Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/1186/24
номер провадження 1-кс/695/330/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2024 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваної ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши клопотання слідчої СВ Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, погоджене прокурором Золотоніської окружної прокуратури про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Бобриця Канівського району Черкаської області, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , освіта середня-спеціальна, не одруженої, працюючої на посаді лаборанта ТОВ «Український кондитер», на утриманні маючої малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інвалідом будь-якої групи, учасником та ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС, депутатом будь якого рівня не є, раніше не судимої,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідча слідчого відділу Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_8 звернулася до суду з погодженим прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 ..

Клопотання обґрунтоване наступним.

У провадженні СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000444 від 26.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється в тому, що вона за попередньою змовою з ОСОБА_9 , 26.03.2024, більш точного часу слідством не встановлено, перебуваючи в АДРЕСА_2 , всупереч встановленому законом порядку обігу психотропних речовин - Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 р. № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, умисно, з метою збуту, незаконно придбала у невстановленої слідством особи через мережу Інтернет, в поштоматі № НОМЕР_1 ТОВ «Нова пошта» за вище вказаною адресою, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, яка була розфасована в 45 полімерних прозорих пакетиках, обмотаних клейкою стрічкою чорного кольору, 20 з яких зберігала при собі з метою збуту та в подальшому здійснила збут за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_9 , діючи з прямим умислом на збут особливо небезпечної психотропної речовини, в порушення вимог ст. ст. 2, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори», усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, 26.03.2024, у невстановлений слідством час, залишила у вигляді «закладки» з метою збуту невстановленому колу осіб за наступними адресами: АДРЕСА_3 (координати 49.6611685,32.0609375), АДРЕСА_2 (координати 49.6614751,32.0610901), АДРЕСА_2 (координати 49.6616138,32.0612078), АДРЕСА_2 (координати 49.6607780,32.0636800), АДРЕСА_4 ), АДРЕСА_5 ), АДРЕСА_2 (координати 49.6584523,32.0718997), АДРЕСА_2 (координати 49.6584473,32.0718337), АДРЕСА_6 ), АДРЕСА_7 (координати 49.6522617,32.0765856), АДРЕСА_7 (координати 49.6523091,32.0768062), вул. Миколи Лисенка м.Золотоноша (координати 49.6525739,32.0769678), вул. Миколи Лисенка м.Золотоноша (координати 49.6526685,32.0771465), вул. Миколи Лисенка м.Золотоноша (координати 49.6524421,32.0768414), вул. Миколи Лисенка м.Золотоноша (координати 49.6527452,32.0772916), вул. Миколи Лисенка м.Золотоноша (координати 49.6525029,32.0769889), вул. Миколи Лисенка м.Золотоноша (координати 49.6526015,32.0769778), чим здійснила збут відповідно до висновку експерта №СЕ-19/124-24/4688-НЗПРАП від 27.03.2024 кристалічної речовини білого кольору, яка містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою 0,199 г.

Також, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_9 , 26.03.2024 перебуваючи на зупинці громадського транспорту в м. Золотоноша, Черкаської області біля багатоквартирного будинку по вул. Благовіщенська, №251 всупереч встановленому законом порядку обігу психотропних речовин - Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 р. № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, умисно, зберігала з метою збуту, 20 згортків з кристалічною речовиною білого кольору, в одному з яких відповідно до висновку експерта №СЕ-19/124-24/4687-НЗПРАП від 27.03.2024 є кристалічна речовина білого кольору зі світло-жовтим відтінком, яка містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою 0,389 г.

26.03.2024 року о 16 год. 00 хв. ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

27.03.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

У ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які вказують на обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 , яка підтверджується наступними матеріалами:

1.Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.03.2024;

2.Протокол огляду місця події від 26.03.2024;

3.Протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 27.03.2024;

4.Протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 27.03.2024;

5.Висновок експерта 27.03.2024 № СЕ-19/124-24/4688-НЗПРАП;

6.Висновок експерта 27.03.2024 № СЕ-19/124-24/4687-НЗПРАП;

7.Повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 27.03.2024.

У ході досудового розслідування встановлено ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовуються наступними обставинами:

- підозрювана вчинила тяжкі злочини, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 6 до 10 років;

- підозрювана має нестійкі соціальні зв`язки, неодружена, на утриманні має доньку, а тому, існує ризик, що при обранні більш м`якого запобіжного заходу, остання може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності;

- перебуваючи на волі, підозрювана з метою отримання можливості уникнути чи пом`якшити свою відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні шляхом вмовлянь, погроз або примусу, щоб останні змінили свої свідчення на її користь, враховуючи, що на даний час вживаються заходи з метою встановлення та допиту усіх можливих свідків та очевидців кримінального правопорушення, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином, органи досудового розслідування вважають, що є достатні підстави вважати, що інший, більш м`який запобіжний захід, не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції»

За таких обставин слідчий за згодою з прокурором звернувся до суду з даним клопотанням, яким просив обрати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні слідчий та прокурор наполягали на обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою посилаючись на обґрунтованість вказаних ризиків.

