ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3228/23 Номер провадження 11-кп/814/1389/24Головуючий у 1-й інстанції с. ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем з участю прокурора захисника обвинуваченогоОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у порядку, передбаченому ст.422-1 КПК України, в м. Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000521 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 06 березня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою під час підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні №0000521 стосовно

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Межиріччя Сокальського району Львівської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, військовослужбовця НОМЕР_1 , несудимого,

обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого п.7 ч.2 ст.115 КК України, продовжено строк тримання під вартою на 60 діб, до 04 травня 2024 року.

Мотивуючи оскаржуване рішення, суд встановив відсутність даних, що дозволяють скасувати тримання під вартою та прийняв до уваги обставини, які свідчать про те, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу суду та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

При цьому звертає увагу на висновок судово-психіатричної експертизи, за змістом якого ОСОБА_8 в період інкримінованого йому діяння виявляв тимчасовий розлад психічної діяльності у вигляді тимчасового сутінкового потьмарення свідомості у формі реакції «гострого замикання», який позбавляв його змоги усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Зміст наведеного висновку, на думку захисника, свідчить про наявність об`єктивного сумніву у тому, що ОСОБА_8 підлягатиме кримінальній відповідальності, а тому застосування запобіжного заходу до нього не може вважатись виправданим.

Звертає увагу, що в попередніх ухвалах місцевого суду зазначено про недоведеність прокурором ризиків вчинити інше кримінальне правопорушення, а також знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, проте у своєму клопотанні сторона обвинувачення продовжує посилатись на ці ризики.

Наголошує, що ОСОБА_8 більше року перебуває під вартою та ставить під сумнів правильність кваліфікації його дій.

Звертає увагу на позитивні характеристики ОСОБА_8 , який є військовослужбовцем за призовом під час мобілізації.

Вказує, що 11 вересня 2023 року дружина обвинуваченого здійснила грошовий переказ на адресу проживання потерпілої ОСОБА_9 у розмірі 38000 грн.

Зауважує, що обвинувачений одружений, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, утримує неповнолітню дитину, а його дружина має незадовільний стан здоров`я, у зв`язку з чим потребує постійної сторонньої допомоги.

Зазначає про наявність проблем зі здоров`ям у самого підзахисного та у членів його родини.

Заперечує наявність ризику незаконного впливу на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_8 не є мешканцем м. Полтави, де здійснюється судовий розгляд провадження, а також не володіє інформацією про їх місце знаходження.

Наголошує, що у кримінальному провадженні під час досудового розслідування допитано всіх свідків та потерпілу, а також проведено слідчі експерименти з їх участю із застосуванням відеозапису, що також спростовує наявність зазначеного ризику.

Заперечує можливість переховування обвинуваченого від суду.

Зазначає про відсутність в обвинуваченого та його родини, за умови визначення застави, можливості внести її навіть у мінімальному розмірі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість судового рішення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Приписами ст.422-1 КПК України визначено порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

При цьому суддя-доповідач у разі необхідності перевірки обставин, які підтверджують наявність ризиків, що стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зміни іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або для продовження строку тримання під вартою, невідкладно витребовує з суду першої інстанції:

ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою;

клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, подане під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України) при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує подані йому матеріали на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший передбачений законом запобіжний захід, тощо.

Як вбачається з наданих матеріалів, суд, всупереч твердженням захисника, оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Так, суд обґрунтовано зазначив про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та взяв до уваги, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні умисного вбивства з хуліганських мотивів, санкція якого передбачає покарання у виді довічного позбавлення волі, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку цієї особи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.178 КПК України при вирішення питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.

При цьому, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення кримінальних правопорушень.

Як правильно встановив місцевий суд, з моменту взяття ОСОБА_8 під варту не змінилися обставини, які стали підставою для обрання та в подальшому продовження цього запобіжного заходу.

Доводи захисника щодо можливого перебування обвинуваченого в стані неосудності, а також щодо помилкової кваліфікація його дій повинні перевірятися під час розгляду кримінального провадження по суті.

Твердження захисника про наявність в обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, а також посилання на незадовільний стан здоров`я його та членів родини, в даному випадку не спростовують правильності висновків суду.

Адже матеріали провадження та апеляційна скарга захисника не містять об`єктивних даних про неможливість тримання ОСОБА_8 під вартою з огляду на стан його здоров`я.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я.

Сама по собі участь ОСОБА_8 у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони не зменшує можливості настання встановлених судом ризиків, оскільки він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи під час проходження військової служби.

Також колегія суддів звертає увагу, що тривалість тримання особи під вартою в даному випадку не може бути безумовною підставою для зміни запобіжного заходу за відсутності інших достатніх та вагомих підстав для прийняття такого рішення.

Доводи апеляційної скарги захисника про перерахування родиною підзахисного потерпілій грошових коштів у розмірі 38000 грн не свідчать в даному випадку про необхідність звільнення обвинуваченого з-під варти.

Таким чином, висновки суду про продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні обставинах, а саме рішення прийняте у відповідності до вимог закону.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено.

Отже, апеляційна скарга захисника не підлягає дозадоволення.

Керуючись статтями 418 та 422-1 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 06 березня 2024 року у кримінальному провадженні №0000521 щодо обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4