовою, тобто не містить на собі озброєння (техніка зв`язку, апаратура шифрувальна тощо); переміщення зброї, озброєння та бойових припасів із України (наприклад, для ремонту); опис місця, в яке влучила ракета, міна чи снаряд; розташування військових формувань агресора; скупчення цивільних осіб.

Разом з тим, коли особа через соціальну мережу доповідає представнику держави-агресора про координати місця, в яке влучила ракета, - має місце державна зрада (ст. 111 КК України) у формі надання іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Окрім цього, з встановлених у ході судового розгляду обставин вбачається, що ОСОБА_5 надавав інформацію не лише щодо військових формувань, а й щодо об`єктів критичної інфраструктури, підприємств оборонної промисловості, військових об`єктів, наслідків ракетних обстрілів.

Твердження захисника про незаконність затримання ОСОБА_5 спростоване матеріалами кримінального провадження.

Так, у справі наявний протокол затримання ОСОБА_5 від 20.05.2022, відповідно до якого ОСОБА_5 було затримано 20.05.2022 о 20 год. 10 хв. на підставі п.6 ч. 1 ст. 615 КПК України, зокрема, коли наявні випадки для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду, визначені статтею 208 цього Кодексу, або виникли обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, - уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати таку особу.

Затриманому ОСОБА_5 згідно з ч. 4 ст. 208 КПК України повідомлено зрозумілою для нього мовою підстави для затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснено його права.

О 21 год. 52 хв. 20.05.2022 до слідчого відділу прибув захисник ОСОБА_10 , якому невідкладно було надано можливість поспілкуватися із затриманим ОСОБА_5 без сторонніх осіб та не обмежуючи час спілкування.

Зауважень і доповнень до протоколу з боку ОСОБА_5 не було. Захисник ОСОБА_10 зазначив, що подасть зауваження додатково, проте в матеріалах кримінального провадження такі відсутні.

Покликання апелянта на лист начальника відділу поліції № 1 Львівського РУП № 2 жодним чином не спростовує факт затримання ОСОБА_5 саме 20.05.2022. Аналогічно, вказаний цей лист не містить інформації про місце перебування ОСОБА_5 після залишення приміщення відділу поліції.

На думку колегії суддів, твердження захисника про нібито передачу ОСОБА_5 працівникам СБУ є нічим іншим як припущенням та бажанням у такий спосіб створити переконання у суду про незаконність вилучення мобільного телефону у ОСОБА_5 .

Щодо покликань захисника про незаконність проведеного невідкладно обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , апеляційний суд зазначає наступне.

Загальне правило полягає в тому, що обшук має проводитися на підставі судового рішення. Так, відповідно до ст. 13 КПК України проведення обшуку в житлі чи іншому володінні особи не допускається інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім передбачених кодексом випадків. Оскільки обшук - це слідча дія, яка проводиться під час досудового розслідування, судовим рішенням, яким він «санкціонується», є ухвала слідчого судді відповідного місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, або слідчим суддею Вищого антикорупційного суду (у підсудних йому провадженнях).

Разом з тим, закон передбачає випадки, коли обшук проводиться без попередньо отриманої ухвали слідчого судді. Таке може мати місце лише у невідкладних випадках, пов`язаних із: врятуванням життя людей; врятуванням майна; безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину.

Закон не встановлює окремого порядку відшукання та вилучення предметів у випадку, якщо слідчий, прокурор увійшов до житла чи іншого володіння особи до постановлення ухвали слідчого судді.

Однак у цьому разі прокурор або слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. У цьому випадку має місце так званий наступний (ретроспективний) судовий контроль слідчим суддею, який в обов`язковому випадку здійснюється, якщо мали місце невідкладні випадки проникнення до володіння з метою проведення обшуку.

Під час наступного судового контролю слідчий суддя за правилами розгляду клопотання про обшук перевіряє, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді.

Як зазначив прокурор ОСОБА_8 проведення невідкладного обшуку було викликане необхідністю виявлення та встановлення усіх причетних до сприяння державі-агресору осіб, виявлення інформації, яка ними передавалась задля досягнення очевидної мети обшуку - врятування життів людей та майна, які можуть стати об`єктами обстрілів з боку рф, оскільки загальновідомим є той факт, що здійснення таких обстрілів ставало можливим також завдяки передачі особами представникам держави-агресору інформації про розташування об`єктів критичної інфраструктури, військових частин, військовослужбовців, а також наслідків попередніх ракетних обстрілів.

