Справа № 127/5887/24
Провадження № 1-кс/127/2609/24
У Х В А Л А

Іменем України

04 березня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

особи, стосовно якої розглядається клопотання: ОСОБА_4 ,

захисника: адвоката ОСОБА_5

законних представників особи, стосовно якої розглядається клопотанн: ОСОБА_6 та ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_8 про надання дозволу на направлення та поміщення до медичного закладу для проведення стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , стосовно якого вирішується питання про застосування заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0000134 від 16.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_8 21.02.2024 звернулась до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про поміщення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Львівської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» для проведення стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділенням відділу поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000134 від 16.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчим зазначається, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, яке відноситься до тяжкого злочину. У зв`язку із недосягненням ОСОБА_4 віку кримінальної відповідальності, повідомлення про підозру йому не вручено, статусу не надано, однак він являється особою, стосовно якої вирішується питання про застосування заходів виховного характеру.

Крім того, ОСОБА_4 , за місцем проживання характеризується негативно, з дітьми не контактує, не дружить, кидається камінням та різними предметами у дітей. ОСОБА_4 , раніше потрапляв у поле зору правоохоронних органів, а саме неодноразово обрізав малолітнім дівчатам волосся ножицями; за місцем навчання характеризується як емоційно нестійкий, лякаючий і насторожуючий до інших учасників освітнього процесу; на обліку в лікаря-нарколога не перебуває, разом з тим, неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні № 16 КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. ак. Ющенка Вінницької обласної ради» з діагнозом: «Інші змішані розлади поведінки і емоцій».

Водночас, під час досудового розслідування встановлено, що 30.12.2023 у кримінальному провадженні №0001105, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, відносно малолітнього ОСОБА_4 направлено до суду клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, щодо направлення останнього до спеціальної навчально - виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення у зв`язку із вчиненням ним суспільно-небезпечного діяння. В рамках вказаного кримінального провадження 29.12.2023 ОСОБА_4 проведено амбулаторну психіатричну експертизу. Згідно висновку експерта № 413 в теперішній час у ОСОБА_4 виявлений психічний розлад у вигляді змішаного розладу поведінки та емоцій (F92.8). ОСОБА_4 , з урахуванням його вікових особливостей, наявними відхиленнями в емоційно-вольовій сфері, з імпульсивністю вчинків, розгальмованістю потягів, недостатністю критики, може сприймати формальний бік обставин, що мають значення по справі, при цьому за рівнем розумового розвитку може надавати відносно них відповідні покази.

Крім того, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 286 від 06.09.2018 ОСОБА_4 , у зв`язку із важкістю клінічного випадку, виявленими при теперішньому психолого-психіатричному обстеженні напруженістю, увагою, що легко відволікається, нестійкістю емоцій, лакримальними (сльозливими) реакціями, суперечливістю його пояснень, для об`єктивного визначення психологічного стану, притаманних йому індивідуальних особливостей та відповіді на поставленні перед експертами питання потребує тривалого обстеження та спостереження в умовах психіатричного стаціонару з наступним проведенням стаціонарної судово-психолого-психіатричної експертизи.

Враховуючи вищевикладені обставини, наявність декількох висновків експертів, неодноразове знаходження на стаціонарному лікуванні у КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. ак. Ющенка Вінницької обласної ради», продовження вчинення протиправних дій аналогічного характеру, наявність усієї медичної документації та матеріалів попередніх кримінальних проваджень, фігурантом яких являється малолітній ОСОБА_4 , для повного, всебічного та неупередженого дослідження всіх обставин вчинення суспільно небезпечного діяння, виникла необхідність у встановленні психічного стану ОСОБА_4 на момент його вчинення, у зв`язку із чим виникла необхідність у проведені стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи, для проведення якої необхідно залучити експертів Львівської філії судово-психіатричних експертиз ДУ «ІСП МОЗ України», що розташоване за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, буд. 95.

На підставі викладеного слідчий звернувся до суду з даним клопотанням та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала з підстав викладених у ньому та просив його задовольнити.

ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник адвокат ОСОБА_5 та законний представник ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання.

В той же час, законний представник ОСОБА_6 в судовому засіданні погодилася з клопотанням слідчого та не заперечували проти задоволення клопотання.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000134, заслухавши думку прокурора, пояснення особи стосовно якої розглядається клопотання, захисника та законних представників, дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення клопотання з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділенням відділу поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000134 від 16.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Як зазначено слідчим у клопотанні, в ході досудового розслідування встановлено, що до відділу поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області звернулася ОСОБА_9 , про те, що близько 17:00 год. 16.02.2024, невідома особа чоловічої статі, перебуваючи у під`їзді за адресою: м. Вінниця, 1-ий пров. Київський, 55, грубо порушуючи норми моралі, з мотивів явної неповаги до суспільства, використовуючи заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень ножиці, закривши потерпілій рота рукою, останній обрізав волосся її малолітній доньці ОСОБА_10 , 2013 року народження.

