Справа № 274/4649/24 Провадження № 1-кс/0274/1052/24
У Х В А Л А
"04" червня 2024 р. м. Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
Покурор Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, у якому просить застосувати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави.
В обґрунтування клопотання вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що 16.03.2024 близько 00.00 год. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , знаходилися за місцем проживання останнього, за адресою: АДРЕСА_1 , де разом вживали спиртні напої.
Під час розлиття спиртних напоїв, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, використовуючи малозначний привід, розпочав конфлікт із ОСОБА_6 .
В цей день, час та місці, за вищевказаних обставин, під час конфлікту, ОСОБА_4 , вирішив спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , умисно завдав один удар кулаком правої руки в голову ОСОБА_6 . Продовжуючи свої злочинні дії, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, в той же день, час, місці, за вказаних обставин, ОСОБА_4 , умисно наніс кулаком правої руки не менше трьох ударів ОСОБА_6 в праву половину голови.
В результаті своїх злочинних дій, ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, підгострої післятравматичної субдуральної гематоми правої лобно-тім`яної ділянки, забою головного мозку; "які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як . небезпечних для життя в момент заподіяння.
29.05.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного злочину підтверджується долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження.
Прокурор зазначає, що на даний час існують ризики для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , передбачені п.1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: незаконно впливати на свідків; переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Враховуючи викладене, прокурор просить клопотання задовольнити.
ІІ. Процедура та позиції сторін
31.05.2024 старший слідчий СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням, у якому просив застосувати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту строком на 60 діб.
31.05.2024 задоволено клопотання підозрюваного ОСОБА_4 про призначення йому захисника, судове засідання відкладено на 09 год 30 хв 03.06.2024.
Підозрюваний в судове засідання 03.06.2024 не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. У судовому засіданні задоволено клопотання прокурора про застосування приводу до підозрюваного ОСОБА_4 на розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, яке призначено на 04.06.2024 на 09 год 30 хв.
04.06.2024 прокурор Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 замінив клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту клопотанням, у якому просить застосувати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави.
В судовому засіданні 04.06.2024 прокурор підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 та просив його задовольнити, з тих підстав, що підозрюваний після отримання клопотання про обрання запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту не з`явився 03.06.2024 на розгляд клопотання, внаслідок чого було застосовано його привід поліцією. Вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, заявленим у клопотанні.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні 04.06.2024 вважає підозру необгрунтованою, ризики, заявлені прокурором, неодоведеними. Просить відмовити у задоволенні клопотання. Щодо незявлення у судове засідання 03.06.2024 пояснив, що був в лікарні, коли прийшов до тями, виписався з лікарні, на вихідних виїжджав у місто завозити бабусю, у понеділок 3.06 був дома, погано себе почував, телефон загубив, тому у суд не прийшов.
Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 зазначила, що обгрунтованість підозри недоведена належними доказами, вважає ризики, про які зазначає прокурор непідтвердженими. Звертає увагу, що після застосування приводу підозрюваний вже не втікав і не уникав, а тому вважає, що ризик переховуватися від органу досудового розслідування і суду відсутній. Окрім того, він перебував у лікарні. З п`ятниці як захисник за призначенням не мала можливості з ним зв`язатися і 3.06.2024 також. Вказує, що строки розгляду клопотання слідчим суддею закінчились, тому також не має підстав для задоволення клопотання.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою здійснювалось повне фіксування судового засідання технічними засобами.
ІІІ. Кримінально-процесуальне законодавство
У відповідності до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення ч. 1 ст. 121 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
За правилами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В силу приписів ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою підлягає обчисленню з моменту фактичного затримання.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.
ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка, мотиви та висновки слідчого судді
Дослідивши клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного, позицію захисника, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
29.05.2029 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України.
