Справа № 953/3523/24
Провадження № 1-кс/953/3381/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року м. Харків С/

Слідчий суддя Київського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові клопотання слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління СБУ в Харківській області капітана юстиції ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000632 від 19.10.2022, про здійснення спеціального досудового розслідування відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Черняховська Калінінградської області РФ, громадянина Російської Федерації, військовослужбовця РФ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України,

в с т а н о в и в:

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України за наступних обставин.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022.

У ході активних бойових дій з метою подальшого руху ЗС РФ у напрямку м. Харкова та забезпечення подолання супротиву військ України на території Харківської області військовослужбовцями ЗС РФ у березні 2022 року взято під повний контроль ряд населених пунктів.

Статті 3, 28 Конституції України передбачають, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 2 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року, ратифікованої Указом Президії Верховної Ради Української РСР «Про ратифікацію Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року про захист жертв війни» від 03 липня 1954 року, ця Конвенція застосовується до всіх випадків оголошеної війни чи будь-якого іншого збройного конфлікту, що може виникнути між двома чи більше Високими Договірними Сторонами, навіть якщо одна з них не визнає стану війни.

Згідно ст.3 Конвенції з особами, які не беруть активної участі в бойових діях, у тому числі з особами зі складу збройних сил, що склали зброю, а також із тими, хто hors de combat (поза боєм) унаслідок хвороби, поранення, затримання чи з будь-якої іншої причини, поводяться гуманно, без будь-якої ворожої дискримінації, причиною якої слугують раса, колір шкіри, релігія чи вірування, стать, походження чи майновий стан чи будь-які інші подібні критерії.

Із цією метою є забороненими й залишатимуться забороненими будь-коли та будь-де такі діяння стосовно зазначених вище осіб: a) насилля над життям й особистістю, зокрема всі види вбивств, завдання каліцтва, жорстоке поводження й тортури; b) захоплення заручників; c) наруга над людською гідністю, зокрема образливе та принизливе поводження; d) засудження та застосування покарання без попереднього судового рішення, винесеного судом, який створено належним чином і який надає судові гарантії, визнані цивілізованими народами як необхідні.

Згідно з ч.1 ст.4 зазначеної Конвенції, особами, що перебувають під захистом цієї Конвенції, є ті, хто в будь-який момент та за будь-яких обставин опиняються, у разі конфлікту чи окупації, під владою сторони конфлікту або окупаційної держави, громадянами яких вони не є.

Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.6 зазначеної Конвенції, вона повинна застосовуватися з самого початку будь-якого конфлікту або окупації, зазначених у статті 2-й цієї Конвенції. На території сторін конфлікту застосування Конвенції припиняється після загального припинення бойових дій. На окупованій території застосування цієї Конвенції припиняється через рік після загального припинення бойових дій.

Згідно зі ст.27 Конвенції особи, що перебувають під захистом, мають право за будь-яких обставин, на особисту повагу, повагу до своєї честі, права на сім`ю, їхніх релігійних переконань та обрядів, звичок та звичаїв. До них завжди слід ставитися гуманно й захищати їх, зокрема, від будь-якого акту насильства чи залякування, від образ та цікавості натовпу.

Відповідно до ст.31 Конвенції, жодний примус фізичного чи морального порядку не може застосовуватися до осіб, які перебувають під захистом, зокрема з метою отримання від них або від третіх осіб якихось відомостей.

Крім того, ст.32 Конвенції визначає, що високі Договірні Сторони спеціально дають згоду на те, що їм забороняється застосування будь-яких заходів, які можуть завдати фізичних страждань або призвести до знищення осіб, що перебувають під захистом, які є під їхньою владою. Ця заборона поширюється не лише на вбивства, тортури, тілесні покарання, калічення та медичні чи наукові досліди, які не викликані потребою лікування особи, що перебуває під захистом, а й на будь-яке інше брутальне поводження з боку як цивільних, так і військових властей.

