15.04.2024 Єдиний унікальний № 371/525/24
провадження № 1-кс/371/155/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування запобіжного заходу

15 квітня 2024 року м. Миронівка

ЄУН 371/525/24

Провадження № 1-кс/371/155/24

Слідчий суддя Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю :

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000108, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 квітня 2024 року за ч. 4 ст. 296 КК України,

У С Т А Н О В И В :

Клопотання подано слідчому судді 15 квітня 2024 року.

Слідчий суддя перевірив зміст клопотання та додані до нього матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання.

Підтвердженням вручення копій клопотання та доданих до нього документів підозрюваному та захиснику є розписки про їх отримання 13 квітня 2024 року о 18 год 30 хв.

За обставинами кримінального правопорушення, викладеними у клопотанні, ОСОБА_5 підозрюється у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, наявні ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, вказав, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний не заперечив факту вчинення ним кримінального правопорушення, проте вказав, що не він був ініціатором кримінального правопорушення. Підтвердив той факт, до до нього в інщшому кримінальному провадженні застосовано запобіжний захід у виді цілодобюового домашнього арешту, умови якого він порушив. Просив застосовувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту із обов`язком носити електронний засіб контролю. Таке клопотання обгрунтував тими обставинами, що не може сам контролювати себе, зокрема коли вживає спиртні напої.

Захисник підозрюваного також висловив позицію щодо достатності обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Оцінка змісту клопотання, наданих матеріалів та доводи учасників судового провадження вказують на наявність підстав для задоволення клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження, враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею встановлені наступні обставини.

13 квітня 2024 року, за фактом вчинення хуліганських дій до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000108 внесені відомості про кримінальне провадження за ч. 4 ст. 296 КК України, розпочато досудове розслідування. Підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань було повідомлення ОСОБА_6 . Ці обставини підтверджені даними Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, постанови прокурора від 13 квітня 2024 року.

За змістом клопотання та доводами прокурора, ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 12 квітня 2024 року, в період часу з 23 години до 24 годину, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння поряд із кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в АДРЕСА_1 , порушував громадський порядок шляхом гучних висловлювань в бік оточуючих сторонніх для нього осіб.

ОСОБА_6 , який спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 також знаходився поряд із кафе «Орхідея», зробив усне зауваження ОСОБА_5 з приводу його неналежної поведінки.

Використовуючи як привід для вчинення злочину цей малозначний факт, маючи раптово виниклий умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів неповаги до суспільства, 12 квітня 2024 року, приблизно о 23 годині 40 хвилин, ОСОБА_5 , із предметом у виді металевого розкладного ножа, який він заздалегідь заготовив та зберігав у власній сумці, підійшов до ОСОБА_6 . Демонструючи зневажливе ставлення до існуючих норм поведінки, усвідомлюючи, що він перебуває у громадському місці, у присутності сторонніх осіб, ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, в частині забезпечення нормальних умов відпочинку, виявляючи п`яне молодецтво та грубу фізичну силу, взяв у праву руку металевий розкладний ніж та з особистою зухвалістю наніс ОСОБА_6 удар у ліву скроневу частину голови, заподіявши останньому тілесні ушкодження.

Внаслідок отриманого тілесного ушкодження ОСОБА_6 був госпіталізований до комунального некомерційного підприємства Миронівської міської ради «Миронівська опорна Багатопрофільна лікарня» з тілесними ушкодженнями у вигляді різаної рани голови.

13 квітня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за дії, які були вчинені ним 13 квітня 2024 року і полягали у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Прокурор довів наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України, та наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

На підтвердження встановлених обставин кримінального правопорушення, слідчим до клопотання додано копії: заяви ОСОБА_6 від 13 квітня 2024 року, протоколу допиту потерпілого ОСОБА_6 від 13 квітня 2024 року, протоколу огляду місця події від 13 квітня 2024 року з ілюстративною таблицею до протоколу, протоколів допиту малолітніх (неповнолітніх) свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 13 квітня 2024 року, протоколів допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , від 13 квітня 2024 року, протоколів допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 13 квітня 2024 року.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає таке.

Оцінивши наведені вище докази в їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в межах судового контролю, який наразі здійснюється, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.

На підставі встановлених обставин, слідчий суддя погоджується з твердженнями про те, що ОСОБА_5 може бути причетним до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

За 4 ст. 296 КК України настає кримінальна відповідальність за хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Згідно з усталеною судовою практикою, яка обґрунтовується рішеннями Європейського суду з прав людини (у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року та у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати обєктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Також, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які обєктивно звязують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Наведені прокурором фактичні обставини, в сукупності з наданими матеріалами кримінального провадження, свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

В ході досудового розслідування встановлені переконливі факти, на підставі розумної оцінки яких можливо визнати причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення вірогідною.

