Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/2284/24
Провадження №1-кп/523/1016/24
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

16.02.2024 р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у кримінальному провадженні за №0000359 від 09.09.2023 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеси, із вищою освітою, офіційно не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

-02.09.2022р. вироком Суворовського райсуду м.

Одеси за ч.1 ст.309 КК України до 1р. обмеження волі, відповідно до ст.ст.75,76 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням на строк 1р.,

-05.06.2023р. вироком Приморського райсуду м.

Одеси за ч.3 ст.303, ч.1 ст.304 КК України до 5р. позбавлення волі, відповідно до ст.ст.75,76 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням на строк 3р.,

обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення за встановлених органами дізнання наступних обставин.

В невстановлені органами дізнання час та місце, ОСОБА_4 знаходячись на Кримському бульварі в м. Одесі, знайшла два полімерних пакета із кристалічною речовиною салатового та світло-бежевого кольорів, після чого, розуміючи, що зазначена речовина є особливо небезпечною психотропною речовиною та достовірно знаючи її властивості, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року, з подальшими внесеними до нього змінами та доповненням, який забороняє на території України діяльність пов`язану з наркотичними засобами, які внесені до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», не маючи спеціального дозволу, поклала вказані пакети до своєї сумки, тим самим, незаконно придбала шляхом знахідки психотропну речовину, яку стала незаконно зберігати при собі з метою подальшого особистого вживання без мети збуту.

09.09.2023р., в період часу з 11год. 00хв. по 11год. 41хв., співробітниками поліції проведено огляд місця події - в приміщенні кімнати доставлених відділу поліції №З ОРУП №1 ГУНП в Одеській області за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Заболотного,18-А, в ході якого, в присутності понятих, у ОСОБА_4 виявлено та вилучено кристалічну речовину салатового кольору та світло-бежевого кольору відповідно, масами 0,153г та 0,070г, які містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, кількісний вміст якого становить ,0121г. та відповідно 0,055г.; колбу скляної лампочки із пошкодженим цоколем, на який нагвинчена пошкоджена полімерна кришка із фрагментом паперу, який згорнутий в трубочку, одну трубку для паління, одну полімерну трубку, один фрагмент скляної ампули із надписом «Вода для ін`єкцій», які містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, кількісний вміст якого відповідно становить 0.029г., 0,004г., 0,001г., 0033г.

Суд вивчивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України.

За вимогами частини 2 статті 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом дізнання обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно заяви ОСОБА_4 від 12.02.2024, остання в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , беззаперечно визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а також згодна із встановленими дізнанням обставинами та розглядом обвинувального акту за її відсутності.

ОСОБА_4 роз`яснено зміст встановлених у результаті дізнання обставин, а також те, що відповідно до ч.2 ст.302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені дізнанням обставини.

ОСОБА_4 згодна на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_4 , її згоду із встановленими в результаті дізнання обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за її відсутності підтвердив захисник - адвокат ОСОБА_5 .

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у скоєному кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.309 КК України - незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту, доведена в повному обсязі.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_4 є особою раніше судимою, неодноразово притягалась до кримінальної відповідальності, скоїла кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних проступків, офіційно не працюючої, маючої постійне місце реєстрації та проживання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст.66 КК України, суд визнає: повне визнання вини та щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно зі статтями 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, беручи до уваги особу ОСОБА_4 , яка є особою раніше судимою, неодноразово притягалась до кримінальної відповідальності, скоїла кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних проступків, офіційно не працюючої, маючої постійне місце реєстрації та проживання, враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченій - повне визнання вини, щире каяття та відсутність обставин, які обтяжують покарання останній, з метою запобігання вчиненню обвинуваченою нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про те, що виправлення останньої можливе лише в умовах її ізоляції від суспільства із призначенням покарання у виді арешту.

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді арешту, передбаченого санкцією ч.1 ст.309 КК України, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченої, які створять у неї готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Водночас, вирішуючи питання про призначення покарання за вчинене кримінальне правопорушення, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому, суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020 року (справа №753/13972/17; провадження №51-986км20), згідно якої, Верховний суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950.

Для проведення експертизи залучались експерти, у зв`язку із чим процесуальні витрати необхідно покласти на обвинувачену ОСОБА_4 .

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.373-374, 382 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити їй покарання у виді арешту на строк 5 місяців.

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили відносно ОСОБА_6 обрати у вигляді особистого зобов`язання. Після набрання вироком законної сили направити (помістити) ОСОБА_6 для відбування покарання до арештного дому, строк відбуття покарання останній обчислювати з дня її поміщення до установи виконання покарань.

Виконання вироку в цій частині покласти на відділ поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 3824грн. за проведення експертного дослідження - стягнути з ОСОБА_3 в повному обсязі, на користь держави.

Речові докази: психотропну речовину - знищити, диск із відеозаписом - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до положень ч.1 ст.394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1