Захисник підозрюваної просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та вказував, що ОСОБА_5 має постійне місце роботи, та має на утриманні малолітню дочку, окрім того підозра є необґрунтованою, а докази вини ОСОБА_5 недопустимими.

Підозрювана підтримала свого захисника.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши доводи прокурора, слідчого, захисника, підозрюваної, слідчий суддя виходить з наступного висновку.

Під час розгляду клопотання з`ясовано, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що стверджується доданими до клопотання матеріалами.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного з вчиненим кримінальним правопорушенням має підтверджуватися наявними доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження на час пред`явлення підозри.

Сукупність цих доказів має дати підстави вважати, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною, що дає підстави для застосування до нього такого різновиду заходів забезпечення кримінального провадження, як запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження при розгляді справи по суті, зокрема наявності достатніх підстав для встановлення вини підозрюваного у інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною 5 статті 176 цього КПК України.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно зі ст. ст. 176, 177 КПК України законодавець дав вичерпний перелік загальних положень про запобіжні заходи та визначив мету і підстави їх застосування за наявності ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України.

Так, згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню та продовжити кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити ці дії.

За п. 2, п. 4 та п. 5 ст. 178 цього Кодексу суд зобов`язаний оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини; наявність або відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до п.,п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Як зазначено в п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10.02.2011 року "тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості".

На вказану обставину зверталася увага і в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року № 33977/97, п. 81.

Обґрунтованість будь-якого строку тримання під вартою, яким би коротким він не був, має бути переконливо доведена владою («Ідалов проти Росії», §140).

Отже тяжкість покарання є суттєвим елементом при оцінюванні наведених ризиків, зокрема щодо переховування та знищення невіднайдених речових доказів, однак не може розцінюватися як єдиний, та враховується в сукупності із іншими обставинами, які характеризують особу підозрюваного.

Також суд зважає на те, що по даному кримінальному провадженню не закінчені всі слідчі дії та усі обставини по справі ще не встановлені.

При цьому, слідчим суддею також оцінені в сукупності всі обставини, визначені ст. 178 КПК України (підозрювана раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, має на утриманні малолітню дочку ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає разом із нею та перебуває на її утриманні, підозрювана офіційно працює), що спростовує доводи органів досудового розслідування про відсутність стійких соціальних зв`язків.

Відповідно до Конвенції ООН «Про права дитини», ратифікованої постановою Верховної Ради від 27.02.1991, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таким чином, розлучення малолітньої дитини підозрюваної з матір`ю не сприятиме якнайкращим інтересам малолітньої дитини, не сприятиме її гармонійному та повноцінному розвитку.

Також суд враховує положення ч. 3 ст. 176 КПК України, відповідно до яких слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Наведені органами досудового розслідування підстави не можуть розцінюватись як дії , які визначені п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України.

Частиною 4 ст. 194 КПК України визначено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що органами досудового слідства доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Однак належних доказів недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні матеріали справи не містять, а тому суд вважає, що достатнім запобіжним заходом для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної буде домашній арешт, і такий запобіжний захід буде достатнім, щоб забезпечити належну поведінку підозрюваної та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, і виправданим з урахуванням ризиків, даних про особу підозрюваної та обставин встановлених слідчим суддею, які впливають на суспільний інтерес у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя приходить до висновку, що оскільки підозрювана має постійне місце проживання з якою проживає її малолітня дитина, остання офіційно працює та здійснює утримання дитини, а усі заявлені органом досудового розслідування ризики в судовому засідання не підтвердилися, тому наявні достатні підстави, що до неї має бути застосовано нічний домашній арешт, з накладенням додаткових обов`язків, відповідно до статті 194 КПК України. Це необхідно з метою забезпечення дієвості запобіжного заходу, запобігання ризиків, які були обґрунтовані раніше та ефективності здійснення кримінального провадження.

На підставі ст.,ст. 176, 177, 178, 183, 192-194, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчої слідчого відділу Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_8 погодженого прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_12 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - відмовити.

Обрати підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши підозрюваній у період часу з 22 год. до 06 год. наступного дня залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

2) не залишати місце проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, суду у період часу з 22 год. до 06 год. наступного дня, крім випадків необхідності прибуття в укриття в разі оголошення повітряної тривоги на час воєнного стану;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи роботи.

Строк дії ухвали - до 28 травня 2024 року включно.

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ, з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань. У разі невиконання ним зазначених вище обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали передати до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного для виконання в частині застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Слідчий суддя Золотоніського

міськрайонного суду ОСОБА_1