ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2901/23
Провадження №1-кп/477/157/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судових засідань - ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Миколаєві у Жовтневому районному суді Миколаївської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №000108, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Новокиївка Снігурівського району Миколаївської області, не одруженого, із вищою освітою, який на утриманні неповнолітніх дітей не має, військовослужбовця Збройних сил України за мобілізацією, який на час вчинення діяння проходив службу на посаді номера обслуги 2-го механізованого відділення бойової машини 3-го механізованого взводу 3-ої механізованої роти в/ч НОМЕР_1 у званні солдат, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який не має судимості згідно ст. 89 КК України;

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 4 ст. 358 КК України;

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 , захисниці - ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

02 серпня 2023 року, приблизно о 17:10, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем Збройних сил України, проходячи військову службу на посаді номера обслуги 2-го механізованого відділення бойової машини 3-го механізованого взводу 3-ої механізованої роти в/ч НОМЕР_1 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по автомобільній дорозі М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», 147-кілометр, на блокпосту «Тернівка», поблизу с. Капустине Миколаївського району Миколаївської області, після зупинки працівником Управління патрульної поліції в Миколаївській області ОСОБА_6 , та перевірці документів, зокрема й на право керування його транспортним засобом, пред`явив посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане 23 квітня 1999 року органом ДАІ IV-УМВС України на його ім`я та з його фотокарткою, яке було підроблене, оскільки він його не отримував в порядку встановленому «Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуск громадян до керування транспортними засобами», затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 340 від 08 травня 1993 року.

Тим самим він вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документу.

Прокурор ОСОБА_7 звернулася до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 302 КПК України, встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 , не заперечуючи фактичних обставин справи, визнав себе винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, у вчиненому щиро розкаявся, про що зазначив у письмовій заяві та що підтверджується матеріалами провадження.

За такого, згідно з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечувають учасники судового провадження, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, а добровільність їх позицій не викликає сумнівів.

За встановлених обставин суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст.358 КК України.

При призначенні міри покарання ОСОБА_3 суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, а також враховує обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття та не знаходить обставин, які обтяжують його вину.

Враховуючи зазначене, особу обвинуваченого, характер скоєного кримінального проступку, суд приходить до висновку про те що, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді штрафу в межах санкції, інкримінуємого діяння.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у виді витрат по залученню експерта в сумі 1912 грн слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України , і призначити йому покарання за його вчинення у виді штрафу в розмірі 50 (п'ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривен.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави процесуальні витрати у виді витрат по залученню експерта в сумі 1912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) гривен.

Вирок суду може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно направити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1