справа № 361/2840/21
провадження № 1-кп/361/310/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2024 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068 від 19 червня 2020 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, заміжньої, має на утриманні малолітню дитину 2008 року народження, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що вона впродовж червня-серпня 2020 року, більш точного часу не встановлено, з метою збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено, метадон (6-(диметиламіно)-4,4-дифеніл-3-гептанон), незаконно придбала у невстановленому місці у невстановленої особи, матеріали відносно якого виділено в окреме кримінальне провадження, зазначений наркотичний засіб.

У подальшому з червня-серпня 2020 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 незаконно зберігаючи при собі, перевезла у приміщення будинку, де остання проживає, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому зберігала з метою збуту наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон (6-(диметиламіно)-4,4-дифеніл-3-гептанон), в особливо великих розмірах.

Так, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , в період часу з 17 год. 30 хв. по 17 год. 44 хв. 12 серпня 2020 року передала громадянці ОСОБА_7 кристалічну речовину білого кольору, яка знаходилась у двох прозорих зіп-пакетах, після чого остання передала 30 тис. грн ОСОБА_5 як оплату за цю речовину.

Згідно з висновком експерта кристалічна речовина білого кольору масою 8,3870 г та кристалічна речовина білого кольору 43,1650 г містить у своєму складі метадон (6-(диметиламіно)-4,4-дифеніл-3-гептанон).

Концентрація метадону (6-(диметиламіно)-4,4-дифеніл-3-гептанон) у кристалічній речовині білого кольору масою 8,3870 г становить 78,0 %, відповідна маса метадону (6-(диметиламіно)-4,4-дифеніл-3-гептанон) в ній 6,5419 г.

Концентрація метадону (6-(диметиламіно)-4,4-дифеніл-3-гептанон) у кристалічній речовині білого кольору масою 43,1650 г становить 78,0 %, відповідна маса метадону (6-(диметиламіно)-4,4-дифеніл-3-гептанон) в ній 33,6687 г.

Загальна маса метадону (6-(диметиламіно)-4,4-дифеніл-3-гептанон) 40,2106 г.

Відповідно до Списку 1 Таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, метадон (6-(диметиламіно)-4,4-дифеніл-3-гептанон) є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Відповідно до Таблиці 1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000, метадон (6-(диметиламіно)-4,4-дифеніл-3-гептанон) розміром від 20,0 г і більше є особливо великим розміром.

ОСОБА_5 було пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину за ч. 3 ст. 307 КК України як незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту наркотичного засобу та збут наркотичного засобу в особливо великих розмірах.

Відповідно до положень статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Прокурор мав необхідні умови для реалізації його прав щодо подання ним суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим кодексом.

Так, відповідно до положень ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Дослідивши та проаналізувавши в сукупності надані сторонами докази, перевіривши їх на предмет належності та допустимості, суд, ґрунтуючись на засадах справедливості, виваженості та неупередженості прийшов до висновку, що ОСОБА_5 необхідно виправдати на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України через недоведеність вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_5 винною себе не визнала, показала, що вона не причетна до інкримінованого їй злочину. Особу, яка до неї приходила додому, вона добре знає це молода дівчина Крістіна, років приблизно 30-35, роменської національності, якій вона гадала. На її думку, це була провокація з боку останньої. Також суду показала, що гр. ОСОБА_7 вона добре знає, це жінка роменської національності, однак старшого віку, їй близько 50 років, так як вона 1973 року народження.

На обґрунтування винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, стороною обвинувачення були надані такі докази, зокрема, письмові докази:

- рапорт начальника 1 сектору 3 відділу ГВ БКОЗ Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області, згідно якого за отриманою інформацією група осіб, причетна до контрабанди наркотичного засобу «метадону» з Республіки Білорусь до України, серед яких причетною є ОСОБА_5 (т. 1, а. п. 126);

- постанову старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 про зміну кваліфікації кримінального правопорушення від 18 грудня 2020 року, згідно з якою змінено кваліфікацію кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000111 з ч. 2 ст. 307 КК України на ч. 3 ст. 307 КК України (т. 1, а. п. 127);

- постанову начальника 2 відділу слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області від 22.06.2020 про створення слідчої групи у кримінальному провадженні № 0000111 (т. 1, а. п. 129);

