УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ст. Паницька Красноармійського р-ну Саратівської обл. російської федерації, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, зареєстрованого (зі слів) за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні №0002101 від 20.05.2024, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що у провадженні СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженню №0002101 від 20.05.2024, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, останній раз 18.07.2019 Першотравневим районним судом Донецької обл., за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 357 КК України до покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 13.01.2023 по відбуттю покарання, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив новий умисний злочин проти життя та здоров`я особи за наступних обставин.

Так, точний час вчинення злочину встановити не представилось можливим, але не пізніше 23 год. 03 хв. 19.05.2024, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , поряд із зупинкою громадського транспорту, на ґрунті особистих неприязних відносин, вступив у словесний конфлікт з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який переріс у обопільну бійку.

Під час зазначеного вище конфлікту, точний час вчинення злочину встановити не представилось можливим, але не пізніше 23 год. 03 хв. 19.05.2024, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , поряд із зупинкою громадського транспорту, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на спричинення ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , точний час вчинення злочину встановити не представилось можливим, але не пізніше 23 год. 03 хв. 19.05.2024, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , поряд із зупинкою громадського транспорту, правою рукою дістав із задньої кишені своїх штанів предмет, який має колюче-ріжучі властивості, та передбачаючи можливість настання тяжких наслідків для здоров`я ОСОБА_8 , діючи умисно, з мотиву раптово виниклих особистих неприязних стосунків, утримуючи правою рукою предмет, який має колюче-ріжучі властивості, наніс ОСОБА_8 не менше одного удару вищезазначеним колюче-ріжучим предметом в область тулуба, тобто в область тіла, де розташовані життєво важливі органи людини.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_8 спричинене тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, а саме: проникаюче колото-різане поранення живота з наскрізним пораненням шлунка та наскрізним пораненням тонкого кишківника, гемоперитонеум.

28.05.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Посилаючись встановлені в ході досудового розслідування обставини, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просив застосувати запобіжний захід до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів без визначення розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання за вищевказаними підставами та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Підозрюваний вказав, що визнає свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, має намір відшкодувати завдану потерпілому шкоду та щиро розкаюється у вчиненому.

Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що у провадженні СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженню №0002101 від 20.05.2024, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

28.05.2024 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Щодо обґрунтованості підозри.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді на даному етапі кримінального провадження доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Отже, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного в клопотанні кримінального правопорушення слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є його причетність до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування відносно нього запобіжного заходу.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- протоколом огляду місця події від 19.05.2024, за адресою: АДРЕСА_3 , яким зафіксовано загальну обстановку на місці вчинення злочину та вилучено речові докази;

- протоколом огляду місця подіїі від 20.05.2024, за адресою: АДРЕСА_4 , у приміщенні КНП КМКЛ № 17, яким виявлено та вилучено одяг потерпілого зі слідами вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , яким зазначено обставини вчинення кримінального правопорушення, що мало місце 19.05.2024, по АДРЕСА_3 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який надав покази про відомі йому обставини вчиненого кримінального правопорушення, що мало місце 19.05.2024, за адресою: АДРЕСА_3 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , яка надала покази про відомі їй обставини вчиненого кримінального правопорушення, що мало місце 19.05.2024, за адресою: АДРЕСА_3 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 25.05.2024, за участю свідка ОСОБА_10 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , який надав покази про відомі йому обставини вчиненого кримінального правопорушення, що мало місце 19.05.2024, за адресою: АДРЕСА_3 ;

- протоколом допиту ОСОБА_12 , який надав покази про відомі йому обставини вчиненого кримінального правопорушення, що мало місце 19.05.2024, за адресою: АДРЕСА_3 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 28.05.2024 за участі потерпілого ОСОБА_8 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 28.05.2024 за участі свідка ОСОБА_12 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 28.05.2024 за участі свідка ОСОБА_10 ;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 28.05.2024, який вилучено особисті речі ОСОБА_4 ;

- довідкою КНП КМКЛ № 17 № 456;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Враховуючи вищезазначені загальні підходи до обґрунтованості підозри, а також встановлені згідно з матеріалами судового провадження факти, слідчий суддя вважає, що наявна інформація, яка може переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 своїми діями, про які йдеться у повідомленні про підозру від 28.05.2024, вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення та на даному етапі досудового розслідування є достатні підстави, які поза розумним сумнівом свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується підозрюваному органом досудового розслідування.

Разом з тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявності в діях ОСОБА_4 вини у вчиненні злочину.

Так, на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, а не під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, що свідчать про вірогідність причетності особи до вчинення інкримінованого злочину та необхідність застосування щодо такої особи обмежувального заходу.

Щодо наявності ризиків та їх обґрунтованість.

Наявність обґрунтованих ризиків, що підозрюваний ОСОБА_4 , може переховуватися від органів досудового розслідування, суду та/або прокурора, підтверджується наступним: ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, санкція за вчинення даного правопорушення передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років.

З метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання підозрюваний ОСОБА_4 , може виїхати за межі міста Києва та Київської області, у тому числі на непідконтрольну територію або перетнути державний кордон України, окрім того останній може ухилятись від органів досудового розслідування, прокуратури та/або суду, перешкоджати досудовому розслідуванню іншим чином, оскільки 19.05.2024, з місця вчинення злочину зник та таким чином почав переховуватись від органів досудового розслідування.

Наявність обґрунтованих ризиків орган досудового розслідування також обґрунтовує тим, що підозрюваний ОСОБА_4 , може незаконно впливати на свідків, покази яких мають істотне значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, а також тим, що останній в ході виконання слідчих дій отримає ряд копій документів, котрі дадуть йому можливість фізично та психологічно вплинути на потерпілого, свідків та інших осіб, що може призвести до зміни показів вже допитаних осіб та відмови давати покази встановлених в ході досудового слідства можливих очевидців події злочину, а також знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; продовжити свою кримінально-протиправну діяльність та вчинити новий умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин із застосуванням насильства; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Продовжити свою кримінально-протиправну діяльність та вчинити новий умисний середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин із застосуванням насильства, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 , раніше неодноразово судимий, останній раз 18.07.2019 Першотравневим районним судом Донецької обл., за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 357 КК України до покарання у вигляді 4 років 6 місяців та схильний до вчинення кримінальних правопорушень.

Таким чином, в судовому засіданні підтверджується наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо наявності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою застосування на стадії досудового розслідування запобіжного заходу відповідно до положень ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підозрюваний відповідно до ст.183 ч.2 п.4 КПК України відноситься до осіб, до яких можливо бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , обставини вчинення злочину та його наслідки і суспільну небезпеку, особу підозрюваного, який неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, а також те, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, зазначених у клопотанні, для запобігання яких слідчий суддя вважає недостатнім застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя вважає, що обставина, яка виправдовує тримання особи під вартою, належить введений в Україні з 24.02.2022 воєнний стан в зв`язку із військовою агресією рф проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

У зв`язку з наведеним, клопотання в частині застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 ЦПК України, наявність яких встановлена в судовому засіданні.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо розміру застави.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначає розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Разом з цим, згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 , вчинено із застосуванням насильства, небезпечного для життя, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309 України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 28.05.2024, тобто до 27.07.2024 включно.

Строк дії ухвали - до 27.07.2024.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1