У відповідності до статей 51 та 52 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І) від 8 червня 1977 року (Протокол ратифіковано із заявою Указом Президії Верховної Ради УРСР № 7960-XI від 18.08.89) (далі Додатковий протокол І) цивільне населення й окремі цивільні особи користуються загальним захистом від небезпек, що виникають у зв`язку з воєнними операціями. Цивільне населення як таке, а також окремі цивільні особи не повинні бути об`єктом нападів. Заборонено акти насильства чи загрози насильства, що мають головною метою тероризувати цивільне населення. Цивільні об`єкти не повинні бути об`єктом нападу або репресалій. Цивільними об`єктами є всі ті об`єкти, які не є воєнними об`єктами. Заборонено напади на цивільне населення або на окремих цивільних осіб у порядку репресалій.

Крім того, статтею 75 Додаткового протоколу І встановлено, що тією мірою, якою їх торкається ситуація, зазначена у статті 1 цього Протоколу, з особами, які перебувають під владою сторони, що бере участь у конфлікті, і не користуються сприятливим ставленням згідно з Женевськими конвенціями або згідно з цим Протоколом, за всіх обставин поводяться гуманно, і вони, як мінімум, користуються захистом, передбаченим у цій статті, без будь-якої несприятливої різниці, заснованої на ознаках раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії чи віросповідання, політичних або інших переконань, національного чи соціального походження, майнового стану, народження чи іншого статусу або на яких-небудь інших подібних критеріях. Кожна сторона має з повагою ставитися до особи, честі, переконань та релігійних обрядів усіх таких осіб.

Заборонені й будуть залишатися забороненими в будь-який час і в будь-якому місці такі дії, незалежно від того, чиняться вони представниками цивільних чи воєнних органів: a) насильство над життям, здоров`ям і фізичним та психічним станом осіб, зокрема: 1) вбивство; 2) катування всіх видів - фізичні чи психічні; 3) тілесні покарання; 4) каліцтво; b) знущання над людською гідністю, зокрема, принижуюче й образливе поводження, примус до проституції чи непристойне посягання в будь-якій його формі; c) взяття заручників; d) колективне покарання; e) погрози вчинити будь-яку з вищезазначених дій.

Будь-яка особа, що піддається арешту, затриманню або інтернуванню за дії, пов`язані зі збройним конфліктом, має бути невідкладно проінформована зрозумілою їй мовою про причини вжиття таких заходів, за винятком випадків арешту або затримання за кримінальні правопорушення. Такі особи повинні бути звільнені у найкоротший строк і в будь-якому разі, як тільки обставини, що виправдовують арешт, затримання чи інтернування, стали недійсними.

Статтею 6 Закону України «Про правонаступництво України» від 12 вересня 1991 року Україна підтверджує свої зобов`язання за міжнародними договорами, укладеними Українською РСР до проголошення незалежності України.

Представниками влади і збройних сил російської федерації, всупереч міжнародному правопорядку, нехтуючи державним суверенітетом України, з 20 лютого 2014 року розпочато збройне вторгнення регулярних військ РФ на територію України з метою зміни меж території та державного кордону України, на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

У результаті указаних протиправних дій РФ було тимчасово окуповано АР Крим, м. Севастополь, частини Донецької і Луганської областей України, де створені окупаційні адміністрації рф.

Окупація указаних територій не принесла бажаних результатів, а тому представниками влади і збройних сил російської федерації вирішено перейти до наступного етапу збройної агресії проти України, а саме до повномасштабного вторгнення на територію України із застосуванням збройних сил та інших військових формувань російської федерації.

З огляду на викладене, між державами РФ та Україною з 20 лютого 2014 року триває збройний конфлікт міжнародного характеру.

24 лютого 2022 року о 5 годині збройними силами РФ здійснено пуски крилатих та балістичних ракет по аеродромам, військовим штабам і складам ЗС України та цивільним об`єктам, а також підрозділами ЗС та інших військових формувань РФ здійснено широкомасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна.

Після 24.02.2022 (більш точної дати та часу під час досудового розслідування не встановлено) для придушення будь-яких проявів незгоди з політикою окупаційної влади, насильного примушування до співпраці з її представниками та усунення перешкод у реалізації заздалегідь запланованих намірів на тимчасово окупованій території Харківської області, у тому числі м. Балаклії, представниками влади РФ залучено працівників Управління Федеральної служби безпеки РФ, зокрема працівників УФСБ РФ по балтійському флоту (в/ч №46443).

