Справа № 303/6758/23
У Х В А Л А

08 липня 2024 року м. Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні про обвинувачення

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в

АДРЕСА_1 , проживаючого

АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України.

У судовому засіданні прокурор подав письмове клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 60 діб, яке просив задовольнити мотивуючи наступним.

ОСОБА_3 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, що підтверджено зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема: протоколом затримання ОСОБА_3 , протоколами допиту свідка ОСОБА_6 , висновками судових експертиз наркотичних засобів, протоколами про результати проведення НСРД та іншими доказами і матеріалами досудового розслідування. Враховуючи, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у ОСОБА_3 спливає, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не втратили своєї актуальності та наявні на даний час, а саме можливість ОСОБА_3 переховуватися від суду, оскільки, злочини, які інкримінується останньому є тяжкими і передбачають можливість призначення покарання у виді позбавлення волі від шести до десяти років, з конфіскацією майна, що саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від суду. Вищевказані обставини, а також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами Європейського союзу, а саме з такими як Румунія, Угорщина, Словаччина та Польща, що дає підстави вважати, що ОСОБА_3 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину може переховуватись, оскільки має реальні можливості покинути територію України з цією метою, як в межах пункту пропуску через державний кордон України так і поза межами таких,

Ст. 2 із 4

а також переховуватись на території України. Також, ОСОБА_3 може незаконно впливати на свідка у кримінальному провадженні. Крім того, ОСОБА_3 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема знаходячись на волі, ОСОБА_3 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, а саме перешкодити явці свідків в суд для дачі показів чи не з`являтись самому затягуючи судовий розгляд, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, з урахуванням того, що ОСОБА_3 офіційно ніде не працює, не має постійно джерела прибутку, він може перебуваючи на волі, й надалі здійснювати збут психотропних речовин, наркотичних засобів з метою отримання прибутку. Крім цього, ОСОБА_3 засуджений 11.04.2022 року Мукачівським міськрайонним судом за ст. 15 ч. 2, ч.ч. 3, 4 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 та ст. 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки, у зв`язку з чим з 07.06.2022 року перебуває на обліку Мукачівського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області. Вивченням особи обвинуваченого, на даний час встановлено. що він працездатний, тяжкими захворюваннями, які перешкоджали б його утриманню під вартою, не страждає, тобто даних, які вказували б на неможливість продовження ОСОБА_3 вказаного запобіжного заходу, не встановлено. З урахуванням характеру та тяжкості діяння, які інкримінуються обвинуваченому, тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, сторона обвинувачення вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає меті, з якою він застосовується, у зв`язку з чим слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. При цьому прокурор вказав, що ризик щодо впливу на свідка на даний час перестав існувати, оскільки останній допитаний у судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки має родину, а саме дружину та неповнолітніх дітей, з якими перебуваючи за місцем проживання мав би можливість проводити час вдома, та відповідно матеріально їх забезпечувати.

Захисник ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання про продовження ОСОБА_3 дії строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням відсутності письмових доказів відносно наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує сторона обвинувачення. Оскільки обвинувачений має родину, з якою мешкає за місцем реєстрації, тому не має наміру переховуватися від суду, та одночасно судом вже допитано свідка ОСОБА_6 , чиї показання лягли в основу підозри обвинуваченому, тому у ОСОБА_3 не має жодних підстав здійснювати на даного свідка якого впливу, або здійснювати вплив на інших учасників кримінального провадження, оскільки особи експертів або спеціалістів йому не відомо. Щодо зазначених стороною обвинувачення інших ризиків, то такі є лише припущеннями прокурора. У зв`язку з чим просив застосувати відносно його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, під час якого ОСОБА_3 буде своєчасно виконувати покладені на нього судом процесуальні обов`язки. У той же час, у разі продовження судом строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 , просив зменшити розмір застави.

Заслухавши клопотання прокурора, заперечення обвинуваченого та захисника з приводу клопотання прокурора, суд прийшов до наступного.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 травня 2024 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 із визначенням розміру застави у розмірі 35 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 93940 грн., строком до 12 липня 2024 року включно.

До вказаної дати суд не має можливості закінчити розгляд вказаного кримінального провадження.

У відповідності до вимог частини 3 статті 331 Кримінального процесуального кодексу України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання

Ст. 3 із 4

обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно вимог ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо необхідності продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує положення статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє затримання, принаймні протягом певного часу (пункти 35, 51 рішення ЄСПЛ № 12369/86 від 26.06.1991 року «Летельє проти Франції»).

Також суд враховує, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, зокрема, за ч. 1 та ч. 2 ст. 307 КК України відповідальність за вчинення яких передбачена у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років (ч. 1 ст. 307 КК України) та від шести до десяти років з конфіскацією майна (ч. 2 ст. 307 КК України) та існують ризики передбачені пунктами 1, 2 та 4 ч.1 статті 177 КПК України, а саме ОСОБА_3 може: переховуватися від суду, зважаючи на тяжкість покарання, що йому загрожує у випадку визнання його винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, чим самим ухилятися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків. Також ОСОБА_3 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачується, оскільки ОСОБА_3 є раніше судимим за вчинення тяжкого злочину до покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, іспитовий строк якого на даний час не закінчився.

При вирішенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 2 та 4 частини 1 статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі обставини, зазначені в ст.178 КПК України, а саме: ОСОБА_3 офіційно не працює, у нього відсутні постійна робота і джерело доходів, у нього є відсутніми міцні соціальні зв`язки за місцем проживання, обвинувачується у вчиненні злочинів під час іспитового строку.

З урахуванням вищенаведених обставин, суд прийшов до висновку, що на даний час ризики, передбачені пунктами 1, 2 та 4 частини 1 статті 177 КПК України, не зменшилися, а продовжують існувати, тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе запобігти доведеним під час розгляду вказаного клопотання ризикам, наявність яких була встановлена судом при обранні та продовженні відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу.

Тому необхідно продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 на шістдесят днів.

Доводи сторони захисту щодо наявності всіх підстав для застосування щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з урахуванням характеризуючих

Ст. 4 із 4

особу обвинуваченого відомостей, який зокрема є раніше судимим, обвинувачується у вчиненні під час іспитового строку тяжких злочинів, офіційно ніде не працює, не має постійного джерела доходу, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде забезпечувати виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігати спробам обвинуваченого здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Згідно ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

З урахуванням вищезазначеного, для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, за відсутності доказів щодо неможливості тримання обвинуваченого під вартою, в тому числі за станом здоров`я, суд враховуючи майновий стан обвинуваченого, який офіційно ніде не працює, у нього відсутнє джерело доходу, є одруженим та має на утриманні неповнолітніх дітей, вважає, що слід зменшити попередньо визначену заставу до тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який не буде завідомо непомірним для обвинуваченого та його родини, а також зможе повністю забезпечити встановлені ризики та достатньою мірою буде стримуючим фактором від порушення обвинуваченим своїх обов`язків.

Таким чином, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає до задоволення.

Крім того, у випадку внесення ОСОБА_3 застави суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 певні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, з виключенням обов`язку щодо не спілкування із свідком ОСОБА_6 , оскільки такий вже допитаний в суді.

Керуючись ст.ст.177, 182, 183, 331, 372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 до 05 вересня 2024 року включно.

Визначити ОСОБА_3 заставу у розмірі 30 (тридцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 в разі внесення застави, такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до Мукачівського міськрайонного суду;

- не відлучатися з місця проживання (м.Мукачево Закарпатської області) без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідного органу влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1