Справа № 752/6589/24
Провадження №: 1-кс/752/2673/24
У Х В А Л А

01 квітня 2024 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора відділу прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва, подане в рамках кримінального провадження № 0000019 від 07.02.2023, за ознаками кримінального правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України, клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі ОСОБА_5 погоджене прокурором відділу прокуратури Автономної Республіки Крим та м. Севастополя ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановив:

до слідчого судді надійшло вищевказане клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю російської федерації, громадянину України, проживаючому та зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтовує тим, що

Слідчим управлінням ГУНП в АР Крим та м. Севастополі за процесуального керівництва Прокуратури Автономної Республіки Крим та м. Севастополя здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000019 від 07.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України.

Встановлено, що внаслідок збройної агресії з боку російської федерації (далі по тексту рф) військовослужбовцями збройних сил рф у лютому 2014 року встановлено ефективний контроль, як над територією Автономної Республіки Крим, так і за діяльністю розташованих там органів влади. Тобто рф, відповідно до ст. 42 «Положення про закони і звичаї війни на суходолі», що є додатком до Гаагської конвенції «IV Конвенція про закони і звичаї війни на суходолі» від 18.10.1907, здійснено тимчасову окупацію вказаної території України.

Крім того, згідно із статтями 1-5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14.12.1974 № 3314 (XXIX) серед іншого визначено, що ознаками агресії є застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави. При цьому, як акт агресії незалежно від оголошення війни, кваліфікується вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або її частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014, тимчасово окупована рф територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та Законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Крім того, відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 1 вказаного Закону Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими рф з 20 лютого 2014 року.

Так, наприкінці лютого 2014 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням встановити не надалося можливим, на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя із числа осіб, які прихильно ставились до питання приєднання Автономної Республіки Крим та міста Севастополя до рф, в тому числі і за рахунок досвідчених військових та інших осіб, у порушення ч.?6 ст.?17 Конституції України, почали створюватись непередбачені Конституцією та законами України збройні та воєнізовані формування, метою яких є надання підтримки проросійськи налаштованим рухам та партіям, що діяли на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя та сприяння військовим підрозділам збройних сил рф у вчиненні дії по встановленню контролю над територією Кримського півострову, а також над органами виконавчої та законодавчої влади Автономної Республіки Крим та міста Севастополя.

За вищеописаних умов та викладених обставин, приблизно у лютому 2014 року, більш точну дату та час органом досудового розслідування не встановлено, громадянин України ОСОБА_7 , перебуваючиу м. Сімферополь, АР Крим, діючи умисно, знаючи про початок діяльності не передбаченого законами України збройного формування «Самооборона Криму», сприяючи армії рф в окупації та подальшому відділенні території кримського півострова від України, усвідомлюючи незаконність створення вказаного формування, з метою участі у його діяльності, та у нападі на підприємства, установи, організації, після співбесіди з «лідерами» незаконного збройного формування « Самооборона Криму », ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками учасника вказаного збройного формування, а також їх злочинними намірами та планами, спрямованими на вчинення вище зазначених дій, будучи достовірно обізнаним, що останнє не відноситься до збройних формувань, передбачених законодавством України, розуміючи роль та мету діяльності, добровільно вступив до «3-й роты сводного полка «народного ополчения Крыма», яке входило до складу не передбаченого законом України збройного формування «Самооборона Криму» та активно приймав участь по виконанню завдань щодо охорони мітингів проросійських сил та захоплення адміністративних будівель м. Сімферополя Автономної Республіки Крим.

Так, у кожному структурному підрозділі не передбаченого законодавством збройного формування «Самооборона Криму» ставились завдання щоденної діяльності, які полягали в здійсненні силової підтримки військових армії рф, придушення організованого опору проукраїнські налаштованого населення на території міст Феодосія, м. Сімферополі, інших міст АР Крим, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, нападі на підприємства, установи, організації, громадян. Вказані формування дислокувалось у м. Сімферополь, інших містах АР Крим, та мало загальну координацію керівництва.

