Справа № 642/266/24
Провадження № 1-кп/642/229/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року

м. Харків

Ленінський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5 та її захисника - адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Харкові в режимі відеоконференції обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001886 від 29.12.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Лозова Харківської області, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, пенсіонерки, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

яка обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.4 ст.190 (в редакції, чинній до 11.08.2023) КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з середньою освітою, безробітнього, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

який обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним

Так, по АДРЕСА_3 розташована двокімнатна квартира АДРЕСА_4 , право спільної сумісної власності на яку на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 13.06.1994 Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду (реєстраційний №5А-94-31940) згідно з розпорядженням від 13.06.1994 за №21266, було зареєстроване за ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 26.06.1994 (запис в реєстровій книзі №П-5-13671).

Після смерті ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на належну йому за життя частку в праві спільної сумісної власності на вказану квартиру перейшло до ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 19.10.1995 Одинадцятою ХДНК (реєстровий №4-4042).

Після смерті колишнього власника вказаної квартири ( ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , відкрилась спадщина на згадане нерухоме майно, однак спадкові права можливими спадкоємцями в установленому законом порядку оформлені не були.

У другій половині 2021 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у ОСОБА_11 (досудове розслідування щодо якого здійснюється у іншому кримінальному провадженні) виник злочинний умисел і корислива мета, спрямовані на незаконне заволодіння шляхом обману (шахрайства), з використанням завідомо підроблених документів та підставних осіб, вказаним нерухомим майном шляхом звернення підставної особи до державного реєстратора із заявою про проведення державної реєстрації за такою особою права власності на згадану квартиру, яка їй ніколи не належала, та з подальшим укладенням псевдовласником цивільно-правових угод щодо такої квартири.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел та усвідомлюючи, при цьому, протиправність своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_11 вчинив ряд юридично значимих дій.

Зокрема, здійснюючи реалізацію одного з етапів свого загального злочинного наміру, ОСОБА_11 через раніше йому знайомого ОСОБА_12 (який вказаного злочинного наміру не усвідомлював) підшукав підставну особу - ОСОБА_5 , яка погодилась за винагороду виступити псевдовласником відповідної квартири під час проведення державної реєстрації за нею права власності та вчинення правочинів щодо згаданого нерухомого майна. Таким чином ОСОБА_5 та ОСОБА_11 попередньо домовились про подальше заволодіння квартирою шляхом обману.

Реалізуючи вказані злочинний умисел і попередньо досягнуту домовленість, ОСОБА_5 і ОСОБА_11 , діючи узгоджено, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, вчинили ряд юридично значимих дій.

Зокрема, для отримання завідомо для неї підроблених офіційних документів, начебто виданих уповноваженими органами, які б містили реквізити свідоцтва про право власності ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_5 та довідки про зареєстроване за нею до 31.12.2012 право власності на згадану квартиру на підставі відповідного свідоцтва, а також для подальшого використання цих підроблених документів шляхом їх надання державному реєстратору для проведення державної реєстрації права власності на вказану квартиру, ОСОБА_5 діючи згідно попередньої домовленості, завчасно надала ОСОБА_11 , а останній - невстановленим у ході досудового слідства особам її персональні дані (прізвище, ім`я та по батькові), а також вказівку про виготовлення вищевказаних підроблених офіційних документів.

За здійсненого ОСОБА_11 у вищевказаний спосіб організаційного керівництва та за сприяння ОСОБА_5 (шляхом надання засобів і вказівок) невстановленими особами за невстановлених обставин виготовлено та надано ОСОБА_11 для подальшого використання ОСОБА_5 : свідоцтво про право власності на житло з неправдивими відомостями про його видачу Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради 23.07.1999 (реєстраційний №1-99-200527) згідно з розпорядженням від 23.07.1999 №42025 та реєстрацію в Харківському міському бюро технічної інвентаризації 05.08.1999 (запис в реєстровій книзі №П-1-36691). При цьому, до змісту вказаного підробленого свідоцтва невстановлені особи внесли також неправдиві відомості про належність ОСОБА_5 на праві власності квартири АДРЕСА_5 ; довідку КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради, датовану 01.11.2021, під №1114107, з неправдивими відомостями про те, що за інформацією з паперових носіїв відповідна квартира належить на праві власності ОСОБА_5 на підставі вказаного свідоцтва від 23.07.1999.

Таким чином ОСОБА_5 , діючи у групі з ОСОБА_11 та іншими невстановленими особами вчинила пособництво у підробленні вищевказаних офіційних документів (свідоцтва про право власності на житло та довідки бюро технічної інвентаризації) з метою їх подальшого використання псевдовласником ОСОБА_5 шляхом надання нотаріусам при вчиненні правочинів щодо відповідної квартири.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що по АДРЕСА_3 розташована двокімнатна квартира АДРЕСА_4 , право спільної сумісної власності на яку на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 13.06.1994 Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду (реєстраційний №5А-94-31940) згідно з розпорядженням від 13.06.1994 за №21266, було зареєстроване за ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 26.06.1994 (запис в реєстровій книзі №П-5-13671).

Після смерті ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на належну йому за життя частку в праві спільної сумісної власності на вказану квартиру перейшло до ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 19.10.1995 11-ою ХДНК (реєстровий №4-4042).

Після смерті колишнього власника вказаної квартири ( ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , відкрилась спадщина на згадане нерухоме майно, однак спадкові права можливими спадкоємцями в установленому законом порядку оформлені не були.

У другій половині 2021 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у ОСОБА_11 (досудове розслідування щодо якого здійснюється у іншому кримінальному провадженні) виникли злочинний умисел і корислива мета, спрямовані на незаконне заволодіння шляхом обману (шахрайства), з використанням завідомо підроблених документів та підставних осіб, вказаним нерухомим майном шляхом звернення підставної особи до державного реєстратора із заявою про проведення державної реєстрації за такою особою права власності на згадану квартиру, яка їй ніколи не належала, та з подальшим укладенням псевдовласником цивільно-правових угод щодо такої квартири.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел та усвідомлюючи, при цьому, протиправність своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_11 вчинив ряд юридично значимих дій.

Зокрема, реалізуючи один з етапів свого загального злочинного наміру, ОСОБА_11 через раніше йому знайомого ОСОБА_12 (який вказаного злочинного наміру не усвідомлював) підшукав підставну особу ОСОБА_5 , яка погодилась за винагороду виступити псевдовласником відповідної квартири під час проведення державної реєстрації за нею права власності та вчинення правочинів щодо згаданого нерухомого майна. Таким чином ОСОБА_11 та ОСОБА_5 попередньо домовились про подальше заволодіння квартирою шляхом обману.

Реалізуючи вказані злочинний умисел і попередньо досягнуту домовленість, ОСОБА_5 і ОСОБА_11 , діючи узгоджено, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, вчинили ряд юридично значимих дій.

Зокрема, для отримання завідомо для неї підроблених офіційних документів, начебто виданих уповноваженими органами, які б містили реквізити свідоцтва про право власності ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_5 та довідки про зареєстроване за нею до 31.12.2012 право власності на згадану квартиру на підставі відповідного свідоцтва, а також для подальшого використання цих підроблених документів шляхом їх надання державному реєстратору для проведення державної реєстрації права власності на вказану квартиру, ОСОБА_5 діючи згідно попередньої домовленості, завчасно надала ОСОБА_11 , а останній - невстановленим у ході досудового слідства особам її персональні дані (прізвище, ім`я та по батькові), а також вказівку про виготовлення вищевказаних підроблених офіційних документів.

За здійсненого ОСОБА_11 у вищевказаний спосіб організаційного керівництва та за сприяння ОСОБА_5 (шляхом надання засобів і вказівок) невстановленими особами за невстановлених обставин виготовлено та надано ОСОБА_11 для подальшого використання ОСОБА_5 : свідоцтво про право власності на житло з неправдивими відомостями про його видачу Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради 23.07.1999 (реєстраційний №1-99-200527) згідно з розпорядженням від 23.07.1999 №42025 та реєстрацію в Харківському міському бюро технічної інвентаризації 05.08.1999 (запис в реєстровій книзі №П-1-36691). При цьому, до змісту вказаного підробленого свідоцтва невстановлені особи внесли також неправдиві відомості про належність ОСОБА_5 на праві власності квартири АДРЕСА_5 ; довідку КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради, датовану 01.11.2021, під №1114107, з неправдивими відомостями про те, що за інформацією з паперових носіїв відповідна квартира належить на праві власності ОСОБА_5 на підставі вказаного свідоцтва від 23.07.1999.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закону) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 2 ч.1 ст.10 Закону України Закону встановлено, що нотаріус є державним реєстратором.

Пунктом 6 ч.1 ст.27 Закону в якості однієї з підстав для державної реєстрації прав передбачено свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дублікат.

Зі змісту п.3 ч.3 ст.10 Закону вбачається, що під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законом порядку до 1 січня 2013 року державний реєстратор обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

При цьому, в ч.2 ст.22 вказаного Закону зазначено, що відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом.

З метою створення видимості наявності передбаченої п.6 ч.1 ст.27 Закону підстави для проведення державної реєстрації права власності, ОСОБА_5 , реалізуючи попередньо досягнуту з ОСОБА_11 домовленість та виконуючи відведену їй останнім роль псевдовласника, усвідомлюючи, що не є власником квартири АДРЕСА_5 , перебуваючи в офісі приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_13 ( АДРЕСА_6 ) 16.12.2021 об 11 год. 53 хв. 45 сек. подала заяву (сформовану державним реєстратором за допомогою програмних засобів Державного реєстру прав) з реєстраційним номером 49894064 про державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно виникнення права приватної власності на квартиру АДРЕСА_5 , додавши до вказаної заяви завідомо для неї підроблені: свідоцтво про право власності на житло з неправдивими відомостями про його видачу Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради 23.07.1999 (реєстраційний №1-99-200527) згідно з розпорядженням від 23.07.1999 №42025 та реєстрацію в Харківському міському бюро технічної інвентаризації 05.08.1999 (запис в реєстровій книзі №П-1-36691). При цьому, до змісту вказаного підробленого свідоцтва невстановлені особи внесли також неправдиві відомості про належність ОСОБА_5 на праві власності квартири АДРЕСА_5 ; довідку КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради, датовану 01.11.2021, під №1114107, з неправдивими відомостями про те, що за інформацією з паперових носіїв відповідна квартира належить на праві власності ОСОБА_5 на підставі вказаного свідоцтва від 23.07.1999.

Таким чином ОСОБА_5 , діючи під організаційним керівництвом ОСОБА_11 , використала за вищевказаних обставин, завідомо для них підроблені документи (свідоцтво про право власності на житло та довідки).

