Справа № 624/118/24
провадження № 1-кп/624/45/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року Кегичівський районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кегичівка, Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000245 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калинівка, Кегичівського району, Харківської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично відбуває покарання в ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)», раніше засудженого: 1) 11.07.2017 Красноградським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 19.03.2019 по відбуттю покарання, 2) 29.07.2020 Красноградським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, 3) 06.09.2021 Сахновщинським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- обвинувачення - прокурора Кегичівського відділу Красноградської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

- захисту обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , будучи 11.07.2017 засудженим Красноградським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 до 4 років позбавлення волі, звільнений 19.03.2019 по відбуттю покарання, на шлях виправлення не став та повторно вчинив злочин при наступних обставинах.

03.12.2019 близько 15:00 години, ОСОБА_3 , маючи намір на викрадення чужого майна, діючи повторно, таємно, умисно, з корисних мотивів, через незачинені двері проник до сараю, на території двору домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , звідки викрав велосипед «FRAGILE FORVARD-240», який належить ОСОБА_6 , чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 1700 грн. Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на свій розсуд.

Ці дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та поєднане з проникненням у сховище.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні винним себе визнав повністю, розкаявся, підтвердив, що вчинив інкримінований йому злочин при вищезазначених обставинах. Викрадене майно повернуто потерпілій.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Викрадене майно їй повернуто, претензій не має, покарання призначити на розсуд суду.

Визнавальні свідчення обвинуваченого суд вважає правильними та достовірними, а також такими, що відповідають матеріалам кримінального провадження, оскільки вони надані послідовно, несуперечливо та кладе в основу обвинувального вироку.

Зважаючи на те, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому злочині, погодився з правовою кваліфікацією своїх дій, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінальних правопорушень, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності позиції обвинуваченого роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про позбавлення в подальшому права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності сумнівів у добровільності його позиції, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого.

Таким чином, суд знаходить вину обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведеною, а скоєне ним підлягаючим кваліфікації за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відносяться до тяжкого злочину.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше неодноразово судимий в тому числі за корисливі злочини, відбував покарання в місцях позбавлення волі, судимості не зняті та не погашені, на цей час відбуває покарання в умовах ізоляції від суспільства, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, на обліку військовозобов`язаних запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 не перебуває, за характеристикою з місця відбування покарання визнано, що ризик вчинення нового кримінального правопорушення є високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального проступку, не зменшують його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України - призначення більш м`якого покарання, яке передбачено законом.

При призначенні покарання судом враховано положення ст. 69-1 КК України.

Із врахуванням вчиненого злочину, особи обвинуваченого, обставин, які впливають на призначення покарання, обставин скоєння злочину та відношення до скоєного, суд дійшов висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства і призначає покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, яке сприятиме його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення. Суд призначає покарання про яке просив прокурор.

Призначаючи остаточне покарання обвинуваченому суд застосовує положення ст. 70 КК України.

Частиною 4 ст.70 КК України визначено, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Судом при призначенні покарання встановлено, що даний злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України обвинувачений ОСОБА_3 вчинив до постановлення вироку Красноградським районним судом Харківської області від 29.07.2020 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України та вироку Сахновщинським районним судом Харківської області від 06.09.2021 за ч. 2 ст. 185 КК України, яким ОСОБА_3 , із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України засуджено до 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Суд призначає остаточне покарання обвинувачену за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого більш суворим та зараховує повністю відбуте покарання за попереднім вироком.

На думку суду це покарання є справедливим та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід обвинуваченому під час досудового розслідування не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, арешт на майно не накладався.

Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_3 винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та піддати його покаранню у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням призначеним за вироком Сахновщинського районного суду Харківської області від 06.09.2021 та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Зарахувати в строк відбування покарання за цим вироком повністю відбуте ОСОБА_3 покарання за вироком Сахновщинського районного суду Харківської області від 06.09.2021.

Строк відбування покарання рахувати з 11.06.2020 року.

Запобіжний захід до обвинуваченого до набрання вироку законної сили не обирати.

Речовий доказ велосипед «FRAGILE FORVARD-240», який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 , повернути їй як законному володільцю.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Кегичівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1