Провадження № 1-в/592/344/24
УХВАЛА

04 липня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючого ОСОБА_1 , розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений, перебуваючи у ДУ «Сумський слідчий ізолятор», звернувся до суду з заявою та просив звільнити від покарання про умовно-достроково для проходження військової служби.

Для вирішення питання щодо можливості призначення до розгляду такої заяви необхідно звернути на наступне.

За загальними засадами кримінального провадження не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених КПК України, за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних чи інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, громадянства, освіти, роду занять, а також за мовними або іншими ознаками. У випадках і порядку, передбачених цим Кодексом, певні категорії осіб (неповнолітні, іноземці, особи з розумовими і фізичними вадами тощо) під час кримінального провадження користуються додатковими гарантіями.(ст.10 КПК України)

Кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.(ч.1 ст. 21 КПК України)

Процесуальний закон визначає, що судочинство здійснюється судом згідно правил визначеним КПК України (ч.1 ст. 30 КПК України). Поряд з цим закон визначає поняття територіальної, інстанціїної та предметної підсудності судів при розгляді кримінальних проваджень (ст.ст.32 - 33-1 КПК України). Також закон передбачає, дії суду для направлення кримінальних проваджень за підсудністю (ст. 34 КПК України).

Поряд з цим згідно ч. 1 і ч. 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Наведені положення закону вказують на те, що сторони кримінального провадження мають звертатися до суду у спосіб визначений законом. При цьому не у будь-який суд на їх розсуд, а з урахуванням підсудності, зокрема територіальної. Суд відповідно має право вирішувати лише ті питання які віднесені до його повноважень.

Законом передбачено вирішення судом питань у порядку виконання вироків які набрали законної сили.

Згідно з положеннями п. 2-1 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби.

Згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби вирішуються судом за клопотанням (поданням) органу або установи виконання покарань.

Такі положення закону, щодо визначення особи яка має право звернутися до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби відображено у іншому законі.

Так згідно з ст. 154-1 КВК України стосовно засудженого, який виявив бажання проходити військову службу, на підставі, визначеній статтею 81-1 Кримінального кодексу України, може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом. При цьому наведеною нормою зобов`язано установу покарання вжити ряд заходів для забезпечення засудженому право скористатися такою підставою звільнення від покарання, забезпечити відповідний огляд на придатність до служби тощо.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 2-1 КПК України.

Аналізуючи наведений зміст положень закону вбачається, що на стадії виконання вироку саме суд за місцем відбування покарання має право вирішувати клопотання установи виконання покарань про умовно-дострокове звільнення засуджених від відбування покарання для проходження військової служби. З наведеного слід зробити висновок, що засуджений не має прав подавати клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби. Таке положення також узгоджується з загальними засадами судочинства.

З наведених норм також вбачається, що законом визначено суд який має повноваження розглядати такі подання. Тобто повноваження для розгляду зазначених подань віднесено не до усіх судів, а лише до суду до територіальної юрисдикції якого належить місце де засуджений відбуває покарання.

При цьому закон визначає, що визначення місця відбування покарання у виді позбавлення волі врегульовано ст. 86 КВК України. Так згідно з положеннями ст. 86 КВК України засуджені до позбавлення волі відбувають покарання у колоніях.

Натомість згідно з положеннями ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» слідчий ізолятор є установою попереднього ув`язнення. Метою попереднього ув`язнення є запобігання можливому ухиленню особи, взятої під варту, від органів досудового розслідування та суду, перешкоджанню кримінальному провадженню або зайняттю злочинною діяльністю, а також забезпечення виконання вироку та видачі особи (екстрадиції) або її транзитного перевезення.(ст.2 Закону)

Таким чином з наведених положень законів вбачається, що слідчий ізолятор не є установою де засуджений відбуває покарання. Належним місцем відбування покарання є відповідна установа виконання покарання (колонія). У зв`язку з цим для засудженого не можна вважати, що він відбуває покарання у слідчому ізоляторі. Відповідно до повноважень Ковпаківського районного суду м.Суми не належить розгляд питань про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби, щодо осіб які тимчасово перебувають у слідчому ізоляторі.

З наведеного у сукупності вбачається, що до суду звернулася особа, яка не має права звертатися з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби, не проведено відповідної перевірки особи на придатність до військової служби. Більше того до територіальної підсудності Ковпаківського районного суду м.Суми не належить розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби, щодо засудженого який тимчасово перебуває у слідчому ізоляторі.

На стадії виконання судового рішення не передбачено передачу заяв чи клопотань, які надійшли з порушенням правил підсудності, а також дій суду у разі звернення неналежною особою.

Узагальнюючи наведене вбачається, що заява засудженого не належить до розгляду Ковпаківським районним судом м.Суми. Засуджений не має прав на подачу клопотання про умовно-дострокове звільнення для проходження військової служи. Таким чином вбачається, що заява засудженого не відповідає вимогам п. 2-1 ч. 1 ст. 537, ч. 1 ст. 539, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України. Відтак заяву засудженого слід повернути. Таке повернення заяви не перешкоджає зверненню до суду після усунення зазначених порушень.

Згідно з положеннями ст. 392, ч. 6 ст. 539 КПК України ухвала про повернення заяви оскарженню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 533, 537, 539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Повернути заяву засудженого ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби.

Ухвала набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1