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що по АДРЕСА_3 розташована двокімнатна квартира АДРЕСА_4 , право спільної сумісної власності на яку на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 13.06.1994 Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду (реєстраційний №5А-94-31940) згідно з розпорядженням від 13.06.1994 за №21266, було зареєстроване за ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 26.06.1994 (запис в реєстровій книзі №П-5-13671).

Після смерті ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на належну йому за життя частку в праві спільної сумісної власності на вказану квартиру перейшло до ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 19.10.1995 11-ою ХДНК (реєстровий №4-4042).

Після смерті колишнього власника вказаної квартири ( ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , відкрилась спадщина на згадане нерухоме майно, однак спадкові права можливими спадкоємцями в установленому законом порядку оформлені не були.

У другій половині 2021 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у ОСОБА_11 (досудове розслідування щодо якого здійснюється у іншому кримінальному провадженні) виникли злочинний умисел і корислива мета, спрямовані на незаконне заволодіння шляхом обману (шахрайства), з використанням завідомо підроблених документів та підставних осіб, вказаним нерухомим майном шляхом звернення підставної особи до державного реєстратора із заявою про проведення державної реєстрації за такою особою права власності на згадану квартиру, яка їй ніколи не належала, та з подальшим укладенням псевдовласником цивільно-правових угод щодо такої квартири.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел та усвідомлюючи, при цьому, протиправність своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_11 вчинив ряд юридично значимих дій.

Зокрема, реалізуючи один з етапів свого загального злочинного наміру, ОСОБА_11 через раніше йому знайомого ОСОБА_12 (який вказаного злочинного наміру не усвідомлював) підшукав підставну особу - ОСОБА_5 , яка погодилась за винагороду виступити псевдовласником відповідної квартири під час проведення державної реєстрації за нею права власності та вчинення правочинів щодо згаданого нерухомого майна. Таким чином ОСОБА_11 та ОСОБА_5 попередньо домовились про подальше заволодіння квартирою шляхом обману.

Реалізуючи вказані злочинний умисел і попередньо досягнуту домовленість, ОСОБА_5 і ОСОБА_11 , діючи узгоджено, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, вчинили ряд юридично значимих дій.

Зокрема, для отримання завідомо для неї підроблених офіційних документів, начебто виданих уповноваженими органами, які б містили реквізити свідоцтва про право власності ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_5 та довідки про зареєстроване за нею до 31.12.2012 право власності на згадану квартиру на підставі відповідного свідоцтва, а також для подальшого використання цих підроблених документів шляхом їх надання державному реєстратору для проведення державної реєстрації права власності на вказану квартиру, ОСОБА_5 діючи згідно попередньої домовленості, завчасно надала ОСОБА_11 , а останній - невстановленим у ході досудового слідства особам її персональні дані (прізвище, ім`я та по батькові), а також вказівку про виготовлення вищевказаних підроблених офіційних документів.

За здійсненого ОСОБА_11 у вищевказаний спосіб організаційного керівництва та за сприяння ОСОБА_5 (шляхом надання засобів і вказівок) невстановленими особами за невстановлених обставин виготовлено та надано ОСОБА_11 для подальшого використання ОСОБА_5 : свідоцтво про право власності на житло з неправдивими відомостями про його видачу Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради 23.07.1999 (реєстраційний №1-99-200527) згідно з розпорядженням від 23.07.1999 №42025 та реєстрацію в Харківському міському бюро технічної інвентаризації 05.08.1999 (запис в реєстровій книзі №П-1-36691). При цьому, до змісту вказаного підробленого свідоцтва невстановлені особи внесли також неправдиві відомості про належність ОСОБА_5 на праві власності квартири АДРЕСА_5 ; довідку КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради, датовану 01.11.2021, під №1114107, з неправдивими відомостями про те, що за інформацією з паперових носіїв відповідна квартира належить на праві власності ОСОБА_5 на підставі вказаного свідоцтва від 23.07.1999.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закону) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 2 ч.1 ст.10 Закону України Закону встановлено, що нотаріус є державним реєстратором.

Пунктом 6 ч.1 ст.27 Закону в якості однієї з підстав для державної реєстрації прав передбачено свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дублікат.

Зі змісту п.3 ч.3 ст.10 Закону вбачається, що під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законом порядку до 1 січня 2013 року державний реєстратор обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

При цьому, в ч.2 ст.22 вказаного Закону зазначено, що відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом.

З метою створення видимості наявності передбаченої п.6 ч.1 ст.27 Закону підстави для проведення державної реєстрації права власності, ОСОБА_5 , реалізуючи попередньо досягнуту з ОСОБА_11 домовленість та виконуючи відведену їй останнім роль псевдовласника, усвідомлюючи, що не є власником квартири АДРЕСА_5 , перебуваючи в офісі приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_13 ( АДРЕСА_6 ) 16.12.2021 об 11 год. 53 хв. 45 сек. подала заяву (сформовану державним реєстратором за допомогою програмних засобів Державного реєстру прав) з реєстраційним номером 49894064 про державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно виникнення права приватної власності на квартиру АДРЕСА_5 , додавши до вказаної заяви завідомо для неї підроблені: - свідоцтво про право власності на житло з неправдивими відомостями про його видачу Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради 23.07.1999 (реєстраційний №1-99-200527) згідно з розпорядженням від 23.07.1999 №42025 та реєстрацію в Харківському міському бюро технічної інвентаризації 05.08.1999 (запис в реєстровій книзі №П-1-36691). При цьому, до змісту вказаного підробленого свідоцтва невстановлені особи внесли також неправдиві відомості про належність ОСОБА_5 на праві власності квартири АДРЕСА_5 ; довідку КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради, датовану 01.11.2021, під №1114107, з неправдивими відомостями про те, що за інформацією з паперових носіїв відповідна квартира належить на праві власності ОСОБА_5 на підставі вказаного свідоцтва від 23.07.1999.

Після проведеної 16.12.2021 на підставі вказаних завідомо для неї підроблених документів державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_5 , ОСОБА_5 , діючи під організаційним керівництвом ОСОБА_11 , перебуваючи на наступний день (17.12.2021) в офісі приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_14 ( АДРЕСА_7 ), усвідомлюючи, що вона не є законним власником вказаної квартири, під час укладення договору іпотеки з іпотекодержателем ОСОБА_15 (від імені якої діяв за довіреністю ОСОБА_16 ), посвідченого означеним нотаріусом (реєстровий №6666), передала іпотекодержателю оригінал документа, що посвідчує право власності на предмет іпотеки, що відображено в п.2 згаданого іпотечного договору, відповідно до якого квартира належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло з неправдивими відомостями про його видачу Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради 23.07.1999 (реєстраційний №1-99-200527) згідно з розпорядженням від 23.07.1999 №42025 та реєстрацію в Харківському міському бюро технічної інвентаризації 05.08.1999 (запис в реєстровій книзі №П-1-36691), а також в п.8 іпотечного договору, яким передбачено, що іпотекодержателю передається оригінал документу, що посвідчує право власності на предмет іпотеки.

Таким чином ОСОБА_5 , діючи під організаційним керівництвом ОСОБА_11 , 17.12.2021 використала за вищевказаних обставин, завідомо для них підроблені документи (свідоцтво про право власності на житло).

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що по АДРЕСА_3 розташована двокімнатна квартира АДРЕСА_4 , право спільної сумісної власності на яку на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 13.06.1994 Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду (реєстраційний №5А-94-31940) згідно з розпорядженням від 13.06.1994 за №21266, було зареєстроване за ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 26.06.1994 (запис в реєстровій книзі №П-5-13671).

Після смерті ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на належну йому за життя частку в праві спільної сумісної власності на вказану квартиру перейшло до ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 19.10.1995 11-ою ХДНК (реєстровий №4-4042).

Після смерті колишнього власника вказаної квартири ( ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , відкрилась спадщина на згадане нерухоме майно, однак спадкові права можливими спадкоємцями в установленому законом порядку оформлені не були.

У другій половині 2021 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у ОСОБА_11 (досудове розслідування щодо якого здійснюється у іншому кримінальному провадженні) виникли злочинний умисел і корислива мета, спрямовані на незаконне заволодіння шляхом обману (шахрайства), з використанням завідомо підроблених документів та підставних осіб, вказаним нерухомим майном шляхом звернення підставної особи до державного реєстратора із заявою про проведення державної реєстрації за такою особою права власності на згадану квартиру, яка їй ніколи не належала, та з подальшим укладенням псевдовласником цивільно-правових угод щодо такої квартири.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел та усвідомлюючи, при цьому, протиправність своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_11 вчинив ряд юридично значимих дій.

Зокрема, реалізуючи один з етапів свого загального злочинного наміру, ОСОБА_11 через раніше йому знайомого ОСОБА_12 (який вказаного злочинного наміру не усвідомлював) підшукав підставну особу - ОСОБА_5 , яка погодилась за винагороду виступити псевдовласником відповідної квартири під час проведення державної реєстрації за нею права власності та вчинення правочинів щодо згаданого нерухомого майна. Таким чином ОСОБА_5 та ОСОБА_11 попередньо домовились про подальше заволодіння квартирою шляхом обману. Реалізуючи вказані злочинний умисел і попередньо досягнуту

домовленість, ОСОБА_5 і ОСОБА_11 , діючи узгоджено, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, вчинили ряд юридично значимих дій.

Зокрема, для отримання завідомо для неї підроблених офіційних документів, начебто виданих уповноваженими органами, які б містили реквізити свідоцтва про право власності ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_5 та довідки про зареєстроване за нею до 31.12.2012 право власності на згадану квартиру на підставі відповідного свідоцтва, а також для подальшого використання цих підроблених документів шляхом їх надання державному реєстратору для проведення державної реєстрації права власності на вказану квартиру, ОСОБА_5 діючи згідно попередньої домовленості, завчасно надала ОСОБА_11 , а останній - невстановленим у ході досудового слідства особам її персональні дані (прізвище, ім`я та по батькові), а також вказівку про виготовлення вищевказаних підроблених офіційних документів.

За здійсненого ОСОБА_11 у вищевказаний спосіб організаційного керівництва та за сприяння ОСОБА_5 (шляхом надання засобів і вказівок) невстановленими особами за невстановлених обставин виготовлено та надано ОСОБА_11 для подальшого використання ОСОБА_5 : свідоцтво про право власності на житло з неправдивими відомостями про його видачу Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради 23.07.1999 (реєстраційний №1-99-200527) згідно з розпорядженням від 23.07.1999 №42025 та реєстрацію в Харківському міському бюро технічної інвентаризації 05.08.1999 (запис в реєстровій книзі №П-1-36691). При цьому, до змісту вказаного підробленого свідоцтва невстановлені особи внесли також неправдиві відомості про належність ОСОБА_5 на праві власності квартири АДРЕСА_5 ; довідку КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради, датовану 01.11.2021, під №1114107, з неправдивими відомостями про те, що за інформацією з паперових носіїв відповідна квартира належить на праві власності ОСОБА_5 на підставі вказаного свідоцтва від 23.07.1999.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закону) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 2 ч.1 ст.10 Закону України Закону встановлено, що нотаріус є державним реєстратором.