- постанову заступника прокурора Київської області про визначення прокурорів та старшого прокурора групи у кримінальному провадженні № 0000111 від 19.06.2020 за ознакою вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України (т. 1, а. п. 130-131);

- постанову прокурора відділу прокуратури Київської області від 24 червня 2020 року про об`єднання матеріалів досудового розслідування за № 0000111 від 19.06.2020 за ознакою вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України, та за № 0000112 від 19.06.2020 за ознакою вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, із визначенням єдиного номеру в Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0000111 від 19.06.2020 за ознакою вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України (т. 1, а. п. 132-133);

- постанову прокурора відділу прокуратури Київської області від 17 грудня 2020 року про об`єднання матеріалів досудового розслідування за № 0000111 від 19.06.2020 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 307 КК України, за № 0000247 від 15.12.2020 за ознакою вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, та за № 0000248 від 15.12.2020 за ознакою вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, із визначенням єдиного номеру в Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0000111 від 19.06.2020 за ознакою вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України (т. 1, а. п. 134-136);

- постанову виконувача обов`язків керівника Київської обласної прокуратури від 14 вересня 2020 року про зміну групи прокурорів та старшого прокурора групи у кримінальному провадженні № 0000111 від 19.06.2020 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 307 КК України (т. 1, а. п. 137-138);

- постанову заступника прокурора Київської області про визначення прокурорів та старшого прокурора групи у кримінальному провадженні № 0000112 від 19.06.2020 за ознакою вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (т. 1, а. п. 139-140);

- постанову старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 про залучення особи до конфіденційного співробітництва для проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 22 липня 2020 року, згідно з якою залучено до конфіденційного співробітництва для проведення негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні № 0000111 громадянку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою отримання під час досудового розслідування відомостей та речей, які мають значення для розслідування даного кримінального провадження (т. 1, а. п. 141);

- протокол старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 про попередження про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування, згідно з яким у кримінальному провадженні № 0000111 громадянку ОСОБА_7 попереджено про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування, які стали та стануть їй відомі при проведенні досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні (т. 1, а. п. 142);

- письмову згоду ОСОБА_7 від 22 липня 2020 року, надану старшому слідчому в ОВС слідчого управління ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_9 , на залучення до конфіденційного співробітництва та для проведення негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні № 0000111 від 19 червня 2020 року (т. 1, а. п. 143);

- постанову прокурора відділу нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України прокуратури Київської області про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 05 серпня 2020 року, згідно з якою постановлено: 1. Провести негласну слідчу (розшукову) дію контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки з метою фіксації ознак кримінального правопорушення в діях, зокрема, ОСОБА_5 . 2. Для використання під час проведення цієї негласної слідчої (розшукової) дії застосовувати заздалегідь ідентифіковані засоби грошові кошти 30 тис. грн, які отримати у фінансовому відділі ГУ СБУ у м. Києві та Київській області. 3. До проведення негласних слідчих (розшукових) дій залучити громадянку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1, а. п. 145-147);

- протокол старшого оперуповноваженого спецпідрозділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Головного управління СБУ у м. Києві та Київській області особистого огляду та речей особи перед проведенням оперативної закупівлі від 12 серпня 2020 року, згідно з яким перед початком проведення оперативної закупівлі було оглянуто гр. ОСОБА_7 , яка була одягнута у чорну юбку, червону сорочку, білі кросівки та мала при собі чорну сумочку, в якій знаходився особистий мобільний телефон марки «IPhone» чорного кольору (т. 1, а. п. 148);

- протокол старшого оперуповноваженого спецпідрозділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Головного управління СБУ у м. Києві та Київській області огляду та вручення грошових коштів від 12 серпня 2020 року, та копії грошових купюр номіналом 200 гривень, згідно з яким в адміністративному приміщенні Головного управління СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_7 , 1973 року народження, було вручено грошові купюри номіналом по 200 гривень у кількості 150 штук на загальну суму 30 тис. грн для участі у проведенні контрольної та оперативної закупівлі у ОСОБА_5 , яка причетна до незаконного придбання, зберігання з метою збуту та подальшого збуту наркотичного засобу метадону, вказані грошові кошти належать Головному управлінню СБУ у м. Києві та Київській області (т. 1, а. п. 149-181);