У ході активних бойових дій, з метою подальшого руху ЗС РФ у напрямку м. Харків та забезпечення подолання супротиву військ України на території Харківської області військовослужбовцями ЗС РФ 24.02.2022 взято під повний контроль ряд населених пунктів Балаклійської територіальної громади Ізюмського району Харківської області, а з 03.03.2022 безпосередньо м. Балаклія Харківської області.

В цей час на території вказаних населених пунктів перебувало цивільне населення, яке не брало участі у збройному конфлікті.

Маючи повний контроль над м. Балаклія Харківської області військовослужбовці ЗС РФ переконались, що на території населеного пункту проживає цивільне населення, яке не бере участі у збройному конфлікті та не може чинити будь-якого супротиву волі окупантів, а також, що на території міста та поза його межами не розміщені військові об`єкти та підрозділи Збройних Сил України.

Реалізуючи політику держави-агресора щодо широкомасштабних нападів на місцевих мешканців, зокрема й колишніх та діючих працівників правоохоронних органів, представників органів місцевого самоврядування, що не перебували при виконанні своїх професійних обов`язків та які незгодні з діями окупаційної влади, спрямованими на відокремлення Харківської області від України та приєднання її територій до складу Російської Федерації, в порушення ст.ст.3, 28, 68 Конституції України, ст.ст.1, 2, 3, 4, 6, 31, 32, 33, 147 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 року, ратифікованої Указом Президії Верховної Ради Української РСР «Про ратифікацію Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року про захист жертв війни» від 03.07.1954 (далі Конвенція), ст.ст.51, 52, 75 Додаткового протоколу I, упродовж 2022 року, перебуваючи на території тимчасово окупованого АДРЕСА_2 за наказом співробітника служби Федеральної служби безпеки РФ ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за попередньою змовою з іншими невстановленими у ході досудового розслідування особами з числа працівників вказаного управління та інших військових підрозділів РФ, маючи умисел на порушення законів та звичаїв війни, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, у формі жорстокого поводження з цивільним населенням, незаконно, без складання будь-яких процесуальних документів, із застосуванням фізичної сили, затримували (нелегально ув`язнювали) потерпілих, після чого під примусом та погрожуючи позбавленням життя, останніх та їх рідних, привозили до спеціально облаштованої катівні, розташованій у будівлі ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_3 , де із застосуванням фізичного насильства, погроз позбавленням життя, катування електрострумом за допомогою спеціального пристрою, імітації розстрілу, допитували та примушували до негласної співпраці з Федеральною службою безпеки РФ.

Так, 18.04.2022 (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_6 в порушення вимог ст.ст.51, 75 Додаткового протоколу І та ст.ст.3, 27, 32 Конвенції, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки, переслідуючи прямий єдиний умисел, спрямований на незаконне позбавлення волі особи та подальше її незаконне утримання із застосуванням тортур та катувань, віддав наказ невстановленим в ході досудового розслідування особам з числа військових підрозділів РФ на затримання з подальшим незаконним утриманням потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , із застосуванням тортур та катуванням останнього.

На виконання наказу ОСОБА_6 невстановлені в ході досудового розслідування особи з числа працівників федеральної служби безпеки та інших військових підрозділів РФ, 18.04.2022 (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи на блокпосту, біля будівлі «Горгазу», розташованої за адресою: АДРЕСА_2 зупинили ОСОБА_7 , який рухався на автомобілі марки «Nissan Almera», д.н. НОМЕР_1 , та, погрожуючи вогнепальною автоматичною зброєю, із застосуванням заходів фізичного впливу, створивши тим самим загрозу його життю і здоров`ю, незаконно затримали потерпілого та доставили до приміщення «Горгазу» та завели до підвального приміщення.

В цей же день ОСОБА_7 проти його волі невстановлені особи із застосуванням фізичної сили доставили до захопленої будівлі Балаклійського ВПД №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, розташованої за адресою: вул. Жовтнева, 33, м. Балаклія, Ізюмського району, Харківської області, де останнього помістили до камери у приміщенні ІТТ та незаконно утримували там з 18.04.2022 по 28.04.2022, що є порушенням пункту «а» статті 3 Конвенції в частині заборони жорстокого поводження з особою.