Пунктом 6 ч.1 ст.27 Закону в якості однієї з підстав для державної реєстрації прав передбачено свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дублікат.

Зі змісту п.3 ч.3 ст.10 Закону вбачається, що під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законом порядку до 1 січня 2013 року державний реєстратор обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

При цьому, в ч.2 ст.22 вказаного Закону зазначено, що відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом.

З метою створення видимості наявності передбаченої п.6 ч.1 ст.27 Закону підстави для проведення державної реєстрації права власності, ОСОБА_5 , реалізуючи попередньо досягнуту з ОСОБА_11 домовленість та виконуючи відведену їй останнім роль псевдовласника, усвідомлюючи, що не є власником квартири АДРЕСА_5 , перебуваючи в офісі приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_13 ( АДРЕСА_6 ) 16.12.2021 об 11 год. 53 хв. 45 сек. подала заяву (сформовану державним реєстратором за допомогою програмних засобів Державного реєстру прав) з реєстраційним номером 49894064 про державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно виникнення права приватної власності на квартиру АДРЕСА_5 , додавши до вказаної заяви завідомо для неї підроблені: - свідоцтво про право власності на житло з неправдивими відомостями про його видачу Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради 23.07.1999 (реєстраційний №1-99-200527) згідно з розпорядженням від 23.07.1999 №42025 та реєстрацію в Харківському міському бюро технічної інвентаризації 05.08.1999 (запис в реєстровій книзі №П-1-36691). При цьому, до змісту вказаного підробленого свідоцтва невстановлені особи внесли також неправдиві відомості про належність ОСОБА_5 на праві власності квартири АДРЕСА_5 ; - довідку КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради, датовану 01.11.2021, під №1114107, з неправдивими відомостями про те, що за інформацією з паперових носіїв відповідна квартира належить на праві власності ОСОБА_5 на підставі вказаного свідоцтва від 23.07.1999.

Після проведеної 16.12.2021 на підставі завідомо для неї підроблених документів державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_5 , ОСОБА_5 під час укладення 17.12.2021 договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_14 (реєстровий №6666) передала іпотекодержателю оригінал вищевказаного, завідомо для неї підробленого, свідоцтва про право власності від 23.07.1999. Оригінал вказаного свідоцтва ОСОБА_5 повернуто іпотекодавцем 10.02.2022 після припинення вказаної іпотеки.

Після цього, ОСОБА_5 , перебуваючи 10.02.2022 в офісі приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_17 ( АДРЕСА_8 ), усвідомлюючи, що вона не є законним власником вказаної квартири, під час укладення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_5 з покупцем ОСОБА_18 , посвідченого означеним нотаріусом (реєстровий №109), для підтвердження начебто наявного в неї права власності на відчужувану квартиру надала нотаріусу, серед іншого, оригінал свідоцтва про право власності на житло з неправдивими відомостями про його видачу Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради 23.07.1999 (реєстраційний №1-99-200527) згідно з розпорядженням від 23.07.1999 №42025 та реєстрацію в Харківському міському бюро технічної інвентаризації 05.08.1999 (запис в реєстровій книзі №П-1-36691).

Таким чином ОСОБА_5 , діючи під організаційним керівництвом ОСОБА_11 , використала за вищевказаних обставин, завідомо для них підроблені документи (свідоцтва про право власності на житло).

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що по АДРЕСА_3 розташована двокімнатна квартира АДРЕСА_4 , право спільної сумісної власності на яку на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 13.06.1994 Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду (реєстраційний №5А-94-31940) згідно з розпорядженням від 13.06.1994 за №21266, було зареєстроване за ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 26.06.1994 (запис в реєстровій книзі №П-5-13671).

Після смерті ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на належну йому за життя частку в праві спільної сумісної власності на вказану квартиру перейшло до ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 19.10.1995 11-ою ХДНК (реєстровий №4-4042).

Після смерті колишнього власника вказаної квартири ( ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , відкрилась спадщина на згадане нерухоме майно, однак спадкові права можливими спадкоємцями в установленому законом порядку оформлені не були.

У другій половині 2021 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у ОСОБА_11 (досудове розслідування щодо якого здійснюється у іншому кримінальному провадженні) виникли злочинний умисел і корислива мета, спрямовані на незаконне заволодіння шляхом обману (шахрайства), з використанням завідомо підроблених документів та підставних осіб, вказаним нерухомим майном шляхом звернення підставної особи до державного реєстратора із заявою про проведення державної реєстрації за такою особою права власності на згадану квартиру, яка їй ніколи не належала, та з подальшим укладенням псевдовласником цивільно-правових угод щодо такої квартири.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел та усвідомлюючи, при цьому, протиправність своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_11 вчинив ряд юридично значимих дій.

Так, враховуючи відсутність на той час в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та електронній складовій Реєстру прав власності на нерухоме майно відомостей про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_5 , ОСОБА_11 усвідомлював, що у випадку звернення підставної особи із заявою про державну реєстрацію права власності на таке нерухоме майно, з огляду на вимоги п.3 ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підлягатиме наданню заявником довідка КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради з інформацією з паперових носіїв про те, за ким саме та на підставі яких правовстановлюючих документів до 31.12.2012 зареєстровано право власності на вказану квартиру.

У зв`язку з цим, ОСОБА_11 розробив поетапний план реалізації свого злочинного умислу, який передбачав залучення підставних осіб для отримання справжньої довідки вказаного комунального підприємства (в якості зразка для подальшого підроблення), підроблення відповідної довідки, а також подальшого звернення із заявою про державну реєстрацію права власності на згадану квартиру з наданням державному реєстратору завідомо підробленої довідки.

Для цього ОСОБА_11 вирішив через підставну особу, з використанням завідомо підроблених документів, спочатку отримати довідку КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради з правдивою інформацією з паперових носіїв про те, за ким саме та на підставі яких правовстановлюючих документів до 31.12.2012 зареєстровано право власності на вказану квартиру.

Отримання в такий спосіб відповідної довідки на бланку означеного комунального підприємства, з реквізитами (датою видачі та вихідним номером) і QR-кодом (який передбачає можливість перевірки будь-якою особою, в т.ч. державним реєстратором, факту видачі довідки з ідентифікацією за датою видачі та вихідним номером) було необхідним для її подальшої передачі ОСОБА_11 невстановленим досудовим розслідуванням особам в якості зразка для виготовлення завідомо підробленої довідки КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради, яка б містила аналогічні зазначеним у зразку реквізити (дату видачі та вихідний номер), QR-код, а також неправдиві відомості про реєстрацію права власності на квартиру за вказаною в такій довідці іншою заздалегідь підшуканою підставною особою на підставі свідоцтва про право власності на житло з одночасним виготовленням на ім`я такої підставної особи відповідного підробленого свідоцтва.

Так, для реалізації злочинного умислу на відповідному етапі ОСОБА_11 залучив ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не усвідомлював загального злочинного наміру ОСОБА_11 , спрямованого на заволодіння нерухомим майном шляхом обману.

При цьому, усвідомлюючи, що заява про видачу вищевказаної довідки до КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради може бути прийнята уповноваженою особою виключно за умови пред`явлення заявником документів, які підтверджують його особу та стосунок до конкретного об`єкта нерухомого майна, щодо якого подається заява, ОСОБА_11 вирішив забезпечити ОСОБА_7 завідомо для них підробленою довіреністю від імені власника відповідної квартири ( ОСОБА_10 ). Водночас, з метою приховування слідів використання підробленої довіреності ОСОБА_11 запланував, що у підробленій довіреності повіреним має бути вказаний не ОСОБА_7 , а інша особа ( ОСОБА_19 ), у зв`язку з чим, вирішив забезпечити ОСОБА_7 також завідомо для них підробленим паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_7 з вклеєною до цього паспорта фотокарткою ОСОБА_7 .

Усвідомлюючи, що службові особи КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради, яким надаватиметься підроблена в запланований спосіб довіреність, можуть перевірити дату та код (вид нотаріальної дії) витрачання бланка відповідного нотаріального документа (можливість такої перевірки за серією та номером бланка існує в Єдиному реєстрі спеціальних бланків нотаріальних документів, який перебуває у відкритому доступі), ОСОБА_11 отримав за невстановлених у ході досудового слідства обставин відомості про факт використання приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_20 12.08.2020 (при посвідченні довіреності, зареєстрованої у Реєстрі нотаріальних дій під номером 309, виданої ОСОБА_21 ОСОБА_12 (представнику) з питань відновлення документів, які підтверджують право власності на земельну ділянку та житловий будинок, реєстрацію права власності) нотаріального бланка з серією НОН 513181. Після цього ОСОБА_11 передав відомості про вказаний факт використання нотаріального бланка з відповідними реквізитами невстановленим досудовим розслідуванням особам в якості зразка для виготовлення завідомо підробленої довіреності, яка б, з метою маскування факту підроблення довіреності та неможливості встановлення цього факту перевіркою в Єдиному реєстрі спеціальних бланків нотаріальних документів, містила аналогічні зазначеним у зразку реквізити (дату видачі довіреності, нотаріуса, яким її посвідчено, номер у Реєстрі нотаріальних дій, серію нотаріального бланка), однак неправдиві відомості про осіб довірителя та повіреного і зміст довіреності.

У свою чергу, ОСОБА_7 завчасно надав ОСОБА_11 , а останній - невстановленим у ході досудового слідства особам фотокартку ОСОБА_7 , а також вказівку про виготовлення вищевказаних підроблених офіційних документів з використанням згаданої фотокартки.

У подальшому, за здійсненого ОСОБА_11 та ОСОБА_7 у вищевказаний спосіб (шляхом надання засобів і вказівок) сприяння у вчиненні підроблення офіційних документів, невстановленими особами за невстановлених обставин виготовлено та надано ОСОБА_11 , а останнім передано ОСОБА_7 для подальшого використання: завідомо для них підроблений (з імітацією під оригінал) паспорт на ім`я громадянина України ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з серією НОМЕР_1 та відомостями про видачу Новомосковським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 28.11.2000, з вклеєною до цього паспорта фотокарткою ОСОБА_7 ; завідомо для них підроблену (з імітацією під оригінал бланка з серією НОН 513181, використаного 12.08.2020 приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_20 для посвідчення довіреності) довіреність, за змістом якої ОСОБА_10 уповноважила ОСОБА_19 на представництво її інтересів, зокрема, в бюро технічної інвентаризації з питань отримання документів, що посвідчують право власності на квартиру АДРЕСА_5 .

