Дата документу 11.06.2024
Справа № 334/4706/24
Провадження № 1-кс/334/1407/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого Запорізького РУПГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , внесене у кримінальному провадженні № 0001109 від 04.06.2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Запоріжжя, громадянці України, маючій середню освіту, офіційно не працевлаштованій, яка має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючій за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимій,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

11.06.2024 року слідчий СВ Запорізького РУП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні ОСОБА_6 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001109 від 04.06.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст.186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03 червня 2024 року приблизно о 11 годині 40 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись на зупинці громадського транспорту «Тюленіна» в м. Запоріжжя, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_7 знаходиться у безпорадному стані, так як являється особою з явними ознаками інвалідності, з сумки останньої відкрито викрала мобільний телефон марки «Huawei P40 Pro+», в корпусі чорного кольору, імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 з сім-картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 , вартістю 29 000 гривень, та розуміючи що її злочинні дії носять відкритий характер, умисно, з метою особистого збагачення, ігноруючи заклики потерпілої ОСОБА_7 щодо повернення мобільного телефону, покинула місце вчинення злочину, та в подальшому розпорядилася викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на вказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, яке кваліфікується як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.

05 червня 2024 року ОСОБА_6 , обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами:

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , яка є інвалід 1 групи пересувається на інвалідному візку, яка пояснила, що 03.06.2024 приблизно об 11:40 вона знаходилась на зупинці громадського транспорту вул. Тюленіна в м. Запоріжжя, де чекала людей, щоб попросити поміч переїхати дорогу, до неї підійшли двоє незнайомих людей чоловік та жінка, вона попросила їх про допомогу. Чоловік одразу відійшов від потерпілої, а жінка стала допомагати потерпілій, але потім відійшла, підійшовши знову жінка відкрито з жіночої сумки потерпілої узяла її мобільний телефон «Huawei P40 Pro+» потерпіла просила його повернути, також почала кричати, а жінка не заважаючи на це утримуючи при собі мобільних телефон потерпілої, відійшла на зупинку громадського транспорту та поїхала на автобусі;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, де на фото № 1 потерпіла впізнала невідому їй жінку, яка відкрито викрала її мобільний телефон. На фото № 1 - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- допитаний у якості свідка ОСОБА_8 який працює касиром в « Скарбниця ломбард » та який пояснив, що 04.06.2024 до ломбарду прийшли невідомі чоловік та жінка, які, під заставу у сумі 10300 грн уклали договір та заклали мобільний телефон «Huawei P40 Pro+»;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, де на фото № 1 свідок впізнав невідому йому жінку, яка 04.06.2024 заклала мобільний телефон «Huawei P40 Pro+» до ломбарду. На фото № 1 - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до ломбарду;

- протоколом огляду договору про надання ломбардом фінансового кредиту;

- постановою про визнання речовим доказом договору позики та сім картки мобільних операторів;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_7 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваної ОСОБА_6 .

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно підозрюваної ОСОБА_6 .

Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, в обґрунтування застосування запобіжного заходу, щодо підозрюваної покладається необхідність запобігання спробам:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності, мотив якого є корисливий, а саме отримання заробітку (грошових коштів) злочинним шляхом, Розуміючи наслідки вищевказаного, а також не відворотність настання покарання за вчинений злочин, підозрювана свідомо буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду для уникнення покарання.

Також зважаючи на те, що підозрювана ОСОБА_6 , під час дії на території України воєнного стану, з метою створення перешкод досудовому слідству, може виїхати за межі території України або на тимчасово окуповані території України, у зв`язку з цим, у правоохоронних органів фактично не буде можливості затримати підозрювану та як наслідок, притягнути останню до кримінальної відповідальності, існують ризики переховування останньої у такий спосіб від органів досудового розслідування та суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі.

Також слід зазначити, що у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

- незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрювана ОСОБА_6 , самостійно або через інших осіб може перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показанням інших осіб, які визнані свідками у справі, отже свідком у вказаному кримінальному провадженні є її знайомий, також надавати йому поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти його до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тим самим перешкодити встановленню істини в кримінальному провадженні. Також підозрюваній ОСОБА_6 відомі дані та адреса мешкання потерпілої, відомо що остання є інвалідом 1 групи пересувається на візку, та відомо де остання перебуває майже кожного дня, що дає підстави стверджувати, що не застосування запобіжного заходу, не зможе ефективно забезпечити виконання запланованих процесуальних рішень у кримінальному провадженні. Ризик впливу на свідка та потерпілу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

- вчиняти інші кримінальні правопорушення підтверджується тим, що підозрювана ОСОБА_6 , в період воєнного стану вчинила кримінальне правопорушення проти власності, розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, а саме збула його у ломбард для отримання грошових коштів, ніде не працює, потребує грошові кошти.

Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, та особистої поруки відносно підозрюваної пов`язана з тим, що вказані запобіжні заході будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім того, про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, такого як особисте зобов`язання, передбачене п.1 ч.1 ст.176 КПК України, свідчить те, що підозрювана вчинила кримінальне правопорушення, за ч. 4 ст. 186 КК України, за яке Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, при цьому, усвідомлюючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення та покарання, яке передбачене Кримінальним кодексом України за його вчинення, підозрювана може почати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, та/або продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення проти власності.

До теперішнього часу не надійшли заяви від осіб, які б виявили бажання бути поручителями підозрюваної ОСОБА_6 , що виключає можливість застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, передбаченого п.2 ч.1 ст.176 КПК України.