При виїзді СОГ на місце події встановлено, що 16.02.2024 близько 16:56 год. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , учениця 4-Д класу КЗ «ВПШ № 5», повертаючись зі школи, рухаючись по 1-му пров. Київському в м. Вінниці, зайшовши до під`їзду № 2 по 1-му пров. Київському, 55 очікувала на ліфт. В цей час, до вищевказаного під`їзду забіг невідомий хлопець, віком близько 11-13 років, худорлявої тіло будови, зростом близько 155-160 см, одягнений в світло-коричневу куртку, шапку чорного кольору з рюкзаком на плечах. Після чого вищевказаний хлопець наблизився до ОСОБА_11 та затулив лівою рукою рот потерпілої та притиснув до кутка між стінами. ОСОБА_11 намагалась вирватись та в цей момент невідомий хлопець засунув руку до бокової кишені своєї куртки, в яку був одягнений та дістав предмет схожий на ножиці. В подальшому ОСОБА_11 вирвалась та почала спускатися сходами до дверей під`їзду, де її наздогнав невідомий хлопець, схопив за волосся та використовуючи предмет схожий на ножиці, яким відрізав його частину.

Після чого ОСОБА_11 вибігла з під`їзду, почала кликати на допомогу та бігти в сторону магазину, який знаходиться поруч із будинком, де в подальшому зателефонувала своїй матері та повідомила про подію, яка сталась.

В подальшому, під час проведення оперативно розшукових заходів встановлено, що до вищевказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 являється малолітньою особою, який не досяг віку кримінальної відповідальності, щодо якого планується застосування примусових заходів виховного характеру.

ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, яке відноситься до тяжкого злочину. У зв`язку із недосягненням ОСОБА_4 віку кримінальної відповідальності, повідомлення про підозру йому не вручено, статусу не надано, однак він являється особою, стосовно якої вирішується питання про застосування заходів виховного характеру.

Крім того, ОСОБА_4 , за місцем проживання характеризується негативно, з дітьми не контактує, не дружить, кидається камінням та різними предметами у дітей. ОСОБА_4 , раніше потрапляв у поле зору правоохоронних органів, а саме неодноразово обрізав малолітнім дівчатам волосся ножицями; за місцем навчання характеризується як емоційно нестійкий, лякаючий і насторожуючий до інших учасників освітнього процесу; на обліку в лікаря-нарколога не перебуває, разом з тим, неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні № 16 КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. ак. Ющенка Вінницької обласної ради» з діагнозом: «Інші змішані розлади поведінки і емоцій».

Обґрунтовуючи клопотання слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні зазначається, що під час досудового розслідування встановлено, що 30.12.2024 у кримінальному провадженні №0001105 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, відносно малолітнього ОСОБА_4 направлено до суду клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру щодо направлення останнього до спеціальної навчально - виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення у зв`язку із вчиненням ним суспільно-небезпечного діяння. В рамках вказаного кримінального провадження 29.12.2023 ОСОБА_4 проведено амбулаторну психіатричну експертизу. Згідно висновку експерта № 413 в теперішній час у ОСОБА_4 виявлений психічний розлад у вигляді змішаного розладу поведінки та емоцій (F92.8). ОСОБА_4 , з урахуванням його вікових особливостей, наявними відхиленнями в емоційно-вольовій сфері, з імпульсивністю вчинків, розгальмованістю потягів, недостатністю критики, може сприймати формальний бік обставин, що мають значення по справі, при цьому за рівнем розумового розвитку може надавати відносно них відповідні покази.

Крім того, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 286 від 06.09.2018 ОСОБА_4 , у зв`язку із важкістю клінічного випадку, виявленими при теперішньому психолого-психіатричному обстеженні напруженістю, увагою, що легко відволікається, нестійкістю емоцій, лакримальними (сльозливими) реакціями, суперечливістю його пояснень, для об`єктивного визначення психологічного стану, притаманних йому індивідуальних особливостей та відповіді на поставленні перед експертами питання потребує тривалого обстеження та спостереження в умовах психіатричного стаціонару з наступним проведенням стаціонарної судово-психолого-психіатричної експертизи.

Відповідно до частини першої статті 509 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані залучити експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними.

Такими обставинами, зокрема, є:

1) наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання;

2) поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо).

Згідно з частиною другою статті 509 КПК України у разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців. Питання про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи вирішується під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді за клопотанням сторони кримінального провадження в порядку, передбаченому для подання та розгляду клопотань щодо обрання запобіжного заходу, а під час судового провадження ухвалою суду.

Як зазначається вище, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 286 від 06.09.2018, за наслідками проведення амбулаторної комісійної первинної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи, слідує, що: «Комісія приходить до висновку, що ОСОБА_4 , у зв`язку із важкістю клінічного випадку, виявленими при теперішньому психолого-психіатричному обстеженні напруженістю, увагою, що легко відволікається, нестійкістю емоцій, лакримальними (сльозливими) реакціями, суперечливістю його пояснень, для об`єктивного визначення психологічного стану, притаманних йому індивідуальних особливостей та відповіді на поставленні перед експертами питання потребує тривалого обстеження та спостереження в умовах психіатричного стаціонару з наступним проведенням стаціонарної судово-психолого-психіатричної експертизи.»