Попередня правова оцінка зібраних на момент подання клопотання про застосування запобіжного заходу доказів сторони обвинувачення вказує на ті обставини, що підозра за ч. 4 ст. 296 КК України є обґрунтованою, в розпорядженні слідчого є здобуті у визначеному законом порядку достатні дані, які вказують на наявність ознак даного кримінального правопорушення.

Мотиви слідчого судді щодо ризиків є наступними.

Клопотання обґрунтовано наявністю ризиків переховування від органів досудового розслідування і суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

На переконання слідчого судді, ризики, що дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. Водночас КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Щодо існування зазначених прокурором ризиків слідчий суддя зазначає таке.

Слідчий суддя переконаний, що ймовірна можливість переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду підтверджується перш за все тим, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, передбачає покарання у виді позбавлення волі та строк від трьох до семи років, що згідно з класифікацією кримінальних правопорушень, передбачених ст. 12 КК України, є тяжким злочином. Тому, на переконання слідчого судді, тяжкість покарання, сама по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Кагарлицького районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження № 0000222 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 187 КК України. Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 14 лютого 2024 року до ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженні застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, йому заборонено цілодобово залишати помешкання, в якому він проживає.

Дії, що мали місце 13 квітня 2024 року, вчинені підозрюваним ОСОБА_5 під час перебування в провадженні суду наведеного кримінального провадження за його обвинуваченням за ч. 4 ст. 187 КК України та за умов порушень правил запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Зіставлення можливих для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його увязнення у невизначеному майбутньому із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі за вчинення декількох кримінальних правопорушень, переконують слідчого суддю у тому, що ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду є достатньо вірогідним.

Наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення доводиться тими обставинами, що підозрюваний порушив умови перебування під цілодобовим домашнім арештом та продовжив протиправну діяльність і підозрюється у вчиненні нового кримінального правопорушення.

На підтвердження ризиків додано копії письмових документів : ухвал Кагарлицького районного суду Київської області від 14 лютого 2024 року та 28 березня 2024 року.

Мотиви суду щодо запобіжного заходу, який слід застосувати щодо підозрюваного та інші питання.

Оскільки раніше було встановлено обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та наявність декількох ризиків, то з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного є обєктивно необхідним.

Прокурор просив застосувати щодо ОСОБА_5 найбільш суворий запобіжний захід - тримання під вартою на 60 днів, покликаючись на обґрунтованість підозри та наявність ризиків. Прокурор вважав, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України, не забезпечить виконання підозрюваним своїх обов`язків та не запобігатиме існуючим ризикам.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Підозрюваний є особою, яка раніше не судима, оскільки судимість є погашено, та підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності зазначених ризиків, слідчий суддя відповідно до ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів враховує наступні обставини: вагомість наданих прокурором доказів на підтвердження вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі його визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а саме позбавлення волі на строк від трьох до семи років; вік підозрюваного 23 роки, наявність у провадженні суду обвинувального акту щодо вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_5 не має зареєстрованого місця проживання, має місце перебування за адресою: АДРЕСА_2 .

За час проживання у вказаному населеному пункті зарекомендував себе негативно.

Такі дані містяться в характеристиці від 15 квітня 2024 року та довідці № 30 від 15 квітня 2024 року, виданих старостою Липовецького старостинського округу.

Відомостей, які свідчили б про неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, сторонами не надано.

Отже, зважаючи на положення п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, до ОСОБА_5 може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання затриманого - з моменту затримання (частини 1, 2 ст. 197 КПК України).

Зважаючи на встановлені судом наведені ризики, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів. Такий строк необхідно обраховувати з моменту затримання підозрюваного, тобто з 13 квітня 2024 року.

Оцінюючи можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, слідчий суддя, врахував наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Така оцінка стосується перспективних фактів, тому слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі домашній арешт та інші, не зможуть запобігти визначеним ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього та зважаючи на наявні факти порушення правил запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

На переконання слідчого судді, застосування щодо ОСОБА_5 більш мякого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обовязків та для запобігання реалізації ним встановлених ризиків. Ця позиція слідчого судді обґрунтовується сукупністю усіх без винятку обставин, наведених раніше в цій ухвалі.

Слідчий суддя також враховує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення дієвості кримінального провадження, тобто досягнення його завдань, чого можливо досягнути лише за умови нівелювання ризиків кримінального провадження. За таких обставин, необхідним є саме тримання підозрюваного під вартою, оскільки застосування більш мякого запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні буде не недієвим.

Тому, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя доходить висновку, що щодо ОСОБА_5 слід застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та таке обмеження права підозрюваного на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки існують ознаки суспільного інтересу, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Оскільки ОСОБА_13 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильств, то підстави для визначення застави відсутні.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000108, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 квітня 2024 року за ч. 4 ст. 296 КК України, задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Миронівка Київської області, без зареєстрованого місця проживання, адреса місця перебування: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою рахувати з 13 квітня 2024 року.

Строк дії ухвали - до 24.00 години 11 червня 2024 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1