У період з 18.04.2022 по 23.04.2022, у порушення ч.2 ст.51, ч.2 ст.75 Додаткового протоколу I, за наказом ОСОБА_6 та в його присутності потерпілого ОСОБА_7 тричі допитували із застосуванням фіксації в одному положенні, сидячи на стільці, переважно з одягнутою на очі шапкою. Під час допитів потерпілому наносились хаотичні удари руками та ногами по всьому тілу. Відповіді на поставленні питання не зумовлювали припинення катування та нанесення тілесних ушкоджень.

Під час того як ОСОБА_7 надавав відповіді на запитання присутні під час допиту невстановлені військовослужбовці ЗС РФ слідкували за реакцією ОСОБА_6 .

Якщо останній змінював тон або тембр голосу, потерпілому починали наносити удари, що свідчить про попередню змову ОСОБА_6 з невстановленими військовослужбовцями ЗС РФ в частині віддання наказу на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому.

ОСОБА_7 незаконно утримували в камері приміщення ІТТ на 1 поверсі будівлі Балаклійського ВПД №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області. Потерпілий утримувався в умовах, які відповідають критеріям образливого та принизливого поводження з особами, без будь-яких меблів, під час утримання не надавались жодні засоби гігієни, заборонялось відвідувати вбиральні, що зумовлювало здійснення біологічних потреб потерпілим безпосередньо у приміщеннях для утримання, вода та їжа надавалась у незначних розмірах через тривалий проміжок часу, потерпілого утримували без можливості виходу надвір, після застосування фізичного насильства медична допомога не надавалась.

28.04.2022 у денний час доби (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_7 відпустили до дому.

Згідно висновку комплексної судової психолого-психіатричної експертизи №134 від 29.03.2023 ОСОБА_7 виявляє ознаки розладу психіки «Посттравматичний стресовий розлад», який виник внаслідок протиправних дій військових російської федерації та учасників пов`язаних з ними незаконних збройних формувань, які полягали у незаконному затриманні, утриманні у камері Балаклійського райвідділу поліції, застосуванні фізичного та психологічного насильства, нелюдських умов утримання у період часу з 18.04.2022 по 28.04.2022.

Їх дії носили для ОСОБА_7 психотравмувальний характер та спричинили страждання (маральна шкода).

Події, що відбувалися з ОСОБА_7 у період часу з 18.04.2022 по 28.04.2022 та їх наслідки постали для нього помірно інтенсивно та тривало психотравмуючими, обумовили негативні зміни фізично, психоемоційної та соціальної сфер його особистості, обмежили його соціальне функціонування та погіршили якість життя.

Таким чином, ОСОБА_6 , перебуваючи на території м. Балаклія, Харківської області, усвідомлюючи явну злочинність власних дій та бажаючи їх настання, віддав наказ підлеглим особам з числа військових підрозділів РФ на вчинення нападу на цивільну особу, що є порушенням ст.ст.51, 75 Додаткового протоколу І (інші порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та на жорстоке поводження з цивільним населенням, а саме незаконне утримання, застосування тортур і катування (завданням ударів по різним частинам тіла) цивільної особи ОСОБА_7 , в результаті чого грубо порушив вимоги ст.ст. 3, 28, 68 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 3, 4, 6, 31, 32, 147 Конвенції.

Крім того, 18.05.2022, близько 10:00, ОСОБА_6 , в порушення вимог ст.ст.51, 75 Додаткового протоколу І та ст.ст.3, 27, 32 Конвенції, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки, переслідуючи прямий єдиний умисел, спрямований на незаконне позбавлення волі особи та подальше її незаконне утримання із застосуванням тортур та катувань, віддав наказ невстановленим в ході досудового розслідування особам з числа військових підрозділів РФ на затримання з подальшим незаконним утриманням потерпілого ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 , із застосуванням тортур та катуванням останнього.

Так, на виконання наказу ОСОБА_6 невстановлені в ході досудового розслідування особи з числа працівників федеральної служби безпеки та інших військових підрозділів РФ, 18.05.2022, близько 10:00, знаходячись по АДРЕСА_2 зупинили ОСОБА_8 , погрожуючи вогнепальною автоматичною зброєю, із застосуванням заходів фізичного впливу, створивши тим самим загрозу його життю і здоров`ю, незаконно затримали потерпілого та доставили до приміщення захопленої будівлі Балаклійського ВПД №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, за адресою: вул. Жовтнева, 33, м. Балаклія Ізюмського району Харківської області, де останній незаконно утримувався з 18.05.2022 по 06.06.2022 в приміщенні ІТТ, в камері №1, що є порушенням пункту «а» статті 3 Конвенції в частині заборони жорстокого поводження з особою.

