ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1286/24 Справа № 243/6278/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року м.Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 лютого 2024 року, якою продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 лютого 2024 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 27 квітня 2024 року.

Із вказаним судовим рішенням не погодився захисник та оскаржив в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора та обрати щодо обвинуваченого більш м`який запобіжний захід. На обґрунтування своїх вимог вказує, що ОСОБА_7 є молодшим сержантом розвідувального взводу розвідувальної роти, тому менш суворий запобіжний захід, зокрема цілодобове знаходження у військовій частині, зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Звертає увагу, що судом взагалі не визначений розмір застави, при цьому ОСОБА_7 одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, тобто має міцні соціальні зв`язки.

Зауважує, що суд першої інстанції не врахував, що автомобіль під керуванням ОСОБА_7 був пошкоджений невідомою особою, в наслідок чого зміщений на зустрічну колію руху, що потягло настання ДТП із зустрічним автомобілем. При цьому, ОСОБА_7 після першого зіткнення з його автомобілем втратив керування та нічого не пам`ятає, прийшов до тями вже у лікарні.

Наголошує, що ОСОБА_7 є потерпілою особою, що підтверджується характером пошкоджень автомобілів, при цьому потерпілий зазначив, що до приїзду працівників поліції автомобілі переміщувались. Стверджує, що вини ОСОБА_7 у настанні ДТП немає, місто ДТП спотворене.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Учасники судового розгляду про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, клопотань про бажання приймати участь у судовому засіданні, на адресу апеляційного суду не надходило, а тому колегія суддів вважає за можливе проводити судове засідання за відсутністю учасників провадження.

Заслухавши суддю доповідача, думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали, що надійшли на запит апеляційного суду в порядку ст. 422-1 КПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286 КК України.

В рамках даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13.10.2023 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції, відповідно до ст. 177 КПК України, повно та об`єктивно досліджені усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження цього запобіжного заходу, а також враховані інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі дані про особу обвинуваченого, які, в сукупності, давали суду достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 може здійснити дії, передбачені п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Прокурор, у клопотанні про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою належним чином обґрунтував наявність ризиків передбачених п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Суд, першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання та продовження строку тримання під вартою, правильно прийшов до висновку, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не зменшилися та продовжують існувати, а тому неможливо на даний час застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Колегією суддів, при перевірці законності та доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховано характер скоєного кримінального правопорушення, наслідки які настали, дані про особу обвинуваченого, який не працює, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, є військовослужбовцем, вік та стан його здоров`я, відсутність доказів та медичних відомостей, які б виключали можливість перебування обвинуваченого під вартою.

Також, колегією суддів, враховано наявність заявлених ризиків передбачених п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які є вкрай вірогідними та на даний час дають беззаперечні підстави для продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та неможливості обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу.

При цьому, норми закону не вимагають надання доказів того, що обвинувачений здійснить відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні, що в даному випадку виходячи з характеру інкримінованих кримінальних правопорушень та особи обвинуваченого ОСОБА_7 , встановлено поза розумним сумнівом.

Колегія суддів вважає, що у ОСОБА_7 відсутні будь-які стримуючі фактори для забезпечення належної, законної поведінки, у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, що беззаперечно свідчить про наявність заявлених ризиків.

Передчасними є доводи апеляційної скарги захисника, в частині оцінки доказів винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та обґрунтованості пред`явленого обвинувачення, так як кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, а відповідна оцінка діянню особи та перевірка їх доказами, здійснюється судом лише під час ухвалення за результатами розгляду кримінального провадження остаточного судового рішення.

Отже, доводи захисника не спростовують висновків суду про необхідність продовження строку тримання під вартою щодо нього, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи судом, які були б підставою для скасування ухваленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

На даний час, таке обмеження права ОСОБА_7 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Підстав для скасування оскаржуваної ухвали та відмови у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегія суддів не вбачає та вважає рішення суду законним та обґрунтованим.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 194, 376, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 лютого 2024 року, якою продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, залишити без змін.

Ухвала є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді