Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 511/389/24

Номер провадження: 1-кп/511/150/24

24 квітня 2024 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників-адвокатів- ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000748 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.11.2024року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бринівка, Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого (цивільний шлюб), офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженеця смт. Аксуєк Джамбульської області, Казахстан, громадянинаУкраїни, із середньою освітою, не одруженого (цивільний шлюб), маючого на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_5 , 20.11.2023 року приблизно о 19:30 годин зателефонував до свого знайомого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 та запропонував незаконно заволодіти автомобілем марки «ОРЕL» КАDЕТТ 1.8, 1982 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у несправному стані поблизу АЗК «VSТ», що розташована на автодорозі Одеса-Київ (Е-95) поблизу с. Бурдівка Роздільнянського району Одеської області, на що ОСОБА_4 погодився.

Того ж дня, 20.11.2023 року, о 19.47 годин обвинувачений ОСОБА_5 на автомобілі марки «Мазда 626» реєстраційний номер НОМЕР_2 , червоного кольору приїхав до ОСОБА_4 додому в АДРЕСА_1 , після чого вони вдвох поїхали до АЗК «VSТ», яка розташована на автодорозі Одеса-Київ (Е-95) поблизу с. Бурдівка, Роздільнянського району, Одеської області де знаходився автомобіль «ОРЕL» КАDЕТТ реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору який належить ОСОБА_8 та яким фактично користується ОСОБА_9 .

В той же день, 20.11.2023 приблизно о 20.00 годині реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, обвинувачений ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в період дії воєнного стану, за попередньою змовою із обвинуваченим ОСОБА_4 , розподіливши між собою ролі, незаконно заволоділи автомобілем «ОРЕL» КАDЕТТ 1.8, 1982 року випуску, синього кольору, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , у несправному стані, який знаходився на АЗК «VSТ», поблизу АДРЕСА_1 , а саме: обвинувачений ОСОБА_5 буксирував на автомобілі «Мазда 626», реєстраційний номер НОМЕР_2 автомобіль «ОРЕL» КАDЕТТ 1.8, 1982 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого перебував обвинувачений ОСОБА_4 .

Після чого, обвинувачений ОСОБА_5 разом з обвинуваченим ОСОБА_4 відбуксирували автомобіль «ОРЕL» КАDЕТТ 1.8, 1982 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 до місця проживання ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 , де на господарському дворі заховали, чим завдали матеріального збитку потерпілому ОСОБА_9 на суму47161,67 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, визнав повністю, покаявся, підтвердив фактичні обставини справи і пояснив, що дійсно 20.11.2023 року приблизно о 19:30 годин він зателефонував до ОСОБА_4 та запропонував йому незаконно заволодіти автомобілем марки «ОРЕL» КАDЕТТ 1.8, 1982 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у несправному стані поблизу АЗК «VSТ», що розташована на автодорозі Одеса-Київ (Е-95) поблизу АДРЕСА_1 , на що ОСОБА_4 погодився. Того ж дня, о 19.47 годин він на автомобілі марки «Мазда 626» реєстраційний номер НОМЕР_2 , червоного кольору приїхав до ОСОБА_4 додому. Після чого вони вдвох поїхали до АЗК «VSТ», яка розташована на автодорозі Одеса-Київ (Е-95) поблизу АДРЕСА_1 де знаходився зазначений автомобіль. Приблизно о 20.00 годині, він буксирував на автомобілі «Мазда 626», реєстраційний номер НОМЕР_2 автомобіль «ОРЕL» КАDЕТТ 1.8, 1982 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого перебував обвинувачений ОСОБА_4 , до місця проживання ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 , де на господарському дворі заховали.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, визнав повністю, покаявся, підтвердив фактичні обставини справи надавши аналогічні пояснення, що надані обвинуваченим ОСОБА_5 .

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, надавши через канцелярію суду заяву про розгляд кримінального провадження без його участі та повідомив, що йому повернуто викрадене майно і він претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених не має (а.с.75).

Таким чином показання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 повністю відповідають фактичним обставинам справи, які вони не оспорюють.

Враховуючи дані обставини, за погодженням всіх інших учасників процесу, суд визнав не доцільним дослідження доказів та тих обставин справи, які ніким не оспорюються та роз`яснивши положення ст.349 ч.3 КПК України, обмежився допитом обвинувачених, дослідженням матеріалів справи, що характеризують особу обвинувачених, оскільки істинність, добровільність та правдивість їх позиції у суду сумнівів не викликає.

Дослідивши та оцінивши вказані обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні вище зазначеного кримінального правопорушення, а їх дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особливості конкретного кримінального злочину й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення злочину і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних злочинів засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відноситься до тяжкого злочину, що він за місцем проживання характеризується задовільно (а.к.п.102), на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває (а.к.п.101), раніше не судимого (а.к.п.100), утримує неповнолітню дитину, збитки відшкодовані, шляхом повернення викраденого майна.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття, активне сприяння в розкритті кримінального праворушення.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 є вчинення кримінального правопорушення в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відноситься до тяжкого злочину, що він за місцем проживання характеризується задовільно (а.к.п.94), на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває (а.к.п.93), раніше не судимого (а.к.п.92), збитки відшкодовані, шляхом повернення викраденого майна.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення в умовах воєнного стану.