04.06.2022, у порушення ч.2 ст.51, ч.2 ст.75 Додаткового протоколу I за наказом ОСОБА_6 та у його присутності потерпілий ОСОБА_8 допитувався із застосуванням фіксації в одному положенні, сидячи на стільці. В ході допиту потерпілому наносились хаотичні удари руками, ногами, гумовою палицею по всім ділянкам тіла, застосувався електрошокер в область спини та шиї - близько 5-6 ударів, в результаті чого потерпілому спричинено тілесні ушкодження у вигляді рубців на голові та правому передпліччі, які є результатом заживлення забитих ран, які утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів за механізмом удару стиснення, які відповідно до висновку судово медичного експерта № 09-360/2023 від 23.03.2023 відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6 днів.

Відповіді на поставленні питання не зумовлювали припинення катування та нанесення тілесних ушкоджень.

Більш того, ОСОБА_6 допит організовано таким чином, що після поставленого ним запитання невстановлені під час досудового розслідування військовослужбовці ЗС РФ, діючи за попередньою змовою групою осіб, відразу починали наносити удари потерпілому, позбавляючи його можливості надати відповідь.

ОСОБА_8 незаконно утримували в камері №1 приміщення ІТТ на 1 поверсі будівлі Балаклійського ВПД №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області. Потерпілий утримувався в умовах, які відповідають критеріям образливого та принизливого поводження з особами, без будь-яких меблів, під час утримання не надавались жодні засоби гігієни, заборонялось відвідувати вбиральні, що зумовлювало здійснення біологічних потреб потерпілим безпосередньо у приміщеннях для утримання, вода та їжа надавалась у незначних розмірах через тривалий проміжок часу, потерпілого утримували без можливості виходу надвір, після застосування фізичного насильства медична допомога не надавалась.

06.06.2022 у денний час доби (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) відпустили до дому.

Згідно висновку комплексної судової психолого-психіатричної експертизи №133 від 29.03.2023 ОСОБА_8 виявляє ознаки розладу психіки «Посттравматичний стресовий розлад», який виник внаслідок протиправних дій військових російської федерації та учасників пов`язаних з ними незаконних збройних формувань, які полягали у незаконному затриманні, утриманні у камері Балаклійського райвідділу поліції, застосуванні фізичного та психологічного насильства, нелюдських умов утримання у період часу з 18.05.2022 по 07.06.2022.

Їх дії носили для ОСОБА_8 психотравмувальний характер та спричинили страждання (маральна шкода).

Події, що відбувалися з ОСОБА_8 у період часу з 18.05.2022 по 07.06.2022 та їх наслідки постали для нього помірно інтенсивно та тривало психотравмуючими, обумовили негативні зміни фізично, психоемоційної та соціальної сфер його особистості, обмежили його соціальне функціонування та значно погіршили якість життя.

Таким чином, ОСОБА_6 , перебуваючи на території м. Балаклія, Харківської області, усвідомлюючи явну злочинність власних дій та бажаючи їх настання, віддав наказ підлеглим особам з числа військових підрозділів РФ на вчинення нападу на цивільну особу, що є порушенням ст.ст.51, 75 Додаткового протоколу І (інші порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та на жорстоке поводження з цивільним населенням, а саме незаконне утримання, застосування тортур і катування (завданням ударів по різним частинам тіла) цивільної особи ОСОБА_8 , в результаті чого грубо порушив вимоги ст.ст.3, 28, 68 Конституції України, ст.ст.1, 2, 3, 4, 6, 31, 32, 147 Конвенції.

08 травня 2024 року слідчий 1-го відділення слідчого відділу Управління СБУ в Харківській області каптан юстиції ОСОБА_5 звернулась до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Харківської обласної прокуратури Оленою Гладкою про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000632 від 19.10.2022, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

30.05.2023 року в порядку ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, повідомлення про підозру та повістки про виклик останньоого на 03.06.2023, 05.062023 та 06.06.2023 на 15-00 годину опубліковано у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», випуск від 30.05.2023 за № 107 (7505), та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора у розділі «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування».

