ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №485/560/24
Провадження №1-кп/477/323/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000429 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Липянка Шполянського району, Черкаської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, на утриманні дітей не має, військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 , в умовах воєнного стану, введеного на території України відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року, який діє по теперішній час, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, проходячи службу у військовій частині НОМЕР_1 , 26.12.2023 року, близько 10.00год. (більш точний час в ході досудового розслідування та під час судового розгляду встановити не надалось за можливе), прийнявши до виконання наказ начальника до 06.00год 27.12.2023 року здійснити приховане переміщення на лівий берег р. Дніпро, порушуючи військову дисципліну, діючи умисно, прямо виразив небажання виконувати наказ командира, що супроводжувалось усною відмовою, висловлюючи відкрито негативне ставлення до наказу та небажання його виконувати, тобто відкрито відмовився виконати наказ.

Крім того, 11.01.2024 року, близько 10.20 год. (більш точний час в ході досудового розслідування та під час судового розгляду встановити не надалось за можливе), прийнявши до виконання наказ начальника до 19.00год 11.01.2024 року здійснити приховане переміщення на лівий берег р. Дніпро, порушуючи військову дисципліну, діючи з єдиним умислом невиконання наказів з метою уникнення участі в бойових діях, прямо виразив небажання виконувати наказ командира, що супроводжувалось усною відмовою, висловлюючи відкрито негативне ставлення до наказу та небажання його виконувати, тобто відкрито відмовився виконати наказ.

Відповідальність за дії, вчинені обвинуваченим, передбачена частиною 4 статті 402 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті та пояснив, що військову службу проходить з лютого 2023 року, сумлінно виконував свої службові обов`язки, приймав участь у бойових діях в Херсонській області, однак наказ, який був йому доведений 26.12.2023 року та 11.01.2024 року він відмовився виконувати, бо злякався, так як уже неодноразово виконував подібний нака, форсуючи річку Дніпро, та знає про обставини, які склалися. У вчиненому розкаявся.

За згодою прокурора, обвинуваченого та його захисника, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи досліджені по справі докази, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у непокорі, тобто у відкритій відмові виконати наказ начальника, вчинений в умовах воєнного стану, та правильність кваліфікації дій обвинуваченого за частиною 4 статті 402 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, судом враховується, що він вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином, раніше не судимий, посередньо характеризується за місцем служби, на обліку у лікаря-нарколога або лікаря-психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому судом визнається визнання вини, щире каяття, сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи тяжкість та обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, а саме те, що він сприяв розкриттю кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому, посередньо характеризується за місцем служби як дисциплінований, посередньо підготовлений, відповідальний та добросовісний військовослужбовець, ставлення обвинуваченого до вчиненого та дані про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, перебуває на військовій службі з лютого 2023 року, суд вважає за можливе при призначенні покарання за ч. 4 ст. 402 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, призначити обвинуваченому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 4 ст. 402 КК України для даного виду покарання, а саме у виді одного року позбавлення волі.

З урахуванням особи обвинуваченого, який тривалий час перебуває на військовій службі, неодноразово приймав участь у бойових діях, суд вважає можливим, відповідно до ст. 62 КК України замінити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік, на тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на той самий строк.

На підставі ст. 72 КК України, в строк покарання обвинуваченому слід зарахувати термін перебування під вартою з дня затримання, а саме з 11 січня 2024 року, з розрахунку один день позбавлення волі за один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний відносно обвинуваченого ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 12.01.2024 року та продовжений ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 06.03.2024 року слід залишити тримання під вартою.

Речові докази та судові витрати у справі відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 366, 367-369, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 402 КК України та призначити йому покарання, з застосуванням статті 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі статті 62 КК України, замість покарання у виді позбавлення волі призначити ОСОБА_6 покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на 1 (один) рік.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання, тобто 11 січня 2024 року.

В строк покарання ОСОБА_7 зарахувати строк перебування під вартою з моменту затримання, а саме - з 11 січня 2024 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Речові докази та судові витрати у справі відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1