КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 червня 2024 року, якою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 05 серпня 2024 року включно з утриманням його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України,-

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000352 від 08 березня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

07 червня 2024 року до суду першої інстанції надійшло клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою. Клопотання обґрунтовано тим, що кримінальне правопорушення, яке інкриміновано обвинуваченому, вчинене з застосуванням насильства, також продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, тому єдиним запобіжним заходом, яке що унеможливить настання всіх реалізацію всіх ризиків, є запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 червня 2024 року вищевказане клопотання задоволено та продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 05 серпня 2024 включно.

Не погоджуючись з ухвалою суду захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Броварського районного суду Київської області від 07 червня 2024 року скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою обрати обвинуваченому ОСОБА_5 на розсуд колегії суддів, один з наступних запобіжних заходів: особисте зобов`язання, домашній арешт з 23 години по 05 годину за адресою, вказаною в анкетних даних в обвинувальному акті: АДРЕСА_1 або визначити розмір застави 30 неоподатковуваних прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що оскаржувана ухвала винесена з невідповідністю висновків суду, викладених в судовому рішенні фактичним обставинам справи, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, однак не вчиняв умисного вбивства, він захищався від нападу на нього у себе вдома від двох осіб, які в подальшому загинули, та які в даному кримінальному провадженні тепер є потерпілими. ОСОБА_5 є раніше не судимою особою, а тому сторона захисту вважає, що продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою є надмірно суворим за наявності інших запобіжних заходів, які не пов`язані з триманням пів вартою. Обвинувачений має намір дисципліновано приходити на всі судові засідання та турбуватися про свою родину, у нього є двоє дочок. До затримання він працював та утримував родину.

Учасники судового провадження належним чином повідомлені про розгляд апеляційної скарги.

Від першого заступника керівника Броварської окружної прокуратури ОСОБА_7 надійшло клопотання про відкладення судового засідання.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 422-1 КПК України апеляційні скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, розглядаються не пізніш як через три дні після їх надходження до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Враховуючи, що жодного клопотання від учасників судового провадження про розгляд апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 червня 2024 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за участю сторін не надходило, колегія суддів приходить до висновку про розгляд вказаної апеляційної скарги без участі сторін, як того вимагає ч. 4 ст. 422-1 КПК України

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження, що надійшли на запит апеляційного суду в порядку ст. 422-1 КПК України та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 392 КПК України, ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 422-1 КПК України апеляційні скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, розглядаються не пізніш як через три дні після їх надходження до суду апеляційної інстанції.

Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 177, 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 суд першої інстанції врахував особу обвинуваченого, якому органами досудового розслідування інкриміновано особливо тяжкий злочин, за вчинення якого передбачено покарання лише у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років; стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_5 , який не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення; характер злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , що дало суду першої інстанції підстави вважати, що по справі існують обґрунтовані ризики щодо негативної поведінки обвинуваченого у суспільстві; те, що обвинувачений ОСОБА_5 не судимий, а тому під страхом отримання реального покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду та прийшов до висновку, що обраний обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що підстави, у зв`язку з наявністю яких останньому був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, не відпали, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що вказані обставини кримінального провадження свідчать про неможливість обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 іншого запобіжного заходу, передбаченого ст. 176 КПК України, оскільки він не забезпечить належної поведінки останнього під час розгляду кримінального провадження.

Відтак, доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту про те, що ОСОБА_5 не вчиняв умисного вбивства, а захищався від нападу на нього у себе вдома від двох осіб, які в подальшому загинули, колегія суддів не бере до уваги, оскільки суд апеляційної інстанції, переглядаючи ухвалу суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою на стадії судового розгляду, в межах апеляційного розгляду не може вдаватися до оцінки обґрунтованості висунутого обвинувачення, яке вже є предметом розгляду судом першої інстанції, а також вирішення питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочинів.

Що ж стосується доводів сторони захисту про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою,то суд апеляційної інстанції вважає їх неспроможними з огляду на наступне.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" зазначено, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. Відтак, враховуючи обставини вчинення злочину обвинуваченим, який інкримінується стороною обвинувачення, суспільний інтерес наразі у даному випадку переважає над правилом поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, судом на даному етапі не встановлено, у зв`язку з чим колегія суддів вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, аніж тримання під вартою.

Враховуючи наведене, ухвала Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 червня 2024 року винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, є обґрунтованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування, про що ставиться питання в апеляційній скарзі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 червня 2024 року, якою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 05 серпня 2024 року включно з утриманням його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України - без зміни.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3