При цьому, незаконне збройне формування «Самооборона Криму» діяло у тісній співпраці з окупаційною владою російської федерації в Автономній Республіці Крим. Останні діяли на підтримку російських військ, приймали участь у блокаді українських військових частин, захопленні державних підприємств, установ та організацій на території АР Крим, займалися протистоянням правоохоронним органам державної виконавчої влади України, забезпечували охорону проросійських масових заходів, що проводилися на території міста Феодосія та інших міст АР Крим з демонстрацією російської символіки.

Так, ОСОБА_7 , приблизно у лютому 2014 року, більш точну дату та час органом досудового розслідування не встановлено, спільно з іншими учасниками «Самооборони Криму»,які мали на озброєнні придатну для використання вогнепальну, вибухову та іншу зброю, активно сприяв блокуванню державних органів України в АР Крим, військових частин, патрулювання громадських місць, чергування на блокпостах та перевірки особистих документів громадян.

Окрім цього, у березні 2014 року, більш точної дати під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 безпосередньо приймав участь у підготовці та проведенні так званого «референдуму» щодо приєднання території АР Крим до складу російської федерації, що виражалося у розгоні проукраїнських мітингів, затриманні їх учасників, а також погроз та застосуванні сили у разі створення перешкод щодо проведення так званого «референдуму».

Дії ОСОБА_7 носили тривалий характер у вказаний період часу та виразились в активній участі у діяльності «3-й роты сводного полка «народного ополчения Крыма», яке входило до складу незаконного збройного формування «Самооборона Криму». При цьому ОСОБА_7 усвідомлював, що незаконне збройне формування «Самооборона Криму», учасником якого він є, діє на території України незаконно, та що його учасники застосовують зброю та вчиняють опір представникам влади, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішення органами державної влади, місцевого самоврядування, що призвело до окупації території півострова Крим.

У подальшому, після окупації території півострова Крим, ОСОБА_7 представниками окупаційної влади нагороджений медаллю «За защиту Крыма», «За возвращенние Крыма» та іншими нагородами.

Продовжуючи злочинну діяльність, 27.03.2018 ОСОБА_7 , діючи на виконання злочинного умислу, направленого на надання допомоги представникам спецслужб іноземної держави в проведенні підривної діяльності проти України, за вказівкою «заместителя начальника службы по мобилизационной работе территориальной обороне Республики Крым ОСОБА_9 » призначений на посаду «генерального директора «Государственного казенного учреждения Республики Крым «Крымский республиканский штаб Народного ополчения - народной дружины Республики Крым», де протягом тривалого часу продовжує здійснювати керівництвона займаній посаді та приймати активну участь у діяльності незаконного збройного формування «Самооборона Криму» та наданні допомоги військовослужбовцям збройних сил країни агресора.

Таким чином, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 в інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у вигляді протоколів огляду інтернет-видань; висновку експерта за результатами проведення судово-портретної експертизи №21382/23-35 від 17.10.2023, під час проведення якої підтверджено особу ОСОБА_7 на відеофайлах матеріалів кримінального провадження; протоколами допиту свідків; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; іншими доказами в своїй сукупності.

26.10.2023 слідчим у кримінальному провадженні за погодженням із прокурором відділу прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України.

08.11.2023 підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у розшук, досудове розслідування зупинено у зв`язку із розшуком підозрюваного.

Письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 особисто вручене не було, оскільки останній перебуває на території Автономної республіки Крим, яка тимчасово окупована російською федерацією, яка, відповідно до постанови Верховної Ради України від 27.01.2015 № 129-VIII «Про Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором», визнана державою-агресором.

На виконання вимог КПК України, відомості щодо повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень ОСОБА_7 , розміщено у черговому випуску газети «Урядовий кур`єр» 31.10.2023 №218 ( 7616 ) та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора 31.10.2023.

Крім того, ОСОБА_7 викликався на 06.11.2023, 07.11.2023, 08.11.2023, з метою вручення йому повідомлення про підозру, допиту в якості підозрюваного, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій за його участі, про що відомості було розміщено у черговому випуску газети «Урядовий кур`єр» 31.10.2023 №218 ( 7616 ) та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора 31.10.2023.

Так, 06.11.2023, 07.11.2023, 08.11.2023 підозрюваний ОСОБА_7 до органу досудового розслідування не з`явився, поважних причин неприбуття не повідомив.