Однак, у зазначений час ОСОБА_6 не з`явився, причин своєї неявки не повідомив.

Здійснити повідомлення про підозру ОСОБА_6 шляхом безпосереднього вручення, надіслання поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення повідомлення по телефону або телеграмою неможливо.

Згідно отриманої від оперативного підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_6 інформації, ОСОБА_6 перебуває на території держави-агресора РФ, при цьому встановити його конкретне місце перебування на території РФ наразі не вбачається можливим.

Враховуючи викладене, постановою слідчого від 07.06.2023 ОСОБА_6 оголошено в розшук на території України та міжнародний розшук.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого, вважаючи його передчасним, посилаючись на презумпцію невинуватості просив відмовити в його задоволенні.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши надані сторонами докази, доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого, виходячи з наступного.

Управлінням СБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000632 від 19.10.2022.

Відповідно до ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави, на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочинів передбачених ст. 438 КК України стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Водночас, положеннями ст. 297-5 КПК України передбачено, що повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування у зв`язку з прийняттям уповноваженим органом рішення про передачу підозрюваного для обміну як військовополоненого публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Копії процесуальних документів, що підлягають врученню підозрюваному, надсилаються захиснику.

30 травня 2023 року у відповідності до ст. ст. 276-278 КПК України складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, яке вручено останньому у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 та повістки про виклик останнього на 03, 05 та 06 червня 2023 року відповідно до вимог ч. 8 ст. 135 КПК України 30 травня 2023 року опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

Однак, у вказані дати підозрюваний не з`явилась, про причини неявки не повідомив.

Постановою слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління СБУ в Харківській області капітаном юстиції ОСОБА_5 від 07 червня 2023 року ОСОБА_6 оголошено у розшук

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 29 квітня 2024 року відносно підозрюваного ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України у випадку неможливості вручення письмового повідомлення про підозру в день його складення воно здійснюється у спосіб, передбачений Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч. 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 Кодексу, зокрема ст. 135 КПК України.

Здійснити повідомлення про підозру шляхом безпосереднього вручення, надіслання поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення повідомлення по телефону або телеграмою не виявилось можливими у зв`язку з перебуванням ОСОБА_6 на території РФ, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, про що слідчим надані достатні докази.

Слідчим надані достатні відомості за результатами проведення оперативно-розшукових заходів на підтвердження тієї обставини, що підозрюваний перебуває на території РФ, тобто держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, про що також вбачається із обставин вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, слідчий суддя погоджується, що є достатні підстави вважати, що підозрюваний умисно переховуються від органів слідства на території РФ, тобто держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

Виходячи з наведеного, слідчий суддя вважає дотриманими при врученні підозрюваному ОСОБА_6 повідомлення про підозру від 30 травня 2023 року вимоги ст. ст. 276-278, 135 КПК України.

Виходячи з фактичних даних, що містяться у долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про достатність зібраних доказів обвинувачення для початку спеціального розслідування у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, а саме: протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 30.01.2023, 09.02.2023, 04.05.2023; протокол проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_7 від 06.03.2023; протокол пред`явлення особи для впізнання від 06.03.2023 за участі ОСОБА_7 ; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 14.03.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 14.03.2023; протокол огляду документів від 18.03.2023 з додатками; висновок експерта №134 від 29.03.2023 (судово психіатрична експертиза); протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 14.03.2023; протокол пред`явлення особи для впізнання від 06.03.2023 за участі ОСОБА_8 ; висновок судово медичного експерта №09-360/2023 від 29.03.2023; висновок судово психіатричного експерта №133 від 29.03.2033; протокол проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_8 від 03.04.2023;. .

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання органу досудового розслідування про здійснення спеціального досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000632 від 19.10.2022.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 297-1 - 297-4 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління СБУ в Харківській області капітана юстиції ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000632 від 19.10.2022, про здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000632 від 19.10.2022 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Черняховська Калінінградської області РФ, громадянина Російської Федерації, військовослужбовця РФ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

У випадку затримання ОСОБА_6 або добровільної його явки до органу досудового розслідування, подальше досудове розслідування щодо нього здійснювати згідно із загальними правилами, передбаченими КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1