Діючи згідно відведеної йому ОСОБА_11 . ролі ОСОБА_7 , реалізуючи узгоджений між ними злочинний умисел, спрямований на використання завідомо підроблених документів і попередньо досягнуту з цього приводу з ОСОБА_11 домовленість, усвідомлюючи протиправність своїх дій, видаючи себе за ОСОБА_19 , 01.11.2021 особисто звернувся до КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради (майдан Павлівський, 4 м. Харків) із письмовою заявою про видачу довідки про наявність або відсутність інформації про зареєстровані права на об`єкт нерухомого майна з перевіркою за 2 години (номер замовлення: 1114107), пред`явивши (з наданням копій цих документів): завідомо для нього підроблений (з імітацією під оригінал) паспорт на ім`я громадянина України ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з серією НОМЕР_1 та відомостями про видачу Новомосковським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 28.11.2000, з вклеєною до цього паспорта фотокарткою ОСОБА_7 ; завідомо для нього підроблену (з імітацією під оригінал бланка з серією НОН 513181, використаного 12.08.2020 приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_20 для посвідчення довіреності) довіреність, за змістом якої ОСОБА_10 уповноважила ОСОБА_19 на представництво її інтересів, зокрема, в бюро технічної інвентаризації з питань отримання документів, що посвідчують право власності на квартиру АДРЕСА_5 ; свідоцтво про власності на житло від 13.06.1994 (реєстраційний номер 5А-94-31940), видане Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, згідно якого квартира АДРЕСА_5 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

За результатами розгляду вказаної заяви у цей же день ОСОБА_7 , видаючи себе за ОСОБА_19 , отримав довідку від 01.11.2021 за №1114107 з відомостями про належність вищевказаної квартири на праві власності ОСОБА_10 , після чого передав (за винагороду в сумі 2000 грн.) отриману в такий спосіб довідку ОСОБА_11 , а останній невстановленим у ході досудового розслідування особам в якості зразка для виготовлення завідомо підробленої довідки КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради, яка б містила аналогічні отриманим реквізити (дату видачі та вихідний номер), QR-код, а також неправдиві відомості про реєстрацію права власності на квартиру за вказаною в такій довідці підставною особою на підставі свідоцтва про право власності на житло з одночасним виготовленням на ім`я такої підставної особи відповідного підробленого свідоцтва.

Продовжуючи реалізацію наступного етапу свого загального злочинного наміру, ОСОБА_11 через раніше йому знайомого ОСОБА_12 (який вказаного злочинного наміру не усвідомлював) підшукав підставну особу - ОСОБА_5 , яка погодилась за винагороду виступити псевдовласником відповідної квартири під час проведення державної реєстрації за нею права власності та вчинення правочинів щодо згаданого нерухомого майна. Таким чином ОСОБА_5 та ОСОБА_11 попередньо домовились про подальше заволодіння квартирою шляхом обману.

Реалізуючи вказані злочинний умисел і попередньо досягнуту домовленість, ОСОБА_11 і ОСОБА_5 , діючи узгоджено, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, вчинили ряд юридично значимих дій.

Зокрема, для отримання завідомо для неї підроблених офіційних документів, начебто виданих уповноваженими органами, які б містили реквізити свідоцтва про право власності ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_5 та довідки про зареєстроване за нею до 31.12.2012 право власності на згадану квартиру на підставі відповідного свідоцтва, а також для подальшого використання цих підроблених документів шляхом їх надання державному реєстратору для проведення державної реєстрації права власності на вказану квартиру, ОСОБА_5 діючи згідно попередньої домовленості, завчасно надала ОСОБА_11 , а останній - невстановленим у ході досудового слідства особам її персональні дані (прізвище, ім`я та по батькові), а також вказівку про виготовлення вищевказаних підроблених офіційних документів.

За здійсненого ОСОБА_11 у вищевказаний спосіб організаційного керівництва та за сприяння ОСОБА_5 (шляхом надання засобів і вказівок) невстановленими особами за невстановлених обставин виготовлено та надано ОСОБА_11 для подальшого використання ОСОБА_5 : свідоцтво про право власності на житло з неправдивими відомостями про його видачу Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради 23.07.1999 (реєстраційний №1-99-200527) згідно з розпорядженням від 23.07.1999 №42025 та реєстрацію в Харківському міському бюро технічної інвентаризації 05.08.1999 (запис в реєстровій книзі №П-1-36691). При цьому, до змісту вказаного підробленого свідоцтва невстановлені особи внесли також неправдиві відомості про належність ОСОБА_5 на праві власності квартири АДРЕСА_5 ; довідку КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради, датовану 01.11.2021, під №1114107, з неправдивими відомостями про те, що за інформацією з паперових носіїв відповідна квартира належить на праві власності ОСОБА_5 на підставі вказаного свідоцтва від 23.07.1999.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закону) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 2 ч.1 ст.10 Закону України Закону встановлено, що нотаріус є державним реєстратором.

Пунктом 6 ч.1 ст.27 Закону в якості однієї з підстав для державної реєстрації прав передбачено свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дублікат.

Зі змісту п.3 ч.3 ст.10 Закону вбачається, що під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законом порядку до 1 січня 2013 року державний реєстратор обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

При цьому, в ч.2 ст.22 вказаного Закону зазначено, що відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом.

З метою створення видимості наявності передбаченої п.6 ч.1 ст.27 Закону підстави для проведення державної реєстрації права власності, ОСОБА_5 , реалізуючи попередньо досягнуту з ОСОБА_11 домовленість та виконуючи відведену їй останнім роль псевдовласника, усвідомлюючи, що не є власником квартири АДРЕСА_5 , перебуваючи в офісі приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_13 ( АДРЕСА_6 ) 16.12.2021 об 11 год. 53 хв. 45 сек. подала заяву (сформовану державним реєстратором за допомогою програмних засобів Державного реєстру прав) з реєстраційним номером 49894064 про державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно виникнення права приватної власності на квартиру АДРЕСА_5 , додавши до вказаної заяви завідомо для неї підроблені: свідоцтво про право власності на житло з неправдивими відомостями про його видачу Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради 23.07.1999 (реєстраційний №1-99-200527) згідно з розпорядженням від 23.07.1999 №42025 та реєстрацію в Харківському міському бюро технічної інвентаризації 05.08.1999 (запис в реєстровій книзі №П-1-36691). При цьому, до змісту вказаного підробленого свідоцтва невстановлені особи внесли також неправдиві відомості про належність ОСОБА_5 на праві власності квартири АДРЕСА_5 ; довідку КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради, датовану 01.11.2021, під №1114107, з неправдивими відомостями про те, що за інформацією з паперових носіїв відповідна квартира належить на праві власності ОСОБА_5 на підставі вказаного свідоцтва від 23.07.1999.

Таким чином ОСОБА_5 , діючи під організаційним керівництвом ОСОБА_11 та надавши за вищевказаних обставин 16.12.2021 державному реєстратору, використала завідомо для неї підроблені документи (свідоцтво про право власності на житло та довідку бюро технічної інвентаризації) шляхом обману останнього (замовчування правдивих відомостей про фактичну відсутність у неї права власності на відповідну квартиру та повідомлення неправдивих відомостей про те, що є власником квартири).

За результатами розгляду вказаної заяви та доданих до неї документів приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_13 прийнято рішення з індексним номером 62348800 від 16.12.2021 про державну реєстрацію (з відкриттям розділу в Державному реєстрі прав) за ОСОБА_5 права власності на відповідну квартиру (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120, номер запису про право власності: 45716823).

Внаслідок проведення 16.12.2021 приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_13 (введеною діями ОСОБА_5 , яка під організаційним керівництвом ОСОБА_11 звернулись для проведення державної реєстрації права, в оману щодо дійсного власника відповідної квартири) державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_5 за псевдовласником ОСОБА_5 , подальшого укладення (шляхом обману нотаріуса) останньою 17.12.2021 іпотечного договору щодо цієї квартири, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_14 (реєстровий №6666), а також її відчуження (шляхом обману нотаріуса) за договором купівлі-продажу від 10.02.2022, посвідченим приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_22 (реєстровий №109), ОСОБА_11 разом з ОСОБА_5 остаточно реалізували свої злочинний умисел і корисливу мету, спрямовані на заволодіння вказаною квартирою шляхом обману (шахрайства), з використанням завідомо підроблених документів з подальшим укладенням щодо цієї квартири цивільно-правових угод.

Після смерті колишнього власника квартири ( ОСОБА_10 ) можливі спадкоємці за заповітом або за законом в установленому законом порядку своїх спадкових прав не оформили, у зв`язку з чим, така спадщина підлягає переходу у власність Харківської міської територіальної громади в особі Харківської міської ради за правилами відумерлості спадщини за місцем її відкриття (ст.1277 ЦК України).

Однак, внаслідок заволодіння ОСОБА_11 в групі з ОСОБА_5 вказаною вище квартирою та її подальшого відчуження на користь третьої особи, звернення Харківської міської ради до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою в порядку окремого провадження (безспірному порядку) унеможливлено наявністю в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про державну реєстрацію права власності на вказану квартиру за іншими особами, ніж померла колишня власниця ОСОБА_10 .

Юридичне оформлення переходу спадкового майна у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини здійснюється відповідним судовим рішенням (ч.3 ст.1277 ЦК України), до ухвалення якого територіальна громада, від імені якої діє орган місцевого самоврядування, не може бути позбавлена можливості на захист свого права власності (з урахуванням положень ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) на майно (легітимних і виправданих очікувань набути майно).

Таким чином ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою у групі разом із ОСОБА_11 , своїми умисними діями заволоділи шляхом обману, з використанням завідомо підроблених документів, чужою квартирою, ринкова вартість якої станом на грудень 2021 року (без врахування ремонту), згідно висновку судової оціночно-будівельної експертизи №18138/18524 від 16.05.2023 становить 890 800 грн., чим на вказану суму спричинили матеріальну шкоду Харківській міській територіальній громаді в особі Харківської міської ради.

Відповідно до ч.4 примітки до ст.185 КК України у ст.190 цього Кодексу у особливо великих розмірах визнається злочин, що вчинений однією особою чи групою осіб на суму, яка в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину (станом на 2021 рік - 681000 грн. і більше).

Так, по АДРЕСА_3 розташована двокімнатна квартира АДРЕСА_9 , загальною площею 44,7 кв.м., житловою площею 27,4 кв.м., право спільної сумісної власності на яку на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 13.06.1994 Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду (реєстраційний №5А-94-31940) згідно з розпорядженням від 13.06.1994 за №21266, було зареєстроване за ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 26.06.1994 (запис в реєстровій книзі №П-5-13671).