Як зазначено у відповіді Департаменту міжнародно-правового співробітництва на лист №19/1/1-55вих-22 від 18.08.2022, згідно із інформацією начальника Департаменту документального забезпечення Офісу Генерального прокурора №33-271вн-22 від 26.03.2022, АТ «Укрпошта» припинено приймання всіх видів міжнародних відправлень призначення Російської Федерації. Можливість здійснювати відправлення поштової кореспонденції до вказаної країни на теперішній час відсутня. Відповідно, за вищевикладених умов немає можливості виконати вимоги Кримінального процесуального законодавства України та міжнародних договорів щодо вжиття необхідних заходів з метою отримання правової допомоги у кримінальному провадженні на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим.

Окрім того, відповідно до офіційної заяви Міністерства закордонних справ України щодо розриву дипломатичних відносин із Російською Федерацією від 24.02.2022 на доручення Президента України МЗС України розпочало процедуру розриву дипломатичних відносин відповідно до норм міжнародного права.

Відповідно до рапорту працівника ВКП ГУНП в АР Крим та

м. Севастополі інформація за останні 5 років щодо можливого перетину державного кордону та лінії розмежування з ТОТ АР Крим підозрюваним ОСОБА_7 відсутня. Окрім цього, за оперативною інформацією розшукуваний останній проживає у м. Сімферополь.

Згідно з статтею 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Відповідно до ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Отримані на даному етапі досудового розслідування відомості задокументовані у відповідний процесуальний спосіб, передбачений

КПК України і вказують на причетність підозрюваного до вчинення зазначених злочинів, при цьому, таке цілком узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Влох проти Польщі»).

Підставою для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є його переховування на території Автономної Республіки Крим, обґрунтована підозра останнього у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може вчинити інший злочин.

Так, характер вчинених кримінальних правопорушень, які інкримінується ОСОБА_7 та тяжкість покарання, яке йому загрожує (позбавлення волі на строк до 15 років) в сукупності свідчать про наявність реального ризику того, що підозрюваний буде переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду. Про це свідчить те, що на теперішній час ОСОБА_7 вже переховується від органу досудового розслідування та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі, уже переховується від органів досудового розслідування та суду, може вчинити інший злочин.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому доводи.

У судовому засіданні захисник заперечував вважав, що особу спочатку треба оголосити у розшук, порушується право на захист.

Прокурор зазначив, що ОСОБА_7 оголошений у розшук, вся його родина перебуває у Криму.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав, з якими закон пов`язує можливість вирішення питання про обрання особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного.

Так, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в рамках зазначеного кримінального провадження підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України.

Слідчий суддя вважає доведеними ризики, які встановлено органом досудового розслідування, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжкого злочину, проживає на території держави-агресора РФ, а тому в разі обрання йому запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням можливості вільно пересуватись територією країни, може вживати заходів для уникнення кримінальної відповідальності за скоєне шляхом переховування від органів досудового розслідування. Окрім того, відповідно до рапорту працівника ВКП ГУНП в АР Крим та м. Севастополі, підозрюваний ОСОБА_7 державний кордон України та лінію розмежування з тимчасово окупованими територіями Донецької, Луганської областей та тимчасово окупованою територією АР Крим не перетинав, що є достатньою підставою вважати, що ОСОБА_7 переховується на ТОТ Крим, яка окупована державою-агресором - російською федерацією; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 перебував в лавах незаконного збройного формування, що підтримувалось російською федерацією та може у подальшому бути задіяний у здійсненні збройної агресії відносно України.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя у відповідності до ст. 177, 178 КПК України враховує тяжкість покарання за інкриміновані діяння, та вважає наявними підстави для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання зазначеним ризикам, відтак клопотання підлягає задоволенню.

При цьому, слідчим суддею не вирішується питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою разом із визначенням розміру застави відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, оскільки відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України лише після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 183, 184, 193, 372, 376 КПК України, -

постановив:

клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі ОСОБА_5 погоджене прокурором відділу прокуратури Автономної Республіки Крим та м. Севастополя ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця російської федерації, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1