Справа № 455/809/22
Провадження № 1-в/455/16/2024
У Х В А Л А

28 травня 2024 року м. Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання ОСОБА_4 про перекваліфікацію,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням, в якому просив розглянути справу відносно нього за частиною 4 статті 185 КК України та, посилаючись на норми закону 9185 і керуючись статтею 5 КК України, перекваліфікувати на частину 2 статті 185 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вказав, що вирок, ухвалений відносно ОСОБА_4 , вступив в законну силу, подане останнім клопотання є безпідставним, задоволенню не підлягає та просив відмовити у його задоволенні.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про розгляд подання повідомлявся у встановленому законом порядку.

Вислухавши пояснення прокурора та дослідивши надані суду матеріали, суд приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає виходячи з таких підстав.

Вироком Старосамбірського районного суду Львівської області від 09.08.2022 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі; на підставі частини 1 статті 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до даного вироку невідбутої частини покарання за вироком Старосамбірського районного суду Львівської області від 29.04.2022, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців; стягнуто процесуальні витрати та вирішено долю речових доказів.

Вирок набрав законної сили 09.09.2022.

Засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання у Державній установі «Личаківська виправна колонія (№30)».

Відповідно до положень статті 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Статтею 537 КПК України передбачено, що до питань, які вирішуються судом під час виконання вироків належать: 1. Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: 1) про відстрочку виконання вироку; 2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; 2-1) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби; 3) про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким; 4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років; 5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років; 6) про звільнення від покарання за хворобою; 7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення; 7-1) про застосування до засуджених примусового годування; 8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком; 9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку; 10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України; 11) про застосування покарання за наявності кількох вироків; 12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді; 13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; 13-1) про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань; 13-2) про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери); 13-3) про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням; 13-4) про звільнення від відбування покарання у зв`язку з прийняттям рішення про передачу особи для обміну як військовополоненого; 14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку. 2. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи попереднього ув`язнення здійснюється в порядку, встановленому для пункту 13-1 частини першої цієї статті.

Посилання засудженого ОСОБА_4 на норми закону 9185 судом до уваги не беруться, оскільки вказаний нормативно-правовий акт №9185 від 05.04.2023 на даний час є лише проєктом Закону про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань в умовах воєнного стану, а тому не може бути підставою для задоволення клопотання.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого про перекваліфікацію.

Керуючись статтею 537 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про перекваліфікацію відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1