Після смерті ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на належну йому за життя частку в праві спільної сумісної власності на вказану квартиру перейшло до ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 19.10.1995 Одинадцятою ХДНК (реєстровий №4-4042).

Після смерті колишнього власника вказаної квартири ( ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , відкрилась спадщина на згадане нерухоме майно, однак спадкові права можливими спадкоємцями в установленому законом порядку оформлені не були.

У другій половині 2021 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у ОСОБА_11 (досудове розслідування щодо якого здійснюється у іншому кримінальному провадженні) виникли злочинний умисел і корислива мета, спрямовані на незаконне заволодіння шляхом обману (шахрайства), з використанням завідомо підроблених документів та підставних осіб, вказаним нерухомим майном шляхом звернення підставної особи до державного реєстратора із заявою про проведення державної реєстрації за такою особою права власності на згадану квартиру, яка їй ніколи не належала, та з подальшим укладенням псевдовласником цивільно-правових угод щодо такої квартири.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел та усвідомлюючи, при цьому, протиправність своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_11 вчинив ряд юридично значимих дій.

Так, враховуючи відсутність на той час в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та електронній складовій Реєстру прав власності на нерухоме майно відомостей про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_5 , ОСОБА_11 усвідомлював, що у випадку звернення підставної особи із заявою про державну реєстрацію права власності на таке нерухоме майно, з огляду на вимоги п.3 ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підлягатиме наданню заявником довідка КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради з інформацією з паперових носіїв про те, за ким саме та на підставі яких правовстановлюючих документів до 31.12.2012 зареєстровано право власності на вказану квартиру.

У зв`язку з цим, ОСОБА_11 розробив поетапний план реалізації свого злочинного умислу, який передбачав залучення підставних осіб для отримання справжньої довідки вказаного комунального підприємства (в якості зразка для подальшого підроблення), підроблення відповідної довідки, а також подальшого звернення із заявою про державну реєстрацію права власності на згадану квартиру з наданням державному реєстратору завідомо підробленої довідки.

Для цього ОСОБА_11 вирішив через підставну особу, з використанням завідомо підроблених документів, спочатку отримати довідку КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради з правдивою інформацією з паперових носіїв про те, за ким саме та на підставі яких правовстановлюючих документів до 31.12.2012 зареєстровано право власності на вказану квартиру.

Отримання в такий спосіб відповідної довідки на бланку означеного комунального підприємства, з реквізитами (датою видачі та вихідним номером) і QR-кодом (який передбачає можливість перевірки будь-якою особою, в т.ч. державним реєстратором, факту видачі довідки з ідентифікацією за датою видачі та вихідним номером) було необхідним для її подальшої передачі ОСОБА_11 невстановленим досудовим розслідуванням особам в якості зразка для виготовлення завідомо підробленої довідки КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради, яка б містила аналогічні зазначеним у зразку реквізити (дату видачі та вихідний номер), QR-код, а також неправдиві відомості про реєстрацію права власності на квартиру за вказаною в такій довідці іншою заздалегідь підшуканою підставною особою на підставі свідоцтва про право власності на житло з одночасним виготовленням на ім`я такої підставної особи відповідного підробленого свідоцтва.

Так, для реалізації злочинного умислу на відповідному етапі ОСОБА_11 залучив ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не усвідомлював загального злочинного наміру ОСОБА_11 , спрямованого на заволодіння нерухомим майном шляхом обману.

При цьому, усвідомлюючи, що заява про видачу вищевказаної довідки до КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради може бути прийнята уповноваженою особою виключно за умови пред`явлення заявником документів, які підтверджують його особу та стосунок до конкретного об`єкта нерухомого майна, щодо якого подається заява, ОСОБА_11 вирішив забезпечити ОСОБА_7 завідомо для них підробленою довіреністю від імені власника відповідної квартири ( ОСОБА_10 ). Водночас, з метою приховування слідів використання підробленої довіреності ОСОБА_11 запланував, що у підробленій довіреності повіреним має бути вказаний не ОСОБА_7 , а інша особа ( ОСОБА_19 ), у зв`язку з чим, вирішив забезпечити ОСОБА_7 також завідомо для них підробленим паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_7 з вклеєною до цього паспорта фотокарткою ОСОБА_7 .

Усвідомлюючи, що службові особи КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради, яким надаватиметься підроблена в запланований спосіб довіреність, можуть перевірити дату та код (вид нотаріальної дії) витрачання бланка відповідного нотаріального документа (можливість такої перевірки за серією та номером бланка існує в Єдиному реєстрі спеціальних бланків нотаріальних документів, який перебуває у відкритому доступі), ОСОБА_11 отримав за невстановлених у ході досудового слідства обставин відомості про факт використання приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_20 12.08.2020 (при посвідченні довіреності, зареєстрованої у Реєстрі нотаріальних дій під номером 309, виданої ОСОБА_21 ОСОБА_12 (представнику) з питань відновлення документів, які підтверджують право власності на земельну ділянку та житловий будинок, реєстрацію права власності) нотаріального бланка з серією НОН 513181. Після цього ОСОБА_11 передав відомості про вказаний факт використання нотаріального бланка з відповідними реквізитами невстановленим досудовим розслідуванням особам в якості зразка для виготовлення завідомо підробленої довіреності, яка б, з метою маскування факту підроблення довіреності та неможливості встановлення цього факту перевіркою в Єдиному реєстрі спеціальних бланків нотаріальних документів, містила аналогічні зазначеним у зразку реквізити (дату видачі довіреності, нотаріуса, яким її посвідчено, номер у Реєстрі нотаріальних дій, серію нотаріального бланка), однак неправдиві відомості про осіб довірителя та повіреного і зміст довіреності.

У свою чергу, ОСОБА_7 завчасно надав ОСОБА_11 , а останній - невстановленим у ході досудового слідства особам фотокартку ОСОБА_7 , а також вказівку про виготовлення вищевказаних підроблених офіційних документів з використанням згаданої фотокартки.

За здійсненого ОСОБА_11 у вищевказаний спосіб організаційного керівництва та за сприяння ОСОБА_7 (шляхом надання засобів) невстановленими особами за невстановлених обставин виготовлено та надано ОСОБА_11 , а останнім передано ОСОБА_7 для подальшого використання: завідомо для них підроблений (з імітацією під оригінал) паспорт на ім`я громадянина України ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з серією НОМЕР_1 та відомостями про видачу Новомосковським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 28.11.2000, з вклеєною до цього паспорта фотокарткою ОСОБА_7 ; завідомо для них підроблену (з імітацією під оригінал бланка з серією НОН 513181, використаного 12.08.2020 приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_20 для посвідчення довіреності) довіреність, за змістом якої ОСОБА_10 уповноважила ОСОБА_19 на представництво її інтересів, зокрема, в бюро технічної інвентаризації з питань отримання документів, що посвідчують право власності на квартиру АДРЕСА_5 .

Таким чином ОСОБА_7 , діючи під організаційним керівництвом ОСОБА_11 , допоміг останньому та іншим невстановленим особам вчинити підроблення вищевказаних офіційних документів (паспорта та довіреності) з метою їх подальшого використання ОСОБА_7 при зверненні до бюро технічної інвентаризації.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що по АДРЕСА_3 розташована двокімнатна квартира АДРЕСА_9 , загальною площею 44,7 кв.м., житловою площею 27,4 кв.м., право спільної сумісної власності на яку на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 13.06.1994 Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду (реєстраційний №5А-94-31940) згідно з розпорядженням від 13.06.1994 за №21266, було зареєстроване за ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 26.06.1994 (запис в реєстровій книзі №П-5-13671).

Після смерті ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на належну йому за життя частку в праві спільної сумісної власності на вказану квартиру перейшло до ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 19.10.1995 Одинадцятою ХДНК (реєстровий №4-4042).

Після смерті колишнього власника вказаної квартири ( ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , відкрилась спадщина на згадане нерухоме майно, однак спадкові права можливими спадкоємцями в установленому законом порядку оформлені не були.

У другій половині 2021 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у ОСОБА_11 (досудове розслідування щодо якого здійснюється у іншому кримінальному провадженні) виникли злочинний умисел і корислива мета, спрямовані на незаконне заволодіння шляхом обману (шахрайства), з використанням завідомо підроблених документів та підставних осіб, вказаним нерухомим майном шляхом звернення підставної особи до державного реєстратора із заявою про проведення державної реєстрації за такою особою права власності на згадану квартиру, яка їй ніколи не належала, та з подальшим укладенням псевдовласником цивільно-правових угод щодо такої квартири.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел та усвідомлюючи, при цьому, протиправність своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_11 вчинив ряд юридично значимих дій.

Так, враховуючи відсутність на той час в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та електронній складовій Реєстру прав власності на нерухоме майно відомостей про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_5 , ОСОБА_11 усвідомлював, що у випадку звернення підставної особи із заявою про державну реєстрацію права власності на таке нерухоме майно, з огляду на вимоги п.3 ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підлягатиме наданню заявником довідка КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради з інформацією з паперових носіїв про те, за ким саме та на підставі яких правовстановлюючих документів до 31.12.2012 зареєстровано право власності на вказану квартиру.

У зв`язку з цим, ОСОБА_11 розробив поетапний план реалізації свого злочинного умислу, який передбачав залучення підставних осіб для отримання справжньої довідки вказаного комунального підприємства (в якості зразка для подальшого підроблення), підроблення відповідної довідки, а також подальшого звернення із заявою про державну реєстрацію права власності на згадану квартиру з наданням державному реєстратору завідомо підробленої довідки.

Для цього ОСОБА_11 вирішив через підставну особу, з використанням завідомо підроблених документів, спочатку отримати довідку КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради з правдивою інформацією з паперових носіїв про те, за ким саме та на підставі яких правовстановлюючих документів до 31.12.2012 зареєстровано право власності на вказану квартиру.

Отримання в такий спосіб відповідної довідки на бланку означеного комунального підприємства, з реквізитами (датою видачі та вихідним номером) і QR-кодом (який передбачає можливість перевірки будь-якою особою, в т.ч. державним реєстратором, факту видачі довідки з ідентифікацією за датою видачі та вихідним номером) було необхідним для її подальшої передачі ОСОБА_11 невстановленим досудовим розслідуванням особам в якості зразка для виготовлення завідомо підробленої довідки КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради, яка б містила аналогічні зазначеним у зразку реквізити (дату видачі та вихідний номер), QR-код, а також неправдиві відомості про реєстрацію права власності на квартиру за вказаною в такій довідці іншою заздалегідь підшуканою підставною особою на підставі свідоцтва про право власності на житло з одночасним виготовленням на ім`я такої підставної особи відповідного підробленого свідоцтва.

Так, для реалізації злочинного умислу на відповідному етапі ОСОБА_11 залучив ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не усвідомлював загального злочинного наміру ОСОБА_11 , спрямованого на заволодіння нерухомим майном шляхом обману.