- протокол старшого оперуповноваженого 1 сектору 3 відділу ГВ БКОЗ Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області за результатами контролю за вчиненням злочину від 13 серпня 2020 року, згідно якого 12 серпня 2020 року о 16 год. 05 хв. гр. ОСОБА_7 , отримавши грошові кошти у сумі 30 тис. грн, вийшла з приміщення Головного управління СБУ у м. Києві та Київській області та на автомобілі «Skoda» чорного кольору вулицями міста вирушила до місця встановлення технічних засобів аудіо-, відеоспостереження. Дана негласна слідчо-розшукова дія тривала до 17 год. 46 хв. (т. 1, а. п. 182-186);

- протокол старшого оперуповноваженого 1 сектору 3 відділу ГВ БКОЗ Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області про результати аудіо-, відеоконтролю за особою від 13 серпня 2020 року, згідно якого описано дії ОСОБА_7 12 серпня 2020 року з 16 год. 05 хв. по 17 год. 46 хв. (т. 1, а. п. 187-189);

- відеозапис (т. 1, а. п. 190);

- протокол слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБУ у м. Києві та Київській області огляду місця події від 12 серпня 2020 року, згідно з яким поряд із будинком № 71 по вул. Київська у м. Бровари Київської області біля проїжджої частини знаходиться особа жіночої статі, яка представилась ОСОБА_7 . О 18 год. 05 хв. ОСОБА_7 дістала із сумки один прозорий зіп-пакет, всередині якого знаходяться два прозорі зіп-пакети із кристалічною речовиною білого кольору та грошові кошти у сумі 50 грн номіналом по 10 грн 4 штуки та номіналом по 5 грн 2 штуки, які добровільно видала працівникам поліції. Зі слів ОСОБА_7 , кристалічну речовину білого кольору вона придбала у ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , за 30 тис. грн. Після огляду прозорий поліетиленовий зіп-пакет із кристалічною речовиною білого кольору та грошові кошти вилучено та опечатано (т. 1, а. п. 191-194);

- протокол огляду старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБУ у м. Києві та Київській області від 04 березня 2021 року, згідно з оглядом встановлено білий конверт, при відкритті якого всередині знаходяться грошові кошти номіналом 10 грн та 5 грн (т. 1, а. п. 195-196);

- постанову старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБУ у м. Києві та Київській області від 04 березня 2021 року, згідно з якою у кримінальному провадженні № 0000111 визнано речовими доказами грошові кошти на загальну суму 50 гривень (т. 1, а. п. 197);

- акт прийому-передачі у кримінальному провадженні № 0000111 грошових коштів (т. 1, а. п. 198);

- квитанцію № 006712, згідно з якою отримано на зберігання у кримінальному провадженні № 0000111 відносно ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 50 грн (т. 1, а. п. 199);

- висновок експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України від 31.08.2020 № 81/8 та ілюстративною таблицею до нього, згідно з яким надані на дослідження кристалічна речовина білого кольору масою 8,3870 г та кристалічна речовина білого кольору 43,1650 г містять у своєму складі метадон (6-(диметиламіно)-4,4-дифеніл-3-гептанон), який є наркотичним засобом, обіг якого обмежено (т. 1, а. п. 202-206);

- протокол старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБУ у м. Києві та Київській області огляду від 11 вересня 2020 року, згідно з яким предметом огляду є поліетиленовий пакет синього кольору, в якому відповідно до висновку експерта № 81/8 знаходиться кристалічна речовина білого кольору масою 8,3870 г та кристалічна речовина білого кольору 43,1650 г (т. 1, а. п. 207);

- постанову старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБУ у м. Києві та Київській області про визнання речовими доказами від 11 вересня 2020 року, згідно з якою у кримінальному провадженні № 0000111 визнано речовими доказами наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон (6-(диметиламіно)-4,4-дифеніл-3-гептанон), загальною масою 40,2106 г (т. 1, а. п. 208);

- квитанцію № 11/769-53 від 11 вересня 2020 року про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0000111, а саме пакет синього кольору, в якому відповідно до висновку експерта № 81/8 знаходиться наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон (6-(диметиламіно)-4,4-дифеніл-3-гептанон), загальною масою 40,2106 г (т. 1, а. п. 209);

- постанову прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби обласної прокуратури про скасування грифів секретності з матеріальних носіїв інформації щодо організації та проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 02 лютого 2021 року (т. 1, а. п. 214-217);