Згідно наданої суду досудової доповіді відносно ОСОБА_5 Роздільнянським районним відділом ДУ «Центр пробації», вбачається, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень (рівень впливу історії правопорушень та протиправну поведінку оцінюється високий, та рівень впливу динамічних факторів на протиправну поведінку оцінюється як середній), а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, середній рівень небезпеки для суспільства (у т.ч. для окремих осіб), орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі можливе та не становитись великої небезпеки для суспільства ( у т.ч. окремих осіб). ( а.с.68-73)

Згідно наданої суду досудової доповіді відносно ОСОБА_4 Роздільнянським районним відділом ДУ «Центр пробації», вбачається, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень (рівень впливу історії правопорушень та протиправну поведінку оцінюється високий, та рівень впливу динамічних факторів на протиправну поведінку оцінюється як середній), а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, середній рівень небезпеки для суспільства (у т.ч. для окремих осіб), орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі можливе та не становитись великої небезпеки для суспільства ( у т.ч. окремих осіб). ( а.с.62-67)

Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ "Про пробацію" під час вирішення питання про застосування до особи пробації суд бере до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення та соціально-психологічну характеристику особи обвинуваченого або засудженого, яку готує персонал органу пробації або адміністрація установи виконання покарань.

Згідно з п.2 ч.1 ст.2 ЗУ "Про пробацію", досудова доповідь - письмова інформація для суду, що характеризує обвинуваченого.

За приписами ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 75 КК України суд, звільняючи засудженого від відбування покарання з випробуванням, повинен ураховувати тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дотримуючись загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України.

Вирішуючи питання про застосування ст. 75 КК України, суд повинен належним чином досліджувати та оцінювати всі обставини, які мають значення для справи й застосовувати вказаний кримінальний закон лише в тому разі, коли для цього є умови та підстави, про що в судовому рішенні мають бути викладені докладні мотиви.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суду необхідно виходити з класифікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення, зокрема форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, кількості епізодів злочинної діяльності, ролі кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характеру і ступеню тяжкості наслідків, що настали тощо.

Суд вважає, що згідно з вимогами діючого кримінального процесуального законодавства, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у мотивованих висновках суду при ухваленні вироку.

При цьому, щире каяття - це певний психічний стан особи винуватого, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї винуватості, розкриттям всіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної злочином шкоди, тобто визнання винуватості є складовою частиною щирого каяття особи. Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставин вчиненого злочину, що значно ускладнює розкриття злочину, визнає свою вину лише частково для того щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин справи, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, досудової доповіді з інформацією про соціально психологічну характеристику обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, якими відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, на підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі з можливим звільненням їх від відбування покарання, надавши іспитовий строк на підставі ст.75 КК України.

Також суд вважає необхідним по даній справі з метою організації органами виконання покарань належного контролю за поведінкою обвинуваченого покласти на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

При цьому суд вважає що вказана думка суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 01.02.2018 року у справі № 634/609/15-к, яка є обов`язковою для застосування, у відповідності до якої судова дискреція (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує урахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість, зокрема, призначення покарання з випробуванням.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваних, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 покарання без ізоляції від суспільства з застосуванням умовного звільнення від відбування покарання, що буде необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Також, судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 29.11.2023 року був накладений арешт з метою забезпечення збереження речових доказів, на тимчасово вилучене майно, а саме: транспортний засіб марки «Opel» KADETT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_8 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 та фактично перебуває в користуванні у ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця за адресою: АДРЕСА_4 , у вигляді позбавлення права відчуження.

Крім того, ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 01.12.2023 року був накладений арешт на транспортний засіб марки «MAZDA 626», червоного кольору із реєстраційним номером НОМЕР_2 , у вигляді позбавлення (заборони) права відчуження.

У відповідності до ст. 174 ч. 4 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів по справі необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.100, 174, 349, 368, 369, 371,373,374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 29.11.2023 року з метою забезпечення збереження речових доказів, на тимчасово вилучене майно, а саме: транспортний засіб марки «Opel» KADETT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_8 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 та фактично перебуває в користуванні у ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця за адресою: АДРЕСА_4 , у вигляді позбавлення права відчуження.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 01.12.2023 року на транспортний засіб марки «MAZDA 626», червоного кольору із реєстраційним номером НОМЕР_2 , у вигляді позбавлення (заборони) права відчуження.

Речові докази:

- транспортний засіб марки «Opel» KADETT, 1.8, 1982 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_8 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 та фактично перебуває в користуванні у ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця за адресою: АДРЕСА_4 , після набрання вироком законної сили, згідно гарантийної розписки про отримання майна (а.к.п.83) вважати повернутим потерпілому ОСОБА_9 ;

- транспортний засіб марки «MAZDA 626», червоного кольору із реєстраційним номером НОМЕР_2 , після набрання вироком законної сили, згідно гарантийної розписки про отримання майна (а.к.п.87) вважати повернутим ОСОБА_5 ;

- домкрат чорний металевий, буксировальний трос, що складається з двох частин скріплених між собою вузлом, приблизною довжиною до 7 метрів, кейс чорного кольору, в якому виявлено домкрат синього кольору з приладдям до нього, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Роздільнянського РВП ГУНП В Одеській області (а.к.п.88-89), після набрання вироком законної сили, повернути ОСОБА_5 .

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня отримання копії вироку учасниками судового провадження.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1