При цьому, усвідомлюючи, що заява про видачу вищевказаної довідки до КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради може бути прийнята уповноваженою особою виключно за умови пред`явлення заявником документів, які підтверджують його особу та стосунок до конкретного об`єкта нерухомого майна, щодо якого подається заява, ОСОБА_11 вирішив забезпечити ОСОБА_7 завідомо для них підробленою довіреністю від імені власника відповідної квартири ( ОСОБА_10 ). Водночас, з метою приховування слідів використання підробленої довіреності ОСОБА_11 запланував, що у підробленій довіреності повіреним має бути вказаний не ОСОБА_7 , а інша особа ( ОСОБА_19 ), у зв`язку з чим, вирішив забезпечити ОСОБА_7 також завідомо для них підробленим паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_7 з вклеєною до цього паспорта фотокарткою ОСОБА_7 .

Усвідомлюючи, що службові особи КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради, яким надаватиметься підроблена в запланований спосіб довіреність, можуть перевірити дату та код (вид нотаріальної дії) витрачання бланка відповідного нотаріального документа (можливість такої перевірки за серією та номером бланка існує в Єдиному реєстрі спеціальних бланків нотаріальних документів, який перебуває у відкритому доступі), ОСОБА_11 отримав за невстановлених у ході досудового слідства обставин відомості про факт використання приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_20 12.08.2020 (при посвідченні довіреності, зареєстрованої у Реєстрі нотаріальних дій під номером 309, виданої ОСОБА_21 ОСОБА_12 (представнику) з питань відновлення документів, які підтверджують право власності на земельну ділянку та житловий будинок, реєстрацію права власності) нотаріального бланка з серією НОН 513181. Після цього ОСОБА_11 передав відомості про вказаний факт використання нотаріального бланка з відповідними реквізитами невстановленим досудовим розслідуванням особам в якості зразка для виготовлення завідомо підробленої довіреності, яка б, з метою маскування факту підроблення довіреності та неможливості встановлення цього факту перевіркою в Єдиному реєстрі спеціальних бланків нотаріальних документів, містила аналогічні зазначеним у зразку реквізити (дату видачі довіреності, нотаріуса, яким її посвідчено, номер у Реєстрі нотаріальних дій, серію нотаріального бланка), однак неправдиві відомості про осіб довірителя та повіреного і зміст довіреності.

У свою чергу, ОСОБА_7 завчасно надав ОСОБА_11 , а останній - невстановленим у ході досудового слідства особам фотокартку ОСОБА_7 , а також вказівку про виготовлення вищевказаних підроблених офіційних документів з використанням згаданої фотокартки.

У подальшому, за здійсненого ОСОБА_7 у вищевказаний спосіб (шляхом надання засобів) сприяння у вчиненні підроблення офіційних документів, невстановленими особами за невстановлених обставин виготовлено та надано ОСОБА_11 , а останнім передано ОСОБА_7 для подальшого використання: завідомо для них підроблений (з імітацією під оригінал) паспорт на ім`я громадянина України ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з серією НОМЕР_1 та відомостями про видачу Новомосковським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 28.11.2000, з вклеєною до цього паспорта фотокарткою ОСОБА_7 ; завідомо для них підроблену (з імітацією під оригінал бланка з серією НОН 513181, використаного 12.08.2020 приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_20 для посвідчення довіреності) довіреність, за змістом якої ОСОБА_10 уповноважила ОСОБА_19 на представництво її інтересів, зокрема, в бюро технічної інвентаризації з питань отримання документів, що посвідчують право власності на квартиру АДРЕСА_5 .

Діючи згідно відведеної йому ОСОБА_11 ролі, ОСОБА_7 , реалізуючи узгоджений між ними злочинний умисел, спрямований на використання завідомо підроблених документів і попередньо досягнуту з цього приводу з ОСОБА_11 домовленість, усвідомлюючи протиправність своїх дій, видаючи себе за ОСОБА_19 , 01.11.2021 особисто звернувся до КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради (майдан Павлівський, 4 м. Харків) із письмовою заявою про видачу довідки про наявність або відсутність інформації про зареєстровані права на об`єкт нерухомого майна з перевіркою за 2 години (номер замовлення: 1114107), пред`явивши (з наданням копій цих документів): завідомо для нього підроблений (з імітацією під оригінал) паспорт на ім`я громадянина України ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з серією НОМЕР_1 та відомостями про видачу Новомосковським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 28.11.2000, з вклеєною до цього паспорта фотокарткою ОСОБА_7 ; завідомо для нього підроблену (з імітацією під оригінал бланка з серією НОН 513181, використаного 12.08.2020 приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_20 для посвідчення довіреності) довіреність, за змістом якої ОСОБА_10 уповноважила ОСОБА_19 на представництво її інтересів, зокрема, в бюро технічної інвентаризації з питань отримання документів, що посвідчують право власності на квартиру АДРЕСА_5 ; свідоцтво про власності на житло від 13.06.1994 (реєстраційний номер 5А-94-31940), виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, згідно якого квартира АДРЕСА_5 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

За результатами розгляду вказаної заяви у цей же день ОСОБА_7 , видаючи себе за ОСОБА_19 , отримав довідку від 01.11.2021 за №1114107 з відомостями про належність вищевказаної квартири на праві власності ОСОБА_10 , після чого передав (за винагороду в сумі 2000 грн.) отриману в такий спосіб довідку ОСОБА_11 , а останній невстановленим у ході досудового розслідування особам в якості зразка для виготовлення завідомо підробленої довідки КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради, яка б містила аналогічні отриманим реквізити (дату видачі та вихідний номер), QR-код, а також неправдиві відомості про реєстрацію права власності на квартиру за вказаною в такій довідці підставною особою на підставі свідоцтва про право власності на житло з одночасним виготовленням на ім`я такої підставної особи відповідного підробленого свідоцтва.

Таким чином ОСОБА_7 , діючи повторно, під організаційним керівництвом ОСОБА_11 , використав за вищевказаних обставин, завідомо для них підроблені документи.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що по АДРЕСА_10 розташована неприватизована двокімнатна квартира АДРЕСА_11 , загальною площею 46,5 кв.м., житловою площею 29,6 кв.м., законним власником якої є Харківська міська територіальна громада в особі Харківської міської ради.

У зв`язку з тим, що після смерті 29.06.2018 колишнього єдиного наймача вказаної неприватизованої квартири ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_8 протягом тривалого часу в ній постійно ніхто не проживав, на початку січня 2022 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у ОСОБА_11 (досудове розслідування щодо якого здійснюється у іншому кримінальному провадженні) виникли злочинний умисел і корислива мета, спрямовані на незаконне заволодіння шляхом обману (шахрайства), з використанням завідомо підроблених документів та підставних осіб, вказаним нерухомим майном шляхом звернення підставної особи до державного реєстратора із заявою про проведення державної реєстрації за такою особою права власності на згадану квартиру, яка їй ніколи не належала, та з подальшим укладенням псевдовласником цивільно-правових угод щодо такої квартири.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел та усвідомлюючи, при цьому, протиправність своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_11 вчинив ряд юридично значимих дій.

Так, враховуючи відсутність на той час в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та електронній складовій Реєстру прав власності на нерухоме майно відомостей про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_12 , ОСОБА_11 усвідомлював, що у випадку звернення підставної особи із заявою про державну реєстрацію права власності на таке нерухоме майно, з огляду на вимоги п.3 ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підлягатиме наданню заявником довідка КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради з інформацією з паперових носіїв про те, за ким саме та на підставі яких правовстановлюючих документів до 31.12.2012 зареєстровано право власності на вказану квартиру.

У зв`язку з цим, ОСОБА_11 розробив поетапний план (аналогічний тому, який вже був реалізований ним при заволодінні за вищевказаних обставин шляхом обману квартирою АДРЕСА_5 ) реалізації свого злочинного умислу, який передбачав залучення підставних осіб для отримання справжньої довідки вказаного комунального підприємства (в якості зразка для подальшого підроблення), підроблення відповідної довідки, а також подальшого звернення із заявою про державну реєстрацію права власності на згадану квартиру з наданням державному реєстратору завідомо підробленої довідки.

Для цього ОСОБА_11 вирішив через підставну особу, з використанням завідомо підроблених документів, спочатку отримати довідку КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради з правдивою інформацією з паперових носіїв про те, за ким саме та на підставі яких правовстановлюючих документів до 31.12.2012 зареєстровано право власності на вказану квартиру.

Отримання в такий спосіб відповідної довідки на бланку означеного комунального підприємства, з реквізитами (датою видачі та вихідним номером) і QR-кодом (який передбачає можливість перевірки будь-якою особою, в т.ч. державним реєстратором, факту видачі довідки з ідентифікацією за датою видачі та вихідним номером) було необхідним для її подальшої передачі ОСОБА_11 невстановленим досудовим розслідуванням особам в якості зразка для виготовлення завідомо підробленої довідки КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради, яка б містила аналогічні зазначеним у зразку реквізити (дату видачі та вихідний номер), QR-код, а також неправдиві відомості про реєстрацію права власності на квартиру за вказаною в такій довідці іншою заздалегідь підшуканою підставною особою на підставі свідоцтва про право власності на житло з одночасним виготовленням на ім`я такої підставної особи відповідного підробленого свідоцтва.

Так, для реалізації злочинного умислу на відповідному етапі ОСОБА_11 знову залучив раніше йому знайомого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не усвідомлював загального злочинного наміру ОСОБА_11 , спрямованого на заволодіння нерухомим майном шляхом обману.

При цьому, усвідомлюючи, що заява про видачу вищевказаної довідки до КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради може бути прийнята уповноваженою особою виключно за умови пред`явлення заявником документів, які підтверджують його особу та стосунок до конкретного об`єкта нерухомого майна, щодо якого подається заява, ОСОБА_11 вирішив забезпечити ОСОБА_7 завідомо для них підробленою довіреністю від імені згаданого вище ОСОБА_23 (із зазначенням у підробленій довіреності, зокрема, неправдивих відомостей про те, що відповідна квартира належить ОСОБА_23 на праві власності). Водночас, з метою приховування слідів використання підробленої довіреності ОСОБА_11 запланував, що у підробленій довіреності повіреним має бути вказаний не ОСОБА_7 , а інша особа ( ОСОБА_19 ), у зв`язку з чим, вирішив знову забезпечити ОСОБА_7 завідомо для них раніше підробленим паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_7 з вклеєною до цього паспорта фотокарткою ОСОБА_7 .