- клопотання про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 22 червня 2020 року (т. 1, а. п. 221-226);

- клопотання про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 01 вересня 2020 року (т. 1, а. п. 227-234);

- клопотання про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 09 листопада 2020 року (т. 1, а. п. 235-242);

- протокол за результатами проведення НСРД (зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж) у кримінальному провадженні № 0000111 від 19.06.2020 (т. 1, а. п. 243);

- ухвалу слідчого судді Київського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року, згідно з якою у кримінальному провадженні № 0000111 надано дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій за ОСОБА_5 (т. 1, а. п. 245-248);

- ухвалу слідчого судді Київського апеляційного суду від 14 вересня 2020 року, згідно з якою у кримінальному провадженні № 0000111 надано дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій за ОСОБА_5 (т. 2, а. п. 1-4);

- ухвалу слідчого судді Київського апеляційного суду від 30 червня 2020 року, згідно з якою у кримінальному провадженні № 0000111 надано дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій за ОСОБА_5 (т. 2, а. п. 5-7);

- протокол за результатами проведення НСРД у кримінальному провадженні № 0000111 (т. 2, а. п. 8-11);

- протокол обшуку від 22 грудня 2020 року за адрсеою: АДРЕСА_1 , згідно з яким вилучено мобільний телефон ОСОБА_5 та мобільний телефон ОСОБА_10 (т. 2, а. п. 17-20);

- протокол огляду від 25 грудня 2020 року, згідно з яким оглянуто в службовому приміщенні ГУ СБУ у м. Києві та Київській області мобільний телефон Apple iphone S/N НОМЕР_1 (т. 2, а. п. 22-23);

- постанову прокурора відділу Київської обласної прокуратури про виділення матеріалів досудового розслідування в окреме провадження від 29 березня 2021 року, згідно з якою виділено з кримінального провадження № 0000111 від 19 червня 2020 року за підозрою ОСОБА_5 у вичненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України, матеріали досудового розслідування щодо обставин вчинення кримінального правопорушення підозрюваною ОСОБА_5 , передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, виділеним матеріалам присвоєно № 0000068 від 29 березня 2021 року (т. 2, а. п. 30-32);

- постанову заступника керівника Київської обласної прокуратури від 29 березня 2021 року про визначення групи прокурорів та старшого прокурора групи у кримінальному провадженні № 0000068 (т. 2, а. п. 33-34).

Стороною захисту заявлено допит свідка ОСОБА_11 , яка суду показала, що є дочкою обвинуваченої ОСОБА_5 Проживає у АДРЕСА_1 , разом зі своїми батьками: мамою ОСОБА_5 , батьком ОСОБА_10 та зі своїм малолітнім сином. З ОСОБА_7 вона знайома приблизно з 2018 2019 років, їй на вигляд 50 років, фігура середня, роменської національності, має коротке темне волосся, розмовляє виключно російською та роменською мовою, займається торгівлею, чим саме їй не відомо. Свідок суду показала, що 12 серпня 2020 року ОСОБА_7 до них додому не приходила, у той день приходила інша дівчина, а саме ОСОБА_12 , якій приблизно 25 років, вона молода, теж роменської національності, має довге темне волосся. Крістіна родом із м. Запоріжжя, їй не відомо з якою метою ОСОБА_12 приходила до їхнього будинку, чи передавалися у той день будь-які гроші матері вона не бачила. З ОСОБА_12 їх познайомила ОСОБА_7 , які є родичами між собою. Також суду показала, що їй не відомо про те, чи займалася її мати продажем заборонених речовин.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_7 суду показала, що вона ніколи не залучалася правоохоронними органами, в тому числі співробітниками Служби безпеки України, до конфіденційного співробітництва, у слідчого Служби безпеки України вона ніколи не була, жодних документів у працівників Служби безпеки України вона не підписувала, гроші від останніх не отримувала, прізвище ОСОБА_13 їй не знайоме. Також суду показала, що з обвинуваченою ОСОБА_5 добре знайома, часто у неї та її сім`ї була вдома, вона їй ніколи заборонених наркотичних речовин не продавала, 12 серпня 2020 року до неї додому вона не приходила.