Також, на теперішній час підозрювана ОСОБА_6 не має постійного місця роботи та джерела доходу, що свідчить про неможливість обрання їй запобіжного заходу у вигляді застави, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 176 КПК України.

Крім того, на аморальність та прямий умисел дій ОСОБА_6 вказує той факт, що злочин вчинений у період введеного на території України Указом Президента України воєнного стану, коли Українська держава перебуває у стані війни з Російською Федерацією та громадяни України гинуть та дістають шкоду здоров`ю, потерпаючи від дій агресора. Також потерпіла, відносно якої скоєно тяжкий злочин є інвалідом 1 групи та пересувається на візку.

Україною ратифіковано Конвенцію про права осіб з інвалідністю та Факультативний протокол до неї (Закон України від 16 грудня 2009 року N 1767-VI). Україна зобов`язалась вживати всіх заходів, щоб людина з інвалідністю була захищена як удома, так і поза ним від усіх форм експлуатації, насилля та наруги. З цією метою держава приймає "… ефективні законодавство та стратегії для забезпечення того, щоб випадки експлуатації, насилля та наруги стосовно інвалідів виявлялися, розслідувалися та в належних випадках переслідувалися" (частина п`ята статті 16 вказаної Конвенції).

Відповідно до ч. 6 ст. 67 КК України, обставинами, які обтяжують злочин, визнаються вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю або особи, яка перебуває в безпорадному стані.

Розглядаючи можливість застосування до підозрюваної будь-якого альтернативного запобіжного заходу ніж застосування домашнього арешту, є не лише очікування завершення досудового розслідування та розгляду справи в суді, а і дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку повністю виправдовує застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження є доцільним покладення на підозрювану ОСОБА_6 наступних обов`язків, передбачених у п. 1, 2, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків:

- не відлучатися за межі м. Запоріжжя (Запорізької області) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- з`являтися до органів досудового слідства і суду за першим викликом і у призначений час;

- повідомляти слідчого про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками у цьому кримінальному провадженні.

В судовому засіданні слідчий та прокурор своє клопотання підтримали. Просили обрати запобіжний захід у відношенні підозрюваного у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрювана свою вину не визнала, проти застосування, щодо неї запобіжного заходу - цілодобового домашнього арешту заперечувала. Зазначив, що має намір влаштуватися на роботу до військового шпиталю. Крім того, має на утриманні двох дітей. Просила суд застосувати до неї більш м`який запобіжний захід - особисте зобов`язання.

Захисник зазначив, що ризики вказані слідчим та прокурором є недоведеними. Просив суд обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вислухавши думку слідчого, прокурора, пояснення підозрюваного, захисника, дослідивши надані матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання слідчого з наступних підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається з доданих до клопотання про застосування запобіжного заходу матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення.

З доданих до клопотання про застосування запобіжного заходу матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є наявність ризиків, передбачених п. 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Матеріали провадження дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч. 1 п.3 ст. 177 КПК України, оскільки підозрювана самостійно або через інших осіб може перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показанням інших осіб, які визнані свідками у справі, отже свідком у вказаному кримінальному провадженні є її знайомий, також надавати йому поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти його до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тим самим перешкодити встановленню істини в кримінальному провадженні. Також підозрюваній ОСОБА_6 відомі дані та адреса мешкання потерпілої, відомо що остання є інвалідом 1 групи пересувається на візку, та відомо де остання перебуває майже кожного дня, що дає підстави стверджувати, що не застосування запобіжного заходу, не зможе ефективно забезпечити виконання запланованих процесуальних рішень у кримінальному провадженні. Ризик впливу на свідка та потерпілу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Однак, в матеріалах провадження, наданих суду, не достатньо доказів, які б давали підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч. 1 п.1,5 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_6 раніше не судима, має на утриманні неповнолітню дитину, що підтверджує її стійкі соціальні зв`язки.

У судовому засіданні, слідчий зазначив, що підозрювана з`являється до нього за першою вимогою.

Зважаючи на характер вчиненого кримінального правопорушення, який законодавцем віднесений до категорії тяжкого злочину, враховуючі дані про особу підозрюваної, той факт, що підозрювана має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судима, суд вважає, що вона заслуговує на застосування до неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши підозрюваній, залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 в період часу з 23.00 години до 05.00 годину, та покласти на підозрювану наступні обов`язки:

-з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора та суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

-утриматися від спілкування з потерпілою, свідками.

Згідно ч.1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому, залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Суд вважає, що саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить виконання підозрюваним покладених на неї обов`язків та забезпечить належну її процесуальну поведінку, виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні.

З наведених підстав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.181,184, 193,194,196,205 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого Запорізького РУПГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , внесене у кримінальному провадженні № 0001109 від 04.06.2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваній ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Застосувати у відношенні підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити підозрюваній ОСОБА_6 , залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 в період часу з 23.00 години до 05.00 годину.

Покласти на підозрювану ОСОБА_6 , наступні обов`язки:

-з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора та суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

-утриматися від спілкування з потерпілою, свідками.

У разі невиконання ухвали та покладених на підозрювану ОСОБА_6 , обов`язків слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право контролю за підозрюваним, має право постановити ухвалу про зміну запобіжного заходу, згідно з положеннями цього Кодексу.

Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто по 03 серпня 2024 року.

Термін дії ухвали закінчується 03 серпня 2024 року о 18 годині 30 хвилин.

Направити ухвалу для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1