Усвідомлюючи, що службові особи КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради, яким надаватиметься підроблена в запланований спосіб довіреність, можуть перевірити дату та код (вид нотаріальної дії) витрачання бланка відповідного нотаріального документа (можливість такої перевірки за серією та номером бланка існує в Єдиному реєстрі спеціальних бланків нотаріальних документів, який перебуває у відкритому доступі), ОСОБА_11 звернувся до свого знайомого ОСОБА_24 та, не повідомляючи останнього про свої злочинні наміри, отримав у нього (начебто в якості прикладу тексту довіреності) відомості про факт використання приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_25 31.08.2020 (при посвідченні довіреності, зареєстрованої у Реєстрі нотаріальних дій під номером 637, виданої ОСОБА_26 ОСОБА_24 (представнику) з питань отримання документів, пов`язаних з відчуженням частки житлового будинку по АДРЕСА_13 на користь ОСОБА_12 ) нотаріального бланка з серією НОР 705631. Після цього ОСОБА_11 передав відомості про факт використання вказаного нотаріального бланка з відповідними реквізитами невстановленим досудовим розслідуванням особам в якості зразка для виготовлення завідомо підробленої довіреності, яка б, з метою маскування факту підроблення довіреності та неможливості встановлення цього факту перевіркою в Єдиному реєстрі спеціальних бланків нотаріальних документів, містила частину зазначених у зразку реквізитів (дату видачі довіреності, серію та номер нотаріального бланка), однак неправдиві відомості про осіб довірителя та повіреного і зміст довіреності.

За здійсненого ОСОБА_11 у вищевказаний спосіб організаційного керівництва та за сприяння ОСОБА_7 (шляхом надання вказівок) невстановленими особами за невстановлених обставин виготовлено та надано ОСОБА_11 , а останнім передано ОСОБА_7 для подальшого використання завідомо для них підроблену (з імітацією під оригінал бланка з серією НОР 705631, використаного 31.08.2020 приватним нотаріусом для посвідчення довіреності) довіреність, начебто посвідчену приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_27 під реєстровим №961, за змістом якої ОСОБА_23 уповноважив ОСОБА_19 на представництво його інтересів, зокрема, в бюро технічної інвентаризації з питань отримання документів, що посвідчують право власності на квартиру АДРЕСА_12 .

Таким чином ОСОБА_7 , діючи повторно, під організаційним керівництвом ОСОБА_11 , допоміг останньому та іншим невстановленим особам вчинити підроблення вищевказаного офіційного документа (довіреності) з метою її подальшого використання ОСОБА_7 при зверненні до бюро технічної інвентаризації.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що по АДРЕСА_10 розташована неприватизована двокімнатна квартира АДРЕСА_11 , загальною площею 46,5 кв.м., житловою площею 29,6 кв.м., законним власником якої є Харківська міська територіальна громада в особі Харківської міської ради.

У зв`язку з тим, що після смерті 29.06.2018 колишнього єдиного наймача вказаної неприватизованої квартири ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_8 протягом тривалого часу в ній постійно ніхто не проживав, на початку січня 2022 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у ОСОБА_11 (досудове розслідування щодо якого здійснюється у іншому кримінальному провадженні) виникли злочинний умисел і корислива мета, спрямовані на незаконне заволодіння шляхом обману (шахрайства), з використанням завідомо підроблених документів та підставних осіб, вказаним нерухомим майном шляхом звернення підставної особи до державного реєстратора із заявою про проведення державної реєстрації за такою особою права власності на згадану квартиру, яка їй ніколи не належала, та з подальшим укладенням псевдовласником цивільно-правових угод щодо такої квартири.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел та усвідомлюючи, при цьому, протиправність своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_11 вчинив ряд юридично значимих дій.

Так, враховуючи відсутність на той час в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та електронній складовій Реєстру прав власності на нерухоме майно відомостей про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_12 , ОСОБА_11 усвідомлював, що у випадку звернення підставної особи із заявою про державну реєстрацію права власності на таке нерухоме майно, з огляду на вимоги п.3 ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підлягатиме наданню заявником довідка КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради з інформацією з паперових носіїв про те, за ким саме та на підставі яких правовстановлюючих документів до 31.12.2012 зареєстровано право власності на вказану квартиру.

У зв`язку з цим, ОСОБА_11 розробив поетапний план (аналогічний тому, який вже був реалізований ним при заволодінні за вищевказаних обставин шляхом обману квартирою АДРЕСА_5 ) реалізації свого злочинного умислу, який передбачав залучення підставних осіб для отримання справжньої довідки вказаного комунального підприємства (в якості зразка для подальшого підроблення), підроблення відповідної довідки, а також подальшого звернення із заявою про державну реєстрацію права власності на згадану квартиру з наданням державному реєстратору завідомо підробленої довідки.

Для цього ОСОБА_11 вирішив через підставну особу, з використанням завідомо підроблених документів, спочатку отримати довідку КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради з правдивою інформацією з паперових носіїв про те, за ким саме та на підставі яких правовстановлюючих документів до 31.12.2012 зареєстровано право власності на вказану квартиру.

Отримання в такий спосіб відповідної довідки на бланку означеного комунального підприємства, з реквізитами (датою видачі та вихідним номером) і QR-кодом (який передбачає можливість перевірки будь-якою особою, в т.ч. державним реєстратором, факту видачі довідки з ідентифікацією за датою видачі та вихідним номером) було необхідним для її подальшої передачі ОСОБА_11 невстановленим досудовим розслідуванням особам в якості зразка для виготовлення завідомо підробленої довідки КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради, яка б містила аналогічні зазначеним у зразку реквізити (дату видачі та вихідний номер), QR-код, а також неправдиві відомості про реєстрацію права власності на квартиру за вказаною в такій довідці іншою заздалегідь підшуканою підставною особою на підставі свідоцтва про право власності на житло з одночасним виготовленням на ім`я такої підставної особи відповідного підробленого свідоцтва.

Так, для реалізації злочинного умислу на відповідному етапі

ОСОБА_11 знову залучив раніше йому знайомого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не усвідомлював загального злочинного наміру ОСОБА_11 , спрямованого на заволодіння нерухомим майном шляхом обману.

При цьому, усвідомлюючи, що заява про видачу вищевказаної довідки до КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради може бути прийнята уповноваженою особою виключно за умови пред`явлення заявником документів, які підтверджують його особу та стосунок до конкретного об`єкта нерухомого майна, щодо якого подається заява, ОСОБА_11 вирішив забезпечити ОСОБА_7 завідомо для них підробленою довіреністю від імені згаданого вище ОСОБА_23 (із зазначенням у підробленій довіреності, зокрема, неправдивих відомостей про те, що відповідна квартира належить ОСОБА_23 на праві власності). Водночас, з метою приховування слідів використання підробленої довіреності ОСОБА_11 запланував, що у підробленій довіреності повіреним має бути вказаний не ОСОБА_7 , а інша особа ( ОСОБА_19 ), у зв`язку з чим, вирішив знову забезпечити ОСОБА_7 завідомо для них раніше підробленим паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_7 з вклеєною до цього паспорта фотокарткою ОСОБА_7 .

Усвідомлюючи, що службові особи КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради, яким надаватиметься підроблена в запланований спосіб довіреність, можуть перевірити дату та код (вид нотаріальної дії) витрачання бланка відповідного нотаріального документа (можливість такої перевірки за серією та номером бланка існує в Єдиному реєстрі спеціальних бланків нотаріальних документів, який перебуває у відкритому доступі), ОСОБА_11 звернувся до свого знайомого ОСОБА_24 та, не повідомляючи останнього про свої злочинні наміри, отримав у нього (начебто в якості прикладу тексту довіреності) відомості про факт використання приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_25 31.08.2020 (при посвідченні довіреності, зареєстрованої у Реєстрі нотаріальних дій під номером 637, виданої ОСОБА_26 ОСОБА_24 (представнику) з питань отримання документів, пов`язаних з відчуженням частки житлового будинку по АДРЕСА_13 на користь ОСОБА_12 ) нотаріального бланка з серією НОР 705631. Після цього ОСОБА_11 передав відомості про факт використання вказаного нотаріального бланка з відповідними реквізитами невстановленим досудовим розслідуванням особам в якості зразка для виготовлення завідомо підробленої довіреності, яка б, з метою маскування факту підроблення довіреності та неможливості встановлення цього факту перевіркою в Єдиному реєстрі спеціальних бланків нотаріальних документів, містила частину зазначених у зразку реквізитів (дату видачі довіреності, серію та номер нотаріального бланка), однак неправдиві відомості про осіб довірителя та повіреного і зміст довіреності.

За здійсненого ОСОБА_11 у вищевказаний спосіб організаційного керівництва та за сприяння ОСОБА_7 (шляхом надання вказівок) невстановленими особами за невстановлених обставин виготовлено та надано ОСОБА_11 , а останнім передано ОСОБА_7 для подальшого використання завідомо для них підроблену (з імітацією під оригінал бланка з серією НОР 705631, використаного 31.08.2020 приватним нотаріусом для посвідчення довіреності) довіреність, начебто посвідчену приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_27 під реєстровим №961, за змістом якої ОСОБА_23 уповноважив ОСОБА_19 на представництво його інтересів, зокрема, в бюро технічної інвентаризації з питань отримання документів, що посвідчують право власності на квартиру АДРЕСА_12 .

Діючи згідно відведеної йому ОСОБА_11 ролі ОСОБА_7 , реалізуючи узгоджений між ними злочинний умисел, спрямований на використання завідомо підроблених документів і попередньо досягнуту з цього приводу з ОСОБА_11 домовленість, усвідомлюючи протиправність своїх дій, видаючи себе за ОСОБА_19 , 17.01.2022 особисто звернувся до КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради (майдан Павлівський, 4 м. Харків) із письмовою заявою про видачу довідки про наявність або відсутність інформації про зареєстровані права на об`єкт нерухомого майна з перевіркою за 2 години (номер замовлення: 1118677), пред`явивши (з долученням копій цих документів): завідомо для нього підроблений (з імітацією під оригінал) паспорт на ім`я громадянина України ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з серією НОМЕР_1 та відомостями про видачу Новомосковським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 28.11.2000, з вклеєною до цього паспорта фотокарткою ОСОБА_7 ; завідомо для нього підроблену (з імітацією під оригінал бланка з серією НОР 705631, використаного 31.08.2020 приватним нотаріусом для посвідчення довіреності) довіреність, начебто посвідчену приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_27 під реєстровим №961, за змістом якої ОСОБА_23 уповноважив ОСОБА_19 на представництво його інтересів, зокрема, в бюро технічної інвентаризації з питань отримання документів, що посвідчують право власності на квартиру АДРЕСА_12 .