Однак, вказаний висновок судом не може прийматися до уваги, оскільки останній датований 06.09.2018, тобто майже п`ять з половиною років тому тому, при цьому за вказаний період часу психологічний стан особи може кардинально змінитись, в тому числі покращитись або погіршитись.

Натомість, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 413 від 29.12.2023, за наслідками проведення амбулаторної комісійної первинної судово-психіатричної експертизи, слідує, що: «Комісія приходить до висновку, що у ОСОБА_4 виявлений психічний розлад у вигляді змішаного розладу поведінки та емоцій (F92.8). ОСОБА_4 , з урахуванням його вікових особливостей, наявними відхиленнями в емоційно-вольовій сфері, з імпульсивністю вчинків, розгальмованістю потягів, недостатністю критики, може сприймати формальний бік обставин, що мають значення по справі, при цьому за рівнем розумового розвитку може надавати відносно них відповідні покази.»

Отже, зі вказаного висновку експерта не вбачається того, що у органу досудового розслідування є необхідність саме у поміщенні особи до медичного закладу для подальшого проведення стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи, та не можливість визначити психічний стан особи в ході проведення амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , а відтак на момент вчинення кримінального правопорушення (16.02.2024) йому виповнилося 13 років.

Відповідно до частини першої та другої статті 22 Кримінального кодексу України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення кримінального правопорушення виповнилося шістнадцять років. Особи, що вчинили кримінальні правопорушення у віці від чотирнадцяти до шістнадцяти років, підлягають кримінальній відповідальності лише за умисне вбивство (статті 115-117), посягання на життя державного чи громадського діяча, працівника правоохоронного органу, члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця, судді, народного засідателя чи присяжного у зв`язку з їх діяльністю, пов`язаною із здійсненням правосуддя, захисника чи представника особи у зв`язку з діяльністю, пов`язаною з наданням правової допомоги, представника іноземної держави (статті 112, 348, 379, 400, 443), умисне тяжке тілесне ушкодження (стаття 121, частина третя статей 345, 346, 350, 377, 398), жорстоке поводження з тваринами (стаття 299), умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження (стаття 122, частина друга статей 345, 346, 350, 377, 398), диверсію (стаття 113), бандитизм (стаття 257), терористичний акт (стаття 258), захоплення заручників (статті 147 і 349), зґвалтування (стаття 152), сексуальне насильство (стаття 153), крадіжку (стаття 185, частина перша статей 262, 308), грабіж (статті 186, 262, 308), розбій (стаття 187, частина третя статей 262, 308), вимагання (статті 189, 262, 308), умисне знищення або пошкодження майна (частина друга статей 194, 347, 352, 378, частини друга та третя статті 399), пошкодження шляхів сполучення і транспортних засобів (стаття 277), угон або захоплення залізничного рухомого складу, повітряного, морського чи річкового судна (стаття 278), незаконне заволодіння транспортним засобом (частини друга, третя статті 289), хуліганство (стаття 296).

Таким чином, на даний час ОСОБА_4 не досяг віку з якого може наступати кримінальна відповідальність.

Частиною другою статті 97 КК України передбачено, що примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

За правилами встановленими статтею 105 КК України неповнолітній, який вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру:

1) застереження;

2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього;

3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання;

4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків;

5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.

Таким чином, наведеними вище положеннями закону не передбачено можливості позбавлення (обмеження) волі (свободи) осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, не досягнувши віку з якого може наступати кримінальна відповідальність.

Натомість Порядок проведення судово-психіатричної експертизи, затверджений наказом Міністерства охорони 0здоров`я України від 08 травня 2018 року № 865, зареєстрований Міністерством юстиції України 14 червня 2018 року за № 719/32171 передбачає, що стаціонарна експертиза проводиться в експертній установі на підставі відповідного процесуального документа про призначення СПЕ. Стаціонарна СПЕ проводиться в експертній установі з окремим утриманням осіб, яких тримають і не тримають під вартою. Строк проведення стаціонарної СПЕ становить до двох місяців, якщо коротший строк не встановлено ухвалою слідчого судді або суду.

На думку слідчого судді поміщення особи до лікувального закладу з метою проведення стаціонарної судової психолого-психіатричної експертизи слід розцінювати як тимчасове позбавлення свободи (волі) особи.

Однак, оскільки ОСОБА_4 не досяг віку з якого може наступати кримінальна відповідальність за вчинене ним діяння, застосування до нього тимчасового позбавлення свободи (волі) в межах цього кримінального провадження не допускається.

Таким чином, враховуючи вік особи ОСОБА_4 (13 років), та аналізуючи висновку судово-психіатричних експертів, на даний момент відсутні правові підстави для задоволення клопотання та поміщення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Львівської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» для проведення стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 193, 194, 196, 309, 372, 509 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволені клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_8 про надання дозволу на направлення та поміщення до медичного закладу для проведення стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовно якого вирішується питання про застосування заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0000134 від 16.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя