Справа № 461/9545/23
Провадження № 1-кс/461/1393/24
У Х В А Л А
про арешт майна
04.03.2024 року. м. Львів
слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання т.в.о. начальника 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна,-
в с т а н о в и в :
т.в.о. начальника 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України
Подане клопотання мотивує тим, що вищевказаний мобільний телефон, вилучений, відповідає вимогам ч.1 ст.98 КПК України, та можуть бути використані як доказ факту і обставин вчинення кримінального правопорушення, та їх визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
На підставі ч.2 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без виклику представника власника майна, та у відсутності прокурора.
На підставі ч.4 ст.107 КПК України, фіксування судового засідання з допомогою технічних засобів не здійснювалося.
Дослідивши та перевіривши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що група осіб за попередньою змовою збувають на території Львівської області підроблену іноземну валюту, зокрема долари США.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 діючи з корисливих мотивів, маючи спільний умисел на незаконне збагачення за рахунок вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконним збутом підробленої іноземної валюти, вступив у злочинну змову із громадянином ОСОБА_8 та іншими на даний час не встановленими особами, після чого за невстановлених досудовим слідством обставин (час, місце та спосіб), однак не пізніше 02.06.2023 придбали у невстановленої досудовим слідством особи не встановлену кількість підроблених банкнот номіналом 100 доларів США кожна, однак не менше 5 (п`яти) купюр, 2009 року, з серійними номерами PF 98730249H, PF 98720677H, PF 98748539H, PF 98770047H, та одну купюру з різними номерами PF 98750039H / PF 98750029H, виготовлених та випущених в обіг Федеральною Резервною Системою США, що перебувають в обігу і є законним платіжним засобом на території України, які не відповідають встановленим зразкам аналогічних банкнот ФРС США, що перебувають в офіційному обігу на території України, після чого, переслідуючи злочинні наміри на збут вищезазначених банкнот, усвідомлюючи існуючий в Україні порядок функціонування грошової системи, розуміючи суспільну небезпечність своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, незаконно зберігав при собі з метою збуту підроблені банкноти.
В подальшому, перебуваючи на території м. Жовква Львівської області, реалізовуючи єдиний злочинний намір, спрямований на особисте збагачення, розраховувався за придбаний товар вищезазначеними банкнотами, з метою збуту підробленої валюти США.
Так, 02.06.2023 о 21 год 00 хв. громадяни України ОСОБА_7 та ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій,
їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, переслідуючи прямий умисел направлений на збут підроблених банкнот номіналом 100 (сто) доларів США
з серійними номерами PF 98730249H, PF 98720677H, PF 98748539H, PF 98770047H
26 лютого 2024 року громадянам ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України, а саме: у придбанні, зберіганні та у збуті підробленої іноземної валюти, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
01.03.2024 року в ході здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, допитано в якості свідка ОСОБА_5 , яка зазначила, що користується мобільним телефон марки «Iphone 12» блакитного кольору з IMEI: НОМЕР_1 з IMEI 2: НОМЕР_2 , моделі MGJ83HN/A з серійним номером GV4GH1450F0V на 64 Гб, а також сім-картою з номером мобільного телефону НОМЕР_3 , з липня 2023 року. Вказаний мобільний телефон, останній подарував її товариш на ім`я ОСОБА_11 .
Після того, за добровільною згодою ОСОБА_5 та за участю останньої проведено огляд мобільного телефону марки «Iphone 12» блакитного кольору з IMEI: НОМЕР_1 з IMEI 2: НОМЕР_2 , в ході якого зафіксовані відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
01.03.2024 року, вказаний мобільний телефон вилучений в ході проведення огляду визнано речовим доказом у кримінальному провадженні так як на ньому зафіксовані відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Згідно з ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Таким чином, метою накладення арешту на майно є виконання завдань кримінального провадження та забезпечення збереження речових доказів.
Слідчий довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження
Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна.
Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою виконання завдань кримінального провадження та з метою збереження речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в :
клопотання т.в.о. начальника 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 - задовольнити.
Накласти арешт, шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження та користування, на зазначені в клопотанні предмет, вилучений в ході проведення огляду 01.03.2024, з метою збереження речових доказів, а саме на: мобільний телефон марки «Iphone 12» блакитного кольору з IMEI: НОМЕР_1 з IMEI 2: НОМЕР_2 , моделі MGJ83HN/A з серійним номером НОМЕР_4 на 64 Гб, з фізичним пошкодженням екрану та потертостями на корпусі, який перебував в користуванні ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Контроль за виконанням ухвали покласти на т.в.о. начальника 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п?яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1