За результатами розгляду вказаної заяви у цей же день ОСОБА_7 , видаючи себе за ОСОБА_19 , отримав довідку від 17.01.2021 за №1118677 з відомостями про те, що за інформацією з паперових носіїв до 31.12.2012 відомості про реєстрацію права власності на згадану квартиру відсутні, після чого передав (за винагороду в сумі 2000 грн.) отриману в такий спосіб довідку ОСОБА_11 , а останній невстановленим у ході досудового розслідування особам в якості зразка для виготовлення завідомо підробленої довідки КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради, яка б містила аналогічні отриманим реквізити (дату видачі та вихідний номер), QR-код, а також неправдиві відомості про реєстрацію права власності на квартиру за вказаною в такій довідці підставною особою на підставі свідоцтва про право власності на житло з одночасним виготовленням на ім`я такої підставної особи відповідного підробленого свідоцтва.

Таким чином ОСОБА_7 , діючи повторно, під організаційним керівництвом ОСОБА_11 , використав за вищевказаних обставин, завідомо для них підроблені документи.

ІІ. Позиція обвинувачених щодо пред`явленого обвинувачення та висновки суду

Під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст.358 КК України, а саме: пособництво у підроблені офіційних документів, які видаються підприємством, установою, які мають право видавати такі документи, і які надають права, з метою їх подальшого використання, за попередньою змовою групою осіб; кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, а саме: використання завідомо підроблених документів; кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України (в редакції, чинній на момент вчинення кримінального правопорушення, до 11.08.2023), а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах,визнала у повному обсязі, фактичні обставини кримінальних правопорушень (дата, час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінальних правопорушень) та їх правову кваліфікацію не оспорює, у вчиненому щиро розкаюється та просить суд її суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст.358 КК України, а саме: пособництво у підробленні офіційних документів, які видаються установою, яка має право видавати такі документи, і які надають права, з метою їх подальшого використання, вчинене за попередньою змовою групою осіб; кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст.358 КК України, а саме: пособництво у підробленні офіційних документів, які видаються установою, яка має право видавати такі документи, і які надають права, з метою їх подальшого використання, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб; кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, а саме: використання завідомо підроблених документів, визнав у повному обсязі, фактичні обставини кримінальних правопорушень (дата, час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінальних правопорушень) та їх правову кваліфікацію не оспорює, у вчиненому щиро розкаюється та просить суд його суворо не карати.

Показання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченими змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності їх позиції.

Враховуючи той факт, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_7 визнали свою вину у повному обсязі та не оспорюють фактичні обставини вчинених кримінальних правопорушень, як вони встановлені в обвинувальному акті, суд, вислухавши думку прокурора, обвинувачених та захисників, дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих фактичних обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, та на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено їм, що у такому випадку учасники будуть позбавлені права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитами обвинувачених та дослідженням матеріалів, які характеризують особи обвинувачених.

З огляду на те, що кримінальне провадження розглянуто судом в порядку ч.3 ст.349 КПК України, інші докази, здобуті в ході досудового розслідування, під час судового розгляду не досліджувались.

ІІІ. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачена ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.27 ч.3 ст.358 КК України, а саме: пособництво у підроблені офіційних документів, які видаються підприємством, установою, які мають право видавати такі документи, і які надають права, з метою їх подальшого використання, за попередньою змовою групою осіб, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України, а саме: використання завідомо підроблених документів та кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.190 КК України (в редакції, чинній на момент вчинення кримінального правопорушення, до 11.08.2023), а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах.

Обвинувачений ОСОБА_7 своїми умисними та протиправними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.27 ч.3 ст.358 КК України, а саме: пособництво у підробленні офіційних документів, які видаються установою, яка має право видавати такі документи, і які надають права, з метою їх подальшого використання, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, кримінальнк правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України, а саме: використання завідомо підроблених документів.

ІV. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також мотиви суду при призначенні покарання

Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_5 встановлено, що вона раніше не судима, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, пенсіонерка, не заміжня, не має на утриманні неповнолітніх дітей або батьків похилого віку, вину визнала повністю, щиро розкаються.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_5 відповідно до п. 1 ч.1 ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_28 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, одружений, не працює, малолітніх дітей на утриманні не має, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому правопорушенні, активно сприяв його розкриттю.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_28 відповідно до п. 1 ч.1 ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_28 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Верховний Суд України у постанові від 30 жовтня 2018 року у справі № 559/1037/16-к (провадження № 51-3612км18) вказав, що основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Пом`якшуючі обставини - це встановлені судом різні відомості, що свідчать про менший ступінь небезпечності особи винного та вчиненого ним злочину й дають підстави для застосування до нього менш суворого покарання.

Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду від 24.10.2003 року №7 «Про практику застосування судами кримінального покарання» (із змінами внесеними згідно з Постановами Верховного Суду) суди, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб вчинення, кількість епізодів, характер і ступінь тяжкості наслідків тощо).

Так, відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання належать як зазначені, так і не зазначені в законі, але встановлені судом за конкретною справою об`єктивні та суб`єктивні чинники, що не є ознаками конкретного складу злочину і не впливають на його кваліфікацію, проте свідчать про занижений ступінь суспільної небезпеки вчиненого діяння і (або) особи винного і тим самим надають суду право для пом`якшення покарання.

Прокурор у судовому засіданні просив призначити обвинуваченій ОСОБА_5 покарання за за ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік; за ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки; за ч.4 ст.190 (в редакції, чинній до 11.08.2023) КК України у виді позбавлення волі строком 5 років. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, з покладенням обовязків, передбачених ст.76 КК України.

Прокурор у судовому засіданні просив призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на 4 роки; за ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки.На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 4 роки.На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, з покладенням обовязків, передбачених ст.76 КК України.

Вимогами ч. 2 ст. 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Згідно з ч.6 ст.368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України та практику Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Так, у постанові ВСУ від 01 лютого 2018 року (справа № 634/609/15-к, провадження № 51-658 км17) зазначено, що підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК України), визначенні «інших обставин справи».

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

За змістом ч.1 ст.70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст.12 КК України є: кримільне правопорушення, передбачене ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України нетяжким злочином, ч.4 ст.358 КК України - проступком, та ч.4 ст.190 КК України особливо тяжким умисним злочином, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винної, яка є особою пенсійного віку, страждає на хронічні захворювання, перенесла інсульт, у зв`язку з чим суд вважає можливим призначити обвинуваченій ОСОБА_5 покарання в межах санкцій ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.4 ст.190 КК України у виді позбавлення волі з застосуванням положень ч.1 ст. 70 КК України та ст.75 КК України, оскільки вважає, що її виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Суд також покладає на обвинувачену ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст.76 КК України, які сприятимуть її виправленню.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_28 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, які згідно зі ст.12 КК України є: кримільне правопорушення, передбачене ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України нетяжким злочином, ч.4 ст.358 КК України - проступком, наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, у зв`язку з чим суд вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_28 покарання у виді обмеження волі в межах санкції, передбаченої ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України з застосуванням ч.1 ст.70 КК України та ст.75 КК України, оскільки вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Суд також покладає на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ст.76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

V. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 під час судового розгляду не обирався і підстав для його обрання на даний час суд не вбачає.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_5 під час досудового розслідування обирався ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 26.10.2023 у вигляді домашнього арешту, під час судового розгляду не обирався і підстав для його обрання на даний час суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинувачених на користь держави документально підтверджені витрати за проведення, а саме: - з ОСОБА_5 витрати за проведену судово-почеркознавчу експертизу №19233 від 20.06.2023 у розмірі 14 338,80 грн.; за проведену оціночно-будівельну експертизу №18138/18524 від 16.05.2023 у розмірі 28 677,60 грн., а всього у розмірі 43 016,40 грн.:

-з ОСОБА_7 витрати за проведення судово-почеркознавчої експертизи №25397 від 11.01.2024 у розмірі 24 232,96 грн.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації (ч.4 ст.174 КПК України).

У зв`язку з тим, що провадження по даній кримінальній справі закінчується, суд вважає, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на майно, на яке накладено арешт в рамках даного кримінального провадження.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100,124, 370, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.4 ст.190 (в редакції, чинній до 11.08.2023) КК Українита призначити їй покарання:

- за ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;

- за ч.4 ст.358 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік;

- за ч.4 ст.190 (в редакції, чинній до 11.08.2023) КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведену судово-почеркознавчу експертизу №19233 від 20.06.2023 у розмірі 14 338,80 (чотирнадцять тисяч триста тридцять вісім грн., 80 коп.) грн., за проведену оціночно-будівельну експертизу №18138/18524 від 16.05.2023 у розмірі 28 677,60 (двадцять вісім тисяч шістсот сімдесят сім грн., 60 коп.) грн.,а всього у розмірі 43 016,40 (сорок три тисячі шістнадцять грн., 40 коп.) грн.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК Українита призначити йому покарання:

- за ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки;

- за ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави витрати за проведену судово-почеркознавчу експертизу №25397 від 11.01.2024 у розмірі 24 232,96 (двадцять чотири тисячі двісті тридцять дві грн., 96 коп.) грн.

Речові докази по справі:

-копія паспорта на ім`я ОСОБА_5 на 1 арк., копія ідентифікаційного коду № на

на ім`я ОСОБА_5 на 1 арк., копія договору купівлі-продажу кварири АДРЕСА_5 від 10.02.2022, укладений між продавцем ОСОБА_5 та покупцем ОСОБА_18 (нотаріально завірена копія) на 1 арк., витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки ( АДРЕСА_14 (нотаріально завірена копія) на 1 арк від 26.09.2011 р на 1 арк., довідка про умови кредитування від 26.09.2011, в якому є особистий підпис ОСОБА_5 , договір страхування з особистим підписом ОСОБА_5 від 26.09.2011 на 1 арк., записник ОСОБА_5 , розміром 5*12, в шкіряній обгортці з рукописнм текстом останньої 1 шт., паспорт на на ім`я ОСОБА_29 , ,які перебувають у камері схову речових доказів ВП № 2 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_5 .

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 18.05.2023 року по справі №642/1166/23 (провадження №1-кс/642/1442/23) на речові докази: копію паспорта на ім`я ОСОБА_5 на 1 арк., копію ідентифікаційного коду № на

на ім`я ОСОБА_5 на 1 арк., копію договору купівлі-продажу кварири АДРЕСА_5 від 10.02.2022, укладеного між продавцем ОСОБА_5 та покупцем ОСОБА_18 (нотаріально завірена копія) на 1 арк., витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки ( АДРЕСА_14 (нотаріально завірена копія) на 1 арк від 26.09.2011 р на 1 арк., довідку про умови кредитування від 26.09.2011, в якому є особистий підпис ОСОБА_5 , договір страхування з особистим підписом ОСОБА_5 від 26.09.2011 на 1 арк., записник ОСОБА_5 , розміром 5*12, в шкіряній обгортці з рукописнм текстом останньої 1 шт., паспорт на на ім`я ОСОБА_29 , - після набрання вироком законної сили - скасувати.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м.Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_30