Дослідженням особи обвинуваченої встановлено, що вона раніше не судима, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, одружена, проживає за місцем реєстрації.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 17 КПК України проголошує, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Згідно рішення Конституційного Суду України № 12рп/2011 від 20.10.2011 року (справа № 1-31/2011) положення статті 62 Конституції України спрямовані на забезпечення прав і свобод людини і громадянина, а саме: обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, тобто обвинувачення у вчиненні злочину не може ґрунтуватися на фактичних даних, одержаних у результаті оперативно-розшукової діяльності уповноваженою на те особою без дотримання конституційних положень або з порушенням порядку, встановленого законом, а також одержаних шляхом вчинення цілеспрямованих дій щодо їх збирання і фіксації із застосуванням заходів, передбачених Законом України № 2135-XII від 18.02.1992 року «Про оперативно-розшукову діяльність», особою, не уповноваженою на здійснення такої діяльності.

Отже, згідно цього рішення Конституційного Суду України визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина у кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Стаття 84 КПК України встановлює, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію (Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод) та практику Суду (Європейського суду з прав людини) як джерело права.

Відповідно до ст. 90 КПК України рішення національного суду або міжнародної судової установи, яке набрало законної сили і ним встановлено порушення прав людини і основоположних свобод, гарантованих Конституцією України і міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, має преюдиціальне значення для суду, який вирішує питання про допустимість доказів.

Відповідно до вимог частини другої статті 99 КПК України матеріали, в яких зафіксовано фактичні дані про протиправні діяння окремих осіб та груп, зібрані оперативними підрозділами з дотриманням вимог Закону № 2135-XII, за умови відповідності вимогам цієї статті, є документами та можуть використовуватися в кримінальному провадженні як докази.

У постанові про проведення контролю за вчиненням злочину від 05 серпня 2020 року зазначено, що безпосереднє проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчинення злочину у сфері оперативної закупівлі, було доручено громадянці ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1, а. п. 145-147);

Разом із тим, з відеозаписів, переглянутих у судовому засіданні, а саме щодо аудіо-, відеоконтролю за особою, вбачається, що це є особа молодого віку.

Проте сама ОСОБА_7 не була залучена у встановленому законом порядку до конфіденційного співробітництва.

За вимогами ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Так, прокурором не було спростовано твердження сторони захисту щодо того, що на відеозаписах контролю за вчиненням злочину зображено не ОСОБА_7 , яка надала свою письмову згоду на її залучення до конфіденційного виробництва та для проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а зовсім іншу особу, яка такої згоди органу досудового розслідування не надавала.

Підставами для проведення оперативно-розшукової діяльності, відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 6 Закону № 2135-ХІІ, є наявність достатньої інформації, одержаної в установленому законом порядку, що потребує перевірки за допомогою оперативно-розшукових заходів і засобів, про: злочини, що готуються; осіб, що готують вчинення злочину.

Інформація про те, що особа вчиняє або вже вчинила злочин, може бути перевірена шляхом проведення негласних слідчих (розшукових) дій після внесення відомостей до ЄРДР, тобто в межах кримінального провадження, що передбачено ст. 214 КПК України.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях наводив визначення «провокації», зокрема дане ним у постанові у справі «Раманаускас проти Литви»: «Провокація з боку поліції відбувається в тих випадках, коли співробітники правоохоронних органів або особи, що діють за їх дорученням, не обмежуються розслідуванням злочинної діяльності переважно пасивно, а чинять такий вплив, що підбурюють до вчинення злочину, який інакше не було б вчинено, для того, щоб розкрити злочин, а саме отримати докази його здійснення і почати кримінальне переслідування ...».

При визначенні того, чи обмежилися співробітники правоохоронних органів переважно пасивним встановленням обставин можливого вчинення злочину, ЄСПЛ розглядає два фактори: наявність підстав для проведення відповідних заходів та роль співробітників правоохоронних органів у скоєнні злочину.

Належними підставами здійснення названих вище заходів ЄСПЛ визнає конкретні і достатні фактичні дані, що вказують на можливе вчинення особою злочину.

У випадках наявності достатніх підстав вважати, що готується вчинення або вчиняється тяжкий чи особливо тяжкий злочин відповідно до ст. 271 КПК України може здійснюватися контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки.

