УХВАЛА

(про арешт тимчасово вилученого майна)

Справа №348/1614/24

Провадження №1-кс/348/321/24

09 липня 2024 року м. Надвірна

Слідчий суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув клопотання слідчої СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківської області, лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання надійшло до суду 08.07.2024.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000242 від 06.07.2024, у межах якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах,-

УСТАНОВИВ:

Слідчий у кримінальному провадженні слідча СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківської області, лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулась в суд з клопотанням, погодженим з прокурором Яремчанського відділу Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна.

Доводи клопотання слідчий обґрунтовує тим, що в провадженні слідчого відділення Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області перебуває кримінальне провадження № 0000242 від 06.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.07.2024 приблизно о 18:00 год. між населеними пунктами м. Надвірна та с. Гвізд, Надвірнянського району, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 , 1961 р.н., жителя с. Стримба, який рухався позаду автомобіля марки Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , 1964 р.н., жителя с. Гвізд, який перебував у стані алкогольного сп`яніння та виконував маневр повороту ліворуч. Внаслідок даної події водій та пасажирка автомобіля марки Volkswagen Transporter ОСОБА_7 , 1960 р.н., жителька с. Стримба, отримали тілесні ушкодження.

За фактом дорожньо-транспортної пригоди внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000242 від 06.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

05.07.2024 було оглянуто та вилучено з місця події транспортні засоби, а саме автомобіль марки Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіль марки Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_2 , які поміщено на територію зберігання тимчасово вилученого майна, що за адресою: АДРЕСА_1 .

У кримінальному провадженні автомобіль марки Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіль марки Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_2 , визнано речовими доказами, призначено інженерно-транспортні та транспортно-трасологічну експертизи.

На підставі викладеного, враховуючи те, що вище наведене майно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення і може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, необхідне для проведення низки слідчих дій, та ряду експертних досліджень, а також з метою запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, слідчий просить постановити ухвалу про накладення арешту на вище вказане майно.

Слідча в судове засідання не з`явилась, попередньо подала до слідчого судді письмову заяву, в який просить розгляд клопотання про арешт майна проводити в її відсутності, клопотання підтримує та просить його задоволити.

Власник майна ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, про час та місце проведення судового засідання повідомлялась завчасно належним чином, телефонограмою.

Користувач майна ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся завчасно належним чином.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Беручи до уваги вище наведене, враховуючи, що всі учасники кримінального провадження в судове засідання не прибули, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання без здійснення фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідча обґрунтовує доводи клопотання, дійшов наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділенням Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000242 від 06.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

З витягу з ЄРДР по кримінальному провадженні № 0000242 від 08.07.2024 вбачається, що 05.07.2024 приблизно о 18:00 год. між населеними пунктами м. Надвірна та с. Гвізд, Надвірнянського району, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Volkswagen Transporter, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 , 1961 р.н., жит. с. Стримба, який рухався позаду автомобіля марки Ford Focus, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , 1964 р.н., жит. с. Гвізд, який перебував у стані алкогольного сп`яніння та виконував маневр повороту ліворуч. Внаслідок даної події водій та пасажирка автомобіля марки Volkswagen Transporter ОСОБА_7 , 1960 р.н., жит. с. Стримба, отримали тілесні ушкодження. 06.07.2024 інформацію по даному факту внесено до ЄРДР за № 0000242, з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 286-1 КК України (а.с. 3).

05.07.2024 під час огляду місця події між начеленими пунктами м. Надвірна та с. Гвізд, Надвірнянського району, було виявлено та вилучено транспортні засоби, а саме автомобіль марки Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіль марки Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_2 , які поміщено на територію зберігання тимчасово вилученого майна, що за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7-8).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , автомобіль марки Volkswagen Transporter, р.н. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_7 , жительці АДРЕСА_2 (а.с. 5).

Право власності на автомобіль марки Ford Focus, р.н. НОМЕР_2 , на території України у встановленому законом порядку не зареєстровано (а.с. 6).

Постановою слідчого від 06.07.2024 транспортний засіб марки Volkswagen Transporter, р.н. НОМЕР_1 , та транспортний засіб марки Ford Focus, р.н. НОМЕР_2 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000242. Визначено зберігати вказані транспортні засоби на території зберігання тимчасово вилученого майна, що за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4). У кримінальному провадженні призначено інженерно-транспортні та транспортно-трасологічну експертизи транспортних засобів.

08.07.2024 слідчий у кримінальному провадженні слідча СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківській області з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання слідчого про арешт майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

На підставі ч. 1 ст. 171 КПК України клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Тимчасово вилучене майно, зазначене в клопотанні, належить до категорій, зазначених в п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України майно у вигляді речей, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Також тимчасово вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Зокрема тимчасово вилучені транспортні засоби визнані речовими доказами по кримінальному провадженні, зберегли на собі сліди кримінального провадження та можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідча обґрунтувала підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт тимчасово вилученого майна, довела необхідність такого арешту, а також довела наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України, зокрема запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

А тому з метою збереження речових доказів виникає необхідність у накладені арешту на вище вказане майно.

Слідча звернулась до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, в порядку з ч. 5 ст. 171 КПК України.

На переконання суду для досягнення завдань кримінального провадження на транспортні засоби марки Volkswagen Transporter, р.н. НОМЕР_1 , та марки Ford Focus, р.н. НОМЕР_2 , з метою забезпечення збереження на вказаному майні слідів вчинення кримінального правопорушення, а також збереження їх як речових доказів, необхідно накласти арешт на вказане майно у вигляді заборони відчуження, користування і розпорядження цим майном.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 132, 167, 170-173, 376 КПК України, слідчий-суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчої СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківської області, лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором прокурором Яремчанського відділу Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна задовільнити.

Накласти арешт у виді заборони відчуження, розпорядження та користування майном на:

-транспортний засіб марки Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію т/з НОМЕР_4 належить ОСОБА_7 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , та яким на час ДТП керував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 ;

-транспортний засіб марки Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_2 , право власності якого на території України у встановленому законом порядку не зареєстровано, та яким на час ДТП керував ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_3 .

Транспортний засіб (автомобіль) марки Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та транспортний засіб (автомобіль) марки Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зберігати на території зберігання тимчасово вилученого майна що за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 309, ст. 395 КПК України.

Ухвала може бути скасована в порядку ст. 174 КПК за клопотанням власника/володільця майна, що не був присутнім під час розгляду.

Слідчий суддя ОСОБА_1