ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/642/24 Справа № 932/4280/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за 0000017 від 25 січня 2023 року, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_9 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2023 року щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2023 року обвинувачений акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України, повернено прокурору.

Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на невідповідність обвинувального акта вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, зокрема на наявність протиріч в частині викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулюванні обвинуваченні.

Так, суд зауважив, що при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, вказано, що ОСОБА_7 у січні 2023 року повідомив ОСОБА_11 , що може виготовити йому посвідчення волонтера громадської організації, що надасть йому дозвіл на виїзд за кордон і для цього йому потрібно фото посвідчення, паспорт, свідоцтво про реєстрацію автомобіля й гроші в сумі 2000 доларів США.

07.02.2023 близько 15 години, ОСОБА_7 маючи умисел на сприяння незаконному переплавленню останнього через кордон, отримав від ОСОБА_11 дані документи та 2000 доларів США.

При цьому, формулювання обвинувачення ОСОБА_7 взагалі не містить викладу обставин, що мали місце в січні 2023 року.

При формулюванні обвинувачення, навпаки зазначено, що ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_11 про наведені обставини 07.02.2023 близько 15 години, після чого отримав від ОСОБА_11 гроші та документи.

Також, на думку суду, вищенаведене вказує й на протиріччя в частині виникнення умислу на вчинення даних дій: у січні 2023 року чи 07.02.2023.

Крім того, висунуте обвинувачення вказує, що ОСОБА_7 при вчиненні цього злочину сприяв незаконному переправленню через державний кордон України, порадами, вказівками та наданням засобів.

Проте, які саме поради, вказівки та які саме ним ( ОСОБА_7 ) були надані засоби, задля сприяння незаконному переправленню через кордон, обвинувальний акт не містить.

Також не зазначено, в яких діях обвинуваченого виразилось це сприяння незаконному переправленню через держкордон України.

Обвинувачення містить посилання на конкретну особу - ОСОБА_11 , що є не припустимим. При цьому, в обвинувальному акті не зазначено, чи діяв ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_7 , чи виконував певну роль задля реалізації цього злочинного умислу.

Крім того, умисні дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.3 ст.15 ч.3 ст.332 КК України як незакінчений замах на сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України, порадами, вказівками та наданням засобів, вчиненому з корисливих мотивів.

За висунутим обвинуваченням ОСОБА_7 отримав від ОСОБА_11 документи і гроші. При цьому, які саме дії ОСОБА_7 не вчинив, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, які вказують про незакінчений замах, зміст висунутого обвинувачення взагалі не містить.

На переконання суду, наведене свідчить про протиріччя у викладі фактичних обставин справи, формулювання обвинувачення, його кваліфікації, що перешкоджають судовому розгляді.

В той же час, з позиції суду вказані недоліки порушують право обвинуваченого, передбачене ст.42 КПК України, знати у вчинені якого кримінального правопорушення він обвинувачується, що тим самим унеможливлює якісно і в повні мірі здійснити захист, чим істотно порушується право обвинуваченого ОСОБА_7 на захист.

З огляду на викладені обставини суду дійшов висновку про необхідність повернення обвинувального акта прокурору.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги прокурор посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження. На думку прокурора, оскаржувана ухвала не містить належного обґрунтування того, що наведені в обвинувальному акті фактичні дані у своїй сукупності не дають повного уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України, унеможливлюють співставлення фактичної складової фабули обвинувачення із його юридичною формулою. Прокурор вважає, що деталі вчинення ОСОБА_7 злочину доведені до його відома, сукупність таких деталей є достатньою для повного розуміння суті висунутого йому обвинувачення, тобто останні офіційно повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Викладені фактичні обставини містять відображення всіх ознак кримінального правопорушення, які є істотними для вирішення питання про кваліфікацію дій обвинуваченого, а формулювання обвинувачення відповідає тексту диспозиції відповідної кримінально-правової норми. Отже, з позиції обвинувачення обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. 291 КПК України та жодних суперечностей не містить.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, обвинуваченого та захисника, які просили ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, в зазначеному кримінальному провадженні суд апеляційної інстанції переглядає ухвалу суду в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали суду з підстав, зазначених у скарзі прокурором, колегія суддів виходить з того, що згідно з п. 3 ч. 1 ст. 314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 291 КПК України визначено вимоги, яким повинен відповідати обвинувальний акт, до яких, зокрема, належить зазначення у ньому фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення.

Виходячи з наведених вимог кримінального процесуального закону, обвинувальний акт повинен містити саме ті обставини, які прокурор вважає встановленими, та які з позиції сторони обвинувачення у відповідності з вимогами ст. 91 КПК України підлягають доказуванню під час судового розгляду. При цьому, формулюванням обвинувачення вважається короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі.

З огляду правову позицію, висловлену Верховним Судом України у його Постанові від 24.11.2016 р. № 5-328кс16, в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, при цьому фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки містить виклад фактичних обставин провадження та формулювання самого обвинувачення, яке відповідає диспозиції ч. 3 ст. 332 КК України з урахуванням положень ч. 3 ст. 15 КК України, а тому мотиви суду в цій частині є необґрунтованими.

Що стосується тверджень суду про відсутність в обвинувальному акті чіткого викладу дій, які ОСОБА_7 не вчинив для доведення злочину до кінця, то вони не заслуговують на увагу, оскільки обставина затримання ОСОБА_7 після отримання грошових коштів та документів, на переконання прокурора, була достатньою для кваліфікації дій останнього за ч. 3 ст. 15 КК України, тоді як перевірка правильності цієї кваліфікації належить до повноважень суду виключно на стадії судового розгляду.

Щодо посилання в обвинувальному акті на конкретну особу - ОСОБА_11 , без встановлення його конкретного процесуального статусу, то ці обставини хоча і мають місце, проте розгляду кримінального провадження не перешкоджають.

Більш того, з Реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що ця особа має статус свідка.

Не є обґрунтованими є твердження суду про відсутність в обвинувальному акті посилань на поради та вказівки, які надав ОСОБА_7 задля сприяння незаконному переправленню через кордон. З обвинувального акта вбачається, що прокурором викладено обставини, які охоплюються диспозицією ч. 3 ст. 332 КК України, що розгляду кримінального провадження не перешкоджає.

Отже, посилання суду першої інстанції на порушення вимог ст. 291 КПК України, як на підставу повернення обвинувального акта, є необґрунтованими.

На переконання колегії суддів наведені порушення є істотними, оскільки перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України, до підстав для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції належить істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно зі ст. 412 КПК України, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2023 року про повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України, скасувати та призначити новий судовий розгляд.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4