На підтвердження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення прокурор посилається на зібрані органом досудового розслідування докази, а саме:
-повідомлення зі служби «102» про те, що 26.03.2024 о 19 год. 04 хв. за адресою: АДРЕСА_2 надійшло повідомлення із реанімаційного відділення КНП «Бердичівська міська лікарня» про те, що доставлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у якого субдуральна гематома;
- протокол допиту свідка ОСОБА_9 ;
- протокол допиту свідка ОСОБА_10 ;
- протокол допиту свідка ОСОБА_11 ;
- протоколом огляду місця події від 27.03.2024 року в ході якого було проведено огляд приміщення квартири АДРЕСА_3 , зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення та виявлено, вилучено табурет;
- інші матеріали кримінального провадження.
Так, згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Варто зазначити, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у ст. 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
Слідчий суддя зазначає, що на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1 (с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).
Так, на момент розгляду клопотання, наданими до нього матеріалами підтверджується наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.
Таким чином встановлено, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, є обґрунтованою.
У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Так, щодо наявності обґрунтованих ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, то в клопотанні зазначено, що підозрюваний під час досудового розслідування може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.
При вирішенні питання наявності зазначених у клопотанні ризиків, зокрема, щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, то такий, як вважає слідчий суддя, є цілком ймовірним, оскільки ОСОБА_4 вчинив умисний насильницький тяжкий злочин, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
Слідчий суддя також враховує, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, будучи належним чином повідомленим про розгляд клопотання, призначеного на 03.06.2024, у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, у зв`язку з чим було застосовано привід останнього.
Долучені підозрюваним у судовому засіданні довідки КНП «Бердичівська міська лікарня» не дають підстав вважати, що підозрюваний не мав можливості з`явитись на розгляд клопотання 03.06.2024. Як вбачається з виписки від стаціонарного лікування відмовився та був виписаний 31.05.2024, а 1.06.2024 звернувся до лікаря, де постановлено діагноз: забій, забійні садна правої кисті, алкогольне сп`яніння (клінічно). З наданих в судовому засіданні пояснень, він самовільно залишив лікарню, на вихідних виїжджав у місто, у понеділок 3.06 був дома, погано себе почував, тому у суд не прийшов.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до практики ЄСПЛ допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину (рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 у справі «Воляник проти України»). Крім цього, у рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України» зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
Ризик незаконного впливу на свідків з метою зміни ними показів у кримінальному провадженні на переконання слідчого судді, прокурором доведений, оскільки підозрюваний проживає з ними в одному населеному пункті та йому відомо місце проживання останніх.
Згідно довідки КНП Бердичівська міська лікарня підозрюваний на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Згідно характеристики, складеної ДОП СДОП ВП Бердичівського РВП ОСОБА_12 , ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, дружні стосунки з сусідами не підтримує, громадський порядок та спокій громадян не порушує. Притягався до адмін.відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, на утриманні осіб не має.
Підозрюваний є раніше судимою особою, притягався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння.
Вказане свідчать про негативну репутацію підозрюваного, схильність до протиправної поведінки та, відповідно, можливе вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення.
Слідчий суддя вважає, що при розгляді клопотання необхідно у повній мірі враховувати вимоги кримінального процесуального законодавства України, практики Європейського суду з прав людини, забезпечення не тільки прав підозрюваного, а й високих стандартів охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, щоб вирішити питання про застосування запобіжного заходу у відповідності до вимог міжнародного та національного законодавства, необхідно належним чином оцінити характер справи, тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, та наслідки вчинення протиправних діянь.
Виходячи із вищезазначених, доведених у ході розгляду клопотання обставин, слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід щодо ОСОБА_4 буде недостатнім для запобігання ризикам, які наведені прокурором у клопотанні.
Доводи захисника і підозрюваного про відсутність підстав обрання підозрюваному запобіжного заходу, не знайшли свого підтвердження будь-якими належними та допустимими доказами під час розгляду клопотання.
У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя вважає за доцільне не обирати розмір застави в кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 331 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задовольнити.
Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб по 02.08.2024 (включно) без визначення розміру застави.
Взяти підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту в залі суду.
Строк дії ухвали встановити до 02.08.2024 (включно).
Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали оголошено 10.06.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_13