Відповідно до п. 1.12.3. Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України N 114/1042/516/1199/936/1687/5від 16.11.2012, оперативна закупка полягає в імітації придбання або отримання, у тому числі безоплатного, у фізичних та юридичних осіб незалежно від форм власності товару, обіг якого обмежений чи заборонений чинним законодавством, з метою викриття і документування факту вчинення злочину та особи, яка його вчинила.

Пунктом 1 частини сьомої статті 271 КПК України на прокурора покладено обов`язок у постанові про проведення негласної слідчої (розшукової) дії викласти обставини, які свідчать про відсутність під час дії провокування особи на вчинення злочину.

Відповідно до сформованої позиції Європейського суду з прав людини наявність державного інтересу не можна використовувати в якості обґрунтування щодо використання доказів, отриманих в результаті поліцейської провокації, оскільки застосування таких доказів наражає обвинуваченого на ризик остаточно позбавитись справедливого судового розгляду із самого початку; внутрішньодержавне законодавство не повинно дозволяти використання доказів, отриманих в результаті підбурювання з боку державних агентів. В іншому випадку таке законодавство не відповідає принципу «справедливого судочинства». (Рішення ЄСПЛ у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 9 червня 1998 року, «Худобін проти Російської Федерації» від 26 жовтня 2006 року, «Ваньян проти Російської Федерації» від 15 грудня 2005 року, «Раманаускас проти Литви» від 5 лютого 2008 року.)

Суду було надано повідомлення Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області про те, що на підставі повідомлення 19 червня 2020 року старшим слідчим в ОВС слідчого управління ГУ СБУ у м. Києві та Київській області щодо виявленого кримінального правопорушення до ЄРДР внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України, під № 0000111 (т. 1, а. п. 128).

Так, у повідомленні Управління СБУ вказувало, що інформує заступника начальника ГВ БКОЗ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області. Але прокурором не було надано суду жодного доказу проведення перевірки інформації в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, стосовно фактів незаконної діяльності, зокрема, у відношенні ОСОБА_5 .

У справі «Ваньян проти Російської Федерації» (заява № 53203/99, п. 49, від 15.12.2005 року) Європейський Суд також підкреслив, що просту заяву співробітників міліції в суді, що вони володіли відповідною інформацією, якщо її не було перевірено судом, не може бути розцінено, як належну підставу для проведення «перевірочної закупівлі».

Якщо виділити всі сформульовані Європейським Судом у справі «Ваньян проти Російської Федерації» вимоги до проведення «перевірочної закупівлі», то для проведення «перевірочної закупівлі» у правоохоронних органів повинні бути конкретні відомості про те, що особа займається протиправною діяльністю, з метою перевірки яких і проводиться даний захід; наявність цих відомостей має бути перевірено судом, і простого посилання на те, що вони були в розпорядженні відповідних органів, тут недостатньо; використання для обвинувачення особи доказів, отриманих у результаті підбурювання її до вчинення злочину, тобто проведення «перевірочної закупівлі» за відсутності конкретних перевірених відомостей, порушує принцип справедливості судового розгляду.

Однак, прокурором не було надано суду будь-яких доказів зовнішньої інформації про готування ОСОБА_5 до вчинення злочину. Протоколів прийняття заяв про вчинення кримінального правопорушення від будь-яких осіб, які повідомили, що ОСОБА_5 збуває наркотичні речовини чи готується до вчинення будь-яких злочинів, суду надано не було.

Крім того, аналізуючи постанову прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину від 05 серпня 2020 року можна зробити висновок, що з її змісту взагалі не вбачається наявності достатніх підстав для проведення оперативної закупки. Згідно цієї постанови єдиною підставою проведення негласної слідчої дії зазначено, що вона винесена на підставі відповіді на доручення ГВ БКОЗ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області (вих. № 51/7/3-3960 від 22.06.2020), яка суду надана не була та не була досліджена в судовому засіданні. Крім того, у постанові вказано, що до кримінальних правопорушень причетні громадяни України, в тому числі ОСОБА_5 , остання є відповідальною за перевезення метадону по території України та здійснює подальший дрібно-гуртовий збут метадону на території Київської області, з метою виявлення та документування фактів протиправного діяння зі сторони ОСОБА_5 . При цьому ці отримані у ході досудового розслідування дані стороною обвинувачення суду для перевірки надані не були.

