Справа № 638/5910/24
Провадження № 1-кс/638/1564/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши в залі судового засідання в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова клопотання слідчого СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0000712 від 27.03.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який має середньо освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -

встановив:

19.04.2024р. слідчий СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000712 від 27.03.2024.

В клопотанні зазначено, що у провадженні СВ Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000712 від 27.03.2024 за ознаками кримінального правопорушеннязлочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період дії воєнного стану поширеного на території України, будучи обізнаним про Указ Президента України 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закон України № 2102-IХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» до якого було внесено зміни Указом Президента України № 49/2024 від 05.02.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України №3564-IX від 06.02.2024, вчинив кримінальне правопорушення - злочин при наступних обставинах:

Так, 26.03.2024 року близько 20.00 год., ОСОБА_6 , проходячи арку будинку АДРЕСА_2 , побачив раніше не знайомого потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого у нього виник умисел направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Так, ОСОБА_6 , реалізуючи свій умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , наздогнав потерпілого ОСОБА_7 ззаду та наніс один удар правою рукою у праву частину обличчя, після чого потерпілий впав на землю на лівий бік та короткочасно втратив свідомість, далі ОСОБА_6 відтягнув потерпілого за одежу у бік медичного комплексу «Унілік» та наніс останньому не менше чотирьох ударів взутою ногою в область голови, тим самим заподіявши ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичної експертизи №12-14/221-А/24 від 17.04.2024 наступні тілесні ушкодження: закрита тупа черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку та субдурального крововиливу з боку лівої півкулі головного мозку, із наявністю синця на правій вушній раковині, забитої рани верхньої губи, синця в області правої виличної кістки та правої щоки з захватом тіла нижньої щелепи справа та синців в обох орбітальних ділянках, які належать до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня). Після чого, продовжуючи свої умисні дії, реалізуючи злочинний намір, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_6 дістав з кишені потерпілого ОСОБА_7 мобільний телефон Redmi Note 8T, 4 gb, синього кольору ІMEI 1: НОМЕР_1 , ІMEI 2: НОМЕР_2 , який знаходився у зовнішньому кармані куртки з лівої сторони, вартість якого зі слів потерпілого 3000 гривень, окрім цього заліз у нагрудну кишеню потерпілого та забрав звідти грошові кошти у сумі 3000 гривень.

Після чого, ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 6000 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, тобто у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), в умовах воєнного стану.

19 квітня 2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а саме у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), в умовах воєнного стану.

Підставою застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які діють достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 Кримінального кодексу України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, з конфіскацією майна.

Обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , відповіддю на запит від ПТ «ЛОМБАРД «КРЕДИТИ ПІД ЗАСТАВУ», протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_7 , протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_7 , висновком судово-медичної експертизи № 12-14/221-А/24 від 17.04.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_10 .

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбаченого п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду та незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Метою застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення його належної процесуальної поведінки шляхом запобігання вказаних ризикам.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 може переховуватися від суду, так як останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 Кримінального кодексу України за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 8 до 15 років, з конфіскацією всього належного майна.

Прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.01.2001 зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування», а тому ймовірна тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання останнього винуватим у вчиненні злочину, є суттєвим елементом, який підтверджує існування ризику переховування останнього від органу досудового розслідування та/або суду. Так ОСОБА_11 усвідомлюючи факт притягнення його до кримінальної відповідальності, призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі та невідворотності покарання, може переховуватися від слідства, суду, що призведе до тяганини по даному кримінальному провадженню, а також тяганини у прийнятті відносно ОСОБА_6 процесуальних рішень.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 у подальшому з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення може одноосібно або за допомогою інших осіб, незаконно впливати на потерпілого або свідків. Так як з потерпілим ОСОБА_7 та іншими свідками підозрюваний проживає на одному районі та їх будинки розташовані поруч. Вказана обставина свідчить про наявність ризику, що підозрюваний може скористатися відомою йому інформацією щодо вказаних осіб та умовляння, залякування чи іншим чином може змусити потерпілого чи свідків, які ще не допитані судом, змінити свої покази.

Підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також наявність вищезазначених ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити зазначені вище дії.

Таким чином, орган досудового розслідування вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 не може запобігти вказаним ризикам.

З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, а саме того, що ОСОБА_6 підозрюєтеся у вчиненні особливо тяжкого злочину проти власності, у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого.

При цьому належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків досудового розслідування та судового розгляду, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

Крім того, 24.02.2022 у збройні сили російської федерації перетнули державний кордон України та із застосуванням невідомого на даний час калібру зброї систематично обстрілюють житлові та нежитлові будівлі на території України в тому числі у АДРЕСА_3 .

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації в Україні введено воєнний стан, який у подальшому продовжено.

Вказані обставини свідчать про наявність додаткових ризиків, оскільки під час воєнного стану, введеного на території України, правоохоронні органи позбавлені у повній мірі можливості забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного у кримінальному провадженні, окрім як обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою

Таким чином, зважаючи на фактичні обставини справи, особу підозрюваного та характер висунутої підозри, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, в тому числі те, що злочин вчинений у період військового стану, поширеного на території України, у взаємозв`язку з існуванням ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчать про неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, а також з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

В судовому засідання прокурор та слідчий підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Захисник заперечував проти клопотання прокурора, вказуючи на те, що всі ризики надумані, і просив суд застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації.

Підозрюваний підтримав свого захисника, вказуючи на те, що не вчиняв правопорушення, в якому його підозрюють і надалі буде це доводити.

Вислухавши міркування сторін кримінального провадження, дослідивши надані докази, слідчий суддя доходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. Водночас, найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора (частини 3, 4 ст. 176 КПК України).

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Також, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: (1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; (2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; (3) вік та стан здоров`я підозрюваного; (4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; (5) наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; (6) репутацію підозрюваного; (7) майновий стан підозрюваного; (8) наявність судимостей у підозрюваного; (9) дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; (10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; (11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; (12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (ст. 178 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: (1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказують детектив та прокурор; (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя зауважує, що відповідно до КПК України метою запобіжного заходу є необхідність попередити виникнення ризиків, а не застосувати запобіжний захід за наслідками вчинення підозрюваним відповідних дій. З огляду на викладене, той чи інший ризик слід вважати наявним за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваним таких спроб. Водночас, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Такі ризики підтверджуються тяжкістю передбаченого покарання за яким ОСОБА_6 повідомлено про підозру.

Тобто, слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, наведених прокурором у клопотанні.

Підозрюваний в судовому засіданні не спростовував подію кримінального правопорушення, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру.

З урахуванням викладеного, при вирішенні питання обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, дані про особу підозрюваного, вважає, що застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Така ступінь втручання у права підозрюваного виправдана завданнями кримінального провадження, до яких належить захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000712 від 27.03.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 а, ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 а, ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» не більше 60 (шістдесяти) днів, тобто до 17 червня 2024 року без визначення застави.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою його близьких родичів, членів сім`ї або інших осіб за вибором цієї особи в порядку, передбаченому ст.ст. 111, 112 КПК України.

В задоволенні клопотання захисника підозрюваного відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів, а ОСОБА_6 в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1