Зважаючи на те, що щодо ОСОБА_5 на той час існувала обґрунтована підозра у сприянні ним підривній діяльності рф проти України, зокрема у наданні інформації стосовно об`єктів критичної інфраструктури, місць розташування військових частин, обстріл яких необхідно здійснити, існували обґрунтовані побоювання щодо можливої загибелі людей та знищення майна. Таким чином, необхідність у проведенні невідкладного обшуку існувала саме задля врятування життя людей та майна (об`єктів критичної інфраструктури, військового майна тощо).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, а саме з протоколу обшуку, такий з наведених вище підстав невідкладно без ухвали слідчого судді було проведено за місцем проживання ОСОБА_5 20 травня 2022 року у період часу з 17 год. 42 хв. по 18 год. 21 хв.

На виконання вимог ст. 233 КПК України старший слідчий слідчого відділу Управління СБУ у Львівській області ОСОБА_25 звернувся з клопотанням від 20.05.2022, погодженим з прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про дозвіл на проведення такого обшуку.

Ухвалою слідчого судді від 21 травня 2022 року клопотання старшого слідчого ОСОБА_25 задоволено та надано дозвіл не проведення обшуку, який було проведено 20 травня 2022 року в усіх приміщеннях, незалежно від їх призначення та правового статусу за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_5 . При цьому слідчий суддя перевірив наявність підстав для проникнення до житла ОСОБА_5 .

Згідно з ч. 3 ст. 309 КПК скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Зі змісту рішення про проведення підготовчого засідання та журналу судового засідання не вбачається, що стороною захисту надавалися заперечення на ухвалу слідчого судді від 21.05.2022, а відтак урахуванням наведеного, апеляційний суд, як і суд першої інстанції, не може ставити під сумнів ухвалу слідчого судді, якою був узаконений обшук у ОСОБА_5 .

Такий правовий висновок сформований у постанові Верховного Суду від 21.02.2023 (справа № 683/1507/16-к; провадження № 51-8872км18), а саме: суд під час розгляду кримінального провадження по суті не уповноважений надавати оцінку ухвалі слідчого судді, якою «узаконено» проведений невідкладний обшук за умови, що заперечення проти такої під час підготовчого провадження в суді не подавалися.

Колегія суддів не бере до уваги покликання захисника про вчинення психологічного впливу щодо ОСОБА_5 , оскільки апелянт, окрім загальних тверджень про здійснення тиску на нього, не повідомив будь-яких фактичних обставин неналежного поводження з ним.

Також апеляційний суд звертає увагу, що матеріали справи не містять підтвердження того, що захисником з даного приводу подавалися заяви до органу ДБР, а також сторона захисту не повідомляла про дані обставин суд першої інстанції, як і не просила доручити перевірку цих обставин уповноваженому органу.

Безпідставними є твердження захисника про допущену фальсифікацію слідчих дій та складених за їх результатами протоколів, в частині спотворення місця і часу проведення.

Захисник, зокрема вважає, що мало місце службове підроблення, оскільки згідно з протоколами огляду від 20.06.2022 та від 20-06.2022-11.07.2022, огляд дисків проводився одночасно старшим слідчим ОСОБА_25 та прокурором ОСОБА_8 в різних місцях, що на думку апелянта, є неможливим.

Так, предметом проведених 20.06.2022 слідчим та прокурором була отримана за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення інформація, яка зберігалася на оптичних дисках.

Як зазначив прокурор ОСОБА_8 предметом огляду були не самі диски, оскільки перегляд збереженої на них інформації не потребував їх постійного використання, а дозволяв їх копіювання на інший магнітний носій інформації, зокрема, жорсткі магнітні диски персональних комп`ютерів слідчого та прокурора. У проведеному прокурором огляді зазначено саме таку обставину, а саме: копіювання інформації з цих дисків на жорсткий магнітний диск персонального комп`ютера для забезпечення можливості їх перегляду.