Отже, прокурором, який підтримував обвинувачення в суді, під час судового провадження не було надано належних доказів на підтвердження наявності законних підстав та приводів для проведення оперативної закупки, прокурором не було надано доказів зовнішньої інформації про вчинення ОСОБА_5 чи готування до вчинення будь-яких злочинів, відповідна інформація у урахуванням вищенаведених рішень ЄСПЛ не була підтверджена перед судом.

Пунктом 6 ч. 2 ст. 251 КПК України передбачено, що постанова прокурора про проведення негласної слідчої дії повинна містити зокрема обґрунтування прийняття постанови, у тому числі обґрунтування неможливості отримання відомостей про злочин та особу, яка його вчинила, в інший спосіб.

Проте постанова прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину від 05 серпня 2020 року не містить належного обґрунтування її прийняття.

У порушення п. 1 ч. 7 ст. 271 КПК України у вказаній постанові не викладені обставини, які свідчать про відсутність під час негласної слідчої (розшукової) дії провокування особи на вчинення злочину.

Аналізуючи надані стороною обвинувачення докази, суд доходить висновку, що зміст пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення свідчить, що збут наркотичних засобів відбувався невідомій особі, яка не була залучена до конфіденційного співробітництва.

З наданих стороною обвинувачення доказів не вбачається, на якій підставі зазначена невідома особа була залучена для проведення оперативної закупівлі і чи вона була залучена слідчим до участі у справі в якості особи, що буде здійснювати оперативну закупку, відсутня її письмова згода на участь в оперативній закупці.

При вирішенні питання щодо того, чи в даному випадку мало місце провокування (підбурювання) ОСОБА_5 до вчинення злочину з метою його подальшого викриття, суд зауважує на таке.

Проведення контрольованої поставки, контрольованої та оперативної закупок здійснюється згідно з положеннями ст. 271 КПК України у порядку, визначеному нормативно-правовими актами Міністерства внутрішніх справ України, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики, Державної податкової служби України, Служби безпеки України, Державної митної служби України, погодженими з Генеральною прокуратурою України та зареєстрованими у Міністерстві юстиції України.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 271 КПК України під час підготовки та проведення заходів з контролю за вчиненням злочину забороняється провокувати (підбурювати) особу на вчинення цього злочину з метою його подальшого викриття, допомагаючи особі вчинити злочин, який вона би не вчинила, як би слідчий цьому не сприяв, або з цією самою метою впливати на її поведінку насильством, погрозами, шантажем. Здобуті в такий спосіб речі і документи не можуть бути використані у кримінальному провадженні.

Європейський Суд у справі «Ваньян проти Російської Фендерації» прийшов до висновку, що результати оперативно-розшукового заходу можуть бути покладені в основу вироку лише в разі їх відповідності вимогам закону, в першу чергу, звертається увага на необхідність наявності постанови про проведення такого заходу, а також відомостей про те, що умисел на вчинення злочину сформувався незалежно від діяльності співробітників оперативних органів і особа провела всі підготовчі дії для вчинення протиправного діяння.

Суд зобов`язаний перевірити при судовому розгляді докази, які надаються сторонами, в тому числі і показання свідка - закупної особи, встановити, що обвинувачена передавала цій особі кристалічну речовину, яка знаходилась у двох прозорих зіп-пакетах, і що саме ці зіп-пакети закупна особа потім видала співробітникам поліції. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях та переважно базуватися на одних лише показаннях закупної особи.

Суд не може збирати докази з власної ініціативи. Збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим Кодексом. І обов`язок доказування обставин у даному кримінальному провадженні покладається саме на сторону обвинувачення.

Згідно ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Докази, отриманні шляхом провокації не можуть бути використані у судочинстві, оскільки це є порушення п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод через порушення принципу справедливості. Якщо у справі відсутні дані про те, що особа займалася збутом наркотичних засобів іншим особам, крім закупного, то у органів досудового слідства та суду є достатні підстави підозрювати, що мала місце провокація. Інформація, отримана від закупного в результаті проведення оперативної закупівлі наркотиків, не повинна бути єдиним доказом, на якому грунтується обвинувальний вирок.

