Справа № 466/1235/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/254/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 06 лютого 2024 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 06 лютого 2024 року у у задоволенні клопотання начальника установи - начальника арештного дому державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовлено.

Згідно з ухвалою, начальник установи - начальник арештного дому державної установи «Личаківська виправна колонія (№30) звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 .

Клопотання мотивує тим, що перебуваючи з 30.12.2020 року у Державній установі «Хмельницький слідчий ізолятор» порушень вимог режиму відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, адміністрацією установи не заохочувався.

У Державну установу «Личаківська виправна колонія (№30)» засуджений ОСОБА_6 прибув 06.10.2021 року. По прибуттю в установу працевлаштований не був, однак бере активну участь у роботах з благоустрою установи. За час відбування покарання в установі порушень вимог режиму відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи три рази заохочувався.

Враховуючи вищенаведене та у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 відбув 3/4 строку покарання, клопотав про його умовно-дострокове звільнення, як такого, що довів своє виправлення.

На вказану ухвалу суду засуджений ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить її задоволити і не відмовляти в його клопотанні.

В обґрунтування зазначає, що за весь час відбування покарання він захарактеризував себе з позитивної сторони, неодноразова заохочувався адміністрацією установи.

Вказує, що працює з перших днів, та має три заохочення від адміністрації.

Заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення присутніх учасників процесу, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частинами 1, 2, 3 ст. 81 КК України визначено, що до осіб, які відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_6 відбув 3/4 строку призначеного йому покарання.

Проте, судом вірно зазначено, що засуджений ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, неодноразово звільнявся від відбування покарання умовно-достроково, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний злочин.

Колегія суддів вважає, що така поведінка засудженого свідчить про те, що на шлях виправлення він жодним чином не ставав, висновків не робив та продовжував здійснювати кримінально-протиправні діяння.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до довідки, складеної 26.01.2024 року адміністрацією державної установи «Личаківська виправна колонія (№30) вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 27.05.2021 року ухвалено стягнути з ОСОБА_6 витрати на залучення експерта в розмірі 1144,15 грн.

Станом на день розгляду клопотання засуджений ОСОБА_6 витрати на залучення експерта відшкодував у розмірі 1000 грн. Тобто, повну суму засуджений ОСОБА_6 не погасив.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до довідки від 01.01.2024, засуджений ОСОБА_6 за період відбування покарання в установі з 01.01.2022 по 30.11.2023 не був працевлаштований, тобто досить довгий період часу, тому вірним буде висновок, що засуджений своє сумлінне ставлення до праці не довів.

Колегія суддів вважає, що факт наявності трьох заохочень під час відбування покарання не може свідчити про те, що ОСОБА_6 довів своє виправлення, належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання, його належна поведінка є для нього прямим обов`язком впродовж всього строку відбування покарання.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що засуджений ОСОБА_6 не надав достатніх доказів того, що він своєю поведінкою та сумлінним ставленням до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчив успішність процесу виправлення.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги засудженого, що оскаржувана ухвала є незаконною та не відповідає вимогам законодавства, оскільки суд належно дослідив матеріали справи, врахував усі наявні обставини кримінального провадження та прийняв обґрунтоване та законне рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 06 лютого 2024 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 ,- залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 06 лютого 2024 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4