Враховуючи наведене, копіювання прокурором о 09.15 год. інформації з цих оптичних дисків не перешкоджало проведенню подальшого їх огляду слідчим з 09.45 год. цього ж дня, а відтак не свідчить про фальсифікацію протоколів слідчих дій.

Також, на думку колегії суддів, не є істотним порушенням, імовірне помилкове зазначення слідчим назви іншого мобільного телефону у кінцевій частині протоколу огляду мобільного телефону від 27.06.2022, оскільки як вбачається з матеріалів кримінального провадження єдиним мобільним телефоном, який оглядався як органом досудового розслідування, так і судом був мобільний телефон «Редмі Ноут 5», яким користувався лише ОСОБА_5 , що підтверджено неодноразовим оглядом його вмісту.

Щодо покликання апелянта на те, що слідчий не звернувся до суду про надання дозволу на зняття інформації з вилученого під час обшуку телефона «Редмі Ноут 5», тоді як ухвалою слідчого судді Львівського апеляційного суду від 02.06.2022 надано дозвіл на отримання відомостей з мобільного телефону Samsung Galaху Е5, слід зазначити наступне.

Огляд мобільного телефону ОСОБА_5 проведено як огляд предмету з оформленням відповідних протоколів, складених із дотриманням норм КПК, і не був пов`язаний із доступом до електронних інформаційних систем у розумінні ч. 1 ст. 264 КПК, а тому не потребував ухвали слідчого судді.

Положення ст. 264 КПК регулюють питання, які вирішуються під час проведення саме негласних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 КПК негласні слідчі (розшукові) дії це різновид слідчих (розшукових) дій, відомості про факт та методи проведення яких не підлягають розголошенню, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Поряд з цим інформація, яка досліджувалася зі змісту вилученого телефону, отримувалася в іншому порядку, а саме телефон був вилучений, визнаний речовим доказом і оглянутий у порядку, передбаченому КПК.

Відповідно до ч. 2 ст. 264 КПК України, не потребує дозволу слідчого судді здобуття відомостей з електронних інформаційних систем або її частини, доступ до яких не обмежується її власником, володільцем або утримувачем або не пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Мобільний телефон ОСОБА_5 «Редмі ноут 5» вилучений під час обшуку та не перебував у його володінні, користуванні чи розпорядженні, а відтак доступ до телефону не був та не міг бути обмежений. Отримання ж за ухвалою Львівського апеляційного суду дозволу на зняття інформації з електронних інформаційних систем, а саме мобільного телефону марки Samsung, стосувався іншого мобільного телефону, який за даними оперативного підрозділу використовувався ОСОБА_5 для спілкування під час перебування у слідчому ізоляторі.

На думку колегії суддів, допущені під час досудового розслідування помилки не дають суду підстав для визнання доказів неналежними та недопустимими у розумінні рішення ЄСПЛ у справі «Сутяжник проти Росії» (№8269/02, п. 38), у якій суд дійшов висновку про те, що не може бути скасоване правильне по суті судове рішення та не може бути відступлено від принципу визначеності лише задля правового пуризму.

Рішення може бути скасоване тільки з метою виправлення істотної помилки. У рішенні від 23.07.2009 ЄСПЛ виходив із того, що хоча правил юрисдикції як принципу й має бути дотримано, однак з огляду на обставини справи відсутня соціальна потреба, яка виправдовувала би відступ від принципу правової визначеності.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, судом першої інстанції допущено не було.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд першої інстанції, у відповідності до вимог статей 50, 65 КК України з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, особи обвинуваченого, його віку, сімейного та матеріального стану, стану здоров`я, характеризуючих даних обвинуваченого, який є таким, що не має судимостей відповідно до вимог ст. 89 КК України, має зареєстроване місце проживання, на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, поведінку обвинуваченого, який не усвідомив протиправність своїх дій, не розкаявся, а також враховуючи суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, дійшов правильного висновку про призначення ОСОБА_5 покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його особистою власністю.

Покарання, призначене місцевим судом ОСОБА_5 відповідає вимогам закону, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не містить правових підстав для скасування чи зміни вироку, й колегія суддів визнає її необґрунтованою.

Вирок суду ухвалений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Залізничного районного суду м. Львова від 16 травня 2023 року щодо ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 111 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4