Наведене вище дає підстави дійти висновку про те, що ЄСПЛ чітко розмежував межі дозволеного під час проведення правоохоронними органами негласних слідчих дій. Тобто якщо вказані працівники з метою штучного збільшення показників боротьби зі злочинністю спеціально залучають для цього підготовлену особу, яка в подальшому під їхнім контролем активними діями провокує особу до вчинення кримінального правопорушення, то докази на підтвердження винуватості, здобуті в ході такої провокації суд зобов`язаний визнати як недопустимі, а особу обвинуваченого - виправдати.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України та ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України та ч. 4 ст. 17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

На підставі наведеного аналізу рішень ЄСПЛ та оцінки доказів у кримінальному провадженні, суд приходить до висновку що дії невідомої особи носили провокативний характер, оскільки як убачається з матеріалів даної кримінальної справи співробітники правоохоронних органів не обмежилися пасивним розслідуванням, а виступили з активними діями, оскільки не провели перевірку та не отримали доказів зовнішньої інформації про вчинення обвинуваченою чи готування до вчинення будь-яких злочинів, не підтвердили її перед судом, самі зініціювали інформацію про злочин, зустрічі закупної особи з обвинуваченою, надали закупній особі гроші, провели так звану «оперативну закупівлю», підбуривши обвинувачену діями невідомої особи на вчинення інкримінованого їй злочину з метою подальшого викриття, який не був би вчинений обвинуваченою без будь-якої участі з боку правоохоронних органів, оскільки до їх втручання обвинувачена не провела жодної підготовчі дії для вчинення інкримінованого їй протиправного діяння, і співробітники правоохоронних органів не «приєдналися» до злочину, який особа вже почала вчинювати, а безпосередньо спонукали її та підбурили її до його вчинення.

Тобто, на переконання суду у даному конкретному випадку співробітники Служби безпеки України зініціювали розслідувнаня без достатньої інформації щодо причетності ОСОБА_5 до злочину, відтак інкримінований злочин обвинуваченій містить озанаки провокації.

За таких обставин, докази, здобуті в результаті проведення НСРД, є недопустимими, так як отримані за допомогою провокації злочину.

Такий правовий висновок викладено у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 12 травня 2021 року у справі № 166/1199/18 (провадження № 51- 6317 км 20).

Відповідно до вимог ст.ст. 22, 26 КПК України судом були створені всі умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

За вимогами п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 373 КПК України у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, ухвалюється виправдувальний вирок. Обвинувальний вирок не може грунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, всебічно, повно дослідивши обставини кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, даючи правову оцінку встановленим по кримінальному провадженню обставинам, враховуючи що всі можливості збирання додаткових доказів вичерпано, а також враховуючи положення презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини за ст. 17 КПК України, суд вважає, що доводи обвинувачення не знайшли свого об`єктивного підтвердження, наведені стороною обвинувачення доводи ґрунтуються на припущеннях та на доказах, здобутих з порушенням процесуального закону, які не відповідають критеріям допустимості і законності, приймаючи до уваги вимоги ст. 62 Конституції України, з огляду на те, що достатніх та допустимих доказів на спростування тверджень сторони захисту стороною обвинувачення не було надано, беручи до уваги, що усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченої, суд доходить висновку, що стороною обвинувачення не надано суду достатніх переконливих доказів вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а тому, суд дійшов переконання, що ОСОБА_5 необхідно виправдати з підстав передбачених п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю вчинення нею кримінального правопорушення.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати стягненню з ОСОБА_5 не підлягають у зв`язку з її виправданням.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання скасувати.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 307 КК України та виправдати у зв`язку з недоведеністю вчинення нею цього злочину.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання скасувати.

Речові докази:

- мобільний телефон Apple iphone S/N НОМЕР_1 , який передано ОСОБА_5 на відповідальне зберігання, - залишити в останньої;

- грошові кошти на загальну суму 50 (п`ятдесят) гривень 00 коп., які передані на зберігання до фінансового відділу ГУ СБ України у м. Києві та Київській області, - повернути Головному управлінню СБ України у м. Києві та Київській області;

- наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон (6-(диметиламіно)-4,4-дифеніл-3-гептанон), загальною масою 40,2106 г, який передано на зберігання до кімнати речових доказів Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області, - знищити.

Витрати на проведення судової експертизи № 81/8 від 31.08.2020 року в сумі 1 634 (одна тисяча шістсот тридцять чотири) гривень 40 коп. віднести за рахунок держави.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1