Провадження № 1-кп/638/1070/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002768 від 09 листопада 2023 року, відносно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , 2018 р.н., офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) вироком Київського районного суду м.Харкова від 20.03.2014 за ч.2 ст.185 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі; 2) вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 13.11.2019 за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі; 3) вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 14.02.2020 за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 20.07.2022 з невідбутим терміном 4 місяці 16 днів,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18.10.2023, приблизно о 16 годині 00 хвилин, точний час не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись на відкритій ділянці місцевості неподалік від будинку АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, направленим на заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи її настання, діючи повторно, повідомив потерпілому ОСОБА_6 неправдиву інформацію та переконав останнього передати йому мобільний телефон марки «Redmi 9C NFC» Aurora Green, начебто для здійснення дзвінка по справі.

ОСОБА_6 , повіривши в щирість намірів ОСОБА_4 , передав останньому, в цілях здійснення телефонного дзвінку, свій мобільний телефон торгівельної марки «Redmi 9C NFC» Aurora Green 64Gb IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи №24966 від 16.11.2023 складає 3532,48 грн.

Після цього, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію вказаного умислу, отримавши зазначений мобільний телефон за вказаних обставин, не маючи наміру на повернення мобільного телефону, покинув місце події, розпорядившись у подальшому вказаним телефоном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 3532.48 грн.

Потерпілий у призначене судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, покарання просив призначити на розсуд суду.

На підставі вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із учасниками судового провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Під час допиту обвинувачений ОСОБА_4 надав наступні свідчення: 18.10.2023 приблизно о 16 год. він перебував біля будинку АДРЕСА_2 , де попросив у раніше незнайомого чоловіка ОСОБА_6 мобільний телефон, нібито для дзвінка, коли чоловік надав йому свій телефон, він його взяв та пішов в арку будинку. В подальшому він цей телефон продав.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч.2 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Харкова, громадянин України, має середню освіту, одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , 2018 р.н., офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, раніше судимий: 1) вироком Київського районного суду м.Харкова від 20.03.2014 за ч.2 ст.185 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі; 2) вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 13.11.2019 за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі; 3) вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 14.02.2020 за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 20.07.2022 з невідбутим терміном 4 місяці 16 днів.

Обставинами, які згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, судом встановлено щире каяття та активне сприяння органу досудового розслідування.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив нетяжкий злочин.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, його щире каяття та активне сприяння органу досудового розслідування, відсутність обставин, що обтяжують покарання, думку сторони обвинувачення, враховуючи, що обвинувачений раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності та вчинив кримінальне правопорушення через рік після закінчення умовно-дострокового звільнення призначеного за попереднім вироком, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе у випадку призначення покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєне у вигляді позбавлення волі.

Підстав для застосування судом ст.ст.69, 69-1, 75 КК України судом не встановлено.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися, як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Цивільний позов не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Витрати на залучення експерта стягнути з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 366-368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання, з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи у кримінальному провадженні № 24966 від 16.11.2023 в розмірі 955 (дев`ятсот п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1