Справа № 162/278/21
Провадження № 1-кп/162/2/2024
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про продовження строку запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

14 березня 2024 року селище Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в колегіальному складі:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

представника потерпілої ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисників адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою, а також клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні № 0000704 стосовно

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Острівськ, Зарічненського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, маючого на утриманні троє дітей, раніше несудимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.187, п. 4, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Любешівським районним судом Волинської області здійснюється судовий розгляд вищевказаного кримінального провадження.

Ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 19.01.2024 продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 на 60 (шістдесят) днів, тобто до 18.04.2024 включно.

Перед початком судового засідання прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 подав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 .

Клопотання прокурора умотивоване тим, що виявлені під час обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати на теперішній час. Обвинувачений ОСОБА_9 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені особливо тяжкі злочини може: переховуватися від суду, оскільки у разі доведення його вини судом, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, передбачене п.4, 6 ч. 2 ст. 115 КК України. Обвинувачений також може: знищити, сховати будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема його особистих речей та речей потерпілої; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, зокрема на ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші злочини, оскільки є особою, яка ніде офіційно не працює, не має постійного джерела прибутку та законних засобів для існування, раніше притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї щодо своєї дружини ОСОБА_12 .

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 4, п.6 ч. 2 ст. 115 КК України, а також, що жоден із менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, є недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, прокурор просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 строком на 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави.

Захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні дане клопотання прокурора просив залишити без задоволення. Подав своє клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 з тримання під вартою на домашній арешт. Вважає, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу тримання під вартою є необґрунтованим та не підлягає задоволенню. Зазначив, що у даному кримінальному провадженні обвинувачений тривалий час утримується під вартою, демонструє належну процесуальну поведінку, а тому ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перестали існувати. Під час судового розгляду допитано свідків, досліджено письмові докази та дані, які характеризують особу обвинуваченого. Прокурором не надано жодних доказів, які підтверджують існування чи збільшення ризиків, передбачених п. 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України. Наявність обвинувального акта у вчиненні тяжкого злочину не є однозначною самостійною підставою для тривалого тримання ОСОБА_9 під вартою. Звертає увагу, що обвинувачений раніше не судимий, позитивно характеризується, що стверджується показами допитаного судом свідка ОСОБА_14 (секретаря Кухітської сільської ради), має наявність міцних соціальних зв`язків зі своїми дітьми, своєю родиною. Також зазначає, що надмірне тримання під вартою позбавляє ОСОБА_9 права на працю, заробляти кошти для проживання та утримання своїх дітей. Матеріали справи не містять будь-яких доказів про притягнення ОСОБА_9 до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї, щодо своєї дружини ОСОБА_12 , яка виїхали за межі України і на теперішній час перебуває в росії. Тому із урахуванням цих та інших обставин, захисник вважає, що клопотання захисту обґрунтоване та підлягає задоволенню, до обвинуваченого необхідно застосувати більш м`який запобіжний захід - у виді домашнього арешту, з покладенням процесуальних обов`язків, визначених ст. 194 КПК України.

У судовому засіданні прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 підтримав подане клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою з мотивів, які у ньому зазначені, та просив його задовольнити. Клопотання захисника просив залишити без задоволення як безпідставне.

Представник потерпілої ОСОБА_6 у судовому засіданні повністю підтримала дану позицію прокурора.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні повністю підтримали клопотання та позицію захисника ОСОБА_8 в клопотанні та в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження та зміст клопотань, суд доходить такого висновку.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати чи обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Підставою до зміни запобіжного заходу може слугувати зменшення або зникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про продовження (зміну) запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу і відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України не може бути застосовано, окрім як до раніше несудимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У судовому засіданні та в клопотанні прокурором доведено наявність на теперішній час ризиків, визначених п.1, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які не змінились та продовжують існувати.

Прокурором обґрунтовано звернуто увагу, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, а також - п.4, п.6 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме, вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчинене з особливою жорстокістю, з корисливих мотивів, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 10 до 15 років або довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

Окрім того, встановлено, що обвинувачений не має постійного джерела доходів та стабільного заробітку, з огляду на тяжкість інкримінованих йому злочинів, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_9 , перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення, тому клопотання прокурора є обґрунтованим.

Суд також звертає особливу увагу та те, що свідок ОСОБА_13 під час його допиту у судовому засіданні заявив, що під час досудового розслідування ОСОБА_9 йому погрожував.

Тому будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, як про це наголошує захисник ОСОБА_8 у своєму клопотанні про зміну запобіжного заходу, та в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, беручи до уваги те, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані судом під час обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дані про особу обвинуваченого, серйозність пред`явленого обвинувачення та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд не знаходить підстав для обрання обвинуваченому іншого, більш м`якого запобіжного заходу - у виді домашнього арешту.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою - не встановлено.

З урахуванням наведених обставин, враховуючи наявні відомості про особу обвинуваченого, тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_9 , виходячи з положень КПК України, та враховуючи матеріали кримінального провадження, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд доходить висновку, що клопотання прокурора необхідно задовольнити та продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_9 строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, а клопотання захисника про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.

При цьому, враховуючи вимоги п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, який спричинив загибель людини, тому суд одночасно із продовженням строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає йому запобіжний захід у вигляді застави та її розмір, враховуючи встановлені підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України.

Керуючись статтями 183, 199, 331, 372, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою - задовольнити.

Застосований стосовно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити строком на 60 (шістдесят) днів, до 12 травня 2024 року включно, без визначення альтернативного запобіжного заходу - застави.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою у той же строк з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Дата складання повного тексту ухвали 14.03.2024.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3