Справа № 166/823/24
Провадження 1-кс/166/287/24
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

смт Ратне 24 травня 2024 року

Слідчий суддя Ратнівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

ст.слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №2 (сел Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурором Ратнівського відділу Ковельської окружної ОСОБА_3 , у матеріалах кримінального провадження №0000212 від 23.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ,

в с т а н о в и в:

З клопотання слідує,що близько 17 години 54 хвилини 23 травня 2024 року ОСОБА_5 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Volkswagen» модель «Ventо» реєстраційний номер НОМЕР_1 , всупереч вимогам п. п. 1.7, 2.3 б), 12.1, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (зі змінами та доповненнями відповідно до постанов Кабінету Міністрів України), діючи з необережністю, не маючи перешкод технічного або іншого характеру, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, але легковажно розраховуючи на їх відведення, не переконався, що рух керованого ним транспортного засобу буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, рухаючись із перевищенням допустимої швидкості руху в населених пунктах понад 50 км./год., по вулиці Центральній в селище Ратне, Ковельського району, Волинської області, в напрямку руху від села Прохід до м. Ковель, проявив безпечність та неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, не відреагував на її зміну, а саме своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу, маючи об`єктивну можливість при дотриманні Правил дорожнього руху України виявити та уникнути наїзду на пішохода, допустив наїзд на неповнолітнього ОСОБА_7 , який перебігав проїзну частину дороги з ліва на право відносно руху автомобіля.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній пішохід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку важкого ступеня, правобічної субдуральної гематоми, мозкової коми ІІІ ступеня, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень (п.2.1.3. в/ г/ «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, наказ №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року).

Таким чином, у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, перебуває грубе порушення водієм ОСОБА_5 вимог п. п. 1.7, 2.3 (б), 12.1, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України:

-п. 1.7 водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як велосипедисти, особи, які рухаються в кріслах колісних, та пішоходи. Усі учасники дорожнього руху повинні бути особливо обережними до дітей, людей похилого віку та осіб з явними ознаками інвалідності.

-п. 2.3 (б) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

-п. 12.1 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

-п.12.3 у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

п. 12.4 у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Досудовим розслідуванням встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження .

За погодженням із прокурором Ратнівського відділу Ковельської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_3 старшим слідчим слідчого відділення відділення поліції №2 (сел. Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 24 травня 2024 року повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Зазначено, що відповідно до ст.12 КК України підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років (ст. 286 ч. 2 КК України).

Обгрунтована підозра ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому злочину доводиться наступними доказами: протоколом огляду місця події від 23.05.2024 з додатками; протоколом проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_5 із застосуванням безпереревного відеозапису;висновком судово-медичної експертизи №78 від 24.05.2024 року. Під час проведення досудового розслідування, виникли обґрунтовані підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби. Домашній арешт є запобіжним заходом, який унеможливлює здійснення тиску на інших учасників кримінального провадження та втечу ОСОБА_5 . Крім того ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженніі вчиненню інших кримінальних правопорушень.

У ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, тобто ризиків, визначених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, підозрюваний ОСОБА_5 , знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує, в разі визнання винуватим у вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, усвідомлюючи, що його буде засуджено до реальної міри покарання, а саме до позбавлення волі строком до 8 років, не маючи міцних соціальних зв`язків та постійної роботи, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин, може переховуватися від органу досудового розслідування шляхом перебування в інших населених пунктах, районах та областях, а також виїхати за межі України, зокрема на окуповані території, та в подальшому переховуватися від суду.

Так, ОСОБА_5 ніде офіційно не працює, немає власної сім`ї, є особою призовного віку, а в тому в нього відсутні вагомі стримуючі фактори, які здатні утримувати його за місцем свого нинішнього проживання в АДРЕСА_1 .

Таким чином, є ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Крім цього, ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, тобто переконувати їх, домовлятися, або залякувати на дачу неправдивих свідчень, або будь-яким іншим шляхом незаконно впливати на свідків та потерпілих. Також, ОСОБА_5 , проживаючи в сусідньому населеному пункті з потерпілими, розуміючи, що його може бути засуджено до реальної міри покарання, а саме до позбавлення волі строком до 8 років, може здійснювати психологічний тиск на потерпілих, унаслідок чого останні можуть змінити свої показання.

Таким чином, є ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик незаконно впливати на свідків та потерпілих.

Також, наявні всі підстави вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може вчинити кримінальне правопорушення, оскільки раніше притягався до адміністративної відповідальності за порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів . Отже, вказані обставини свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_5 буде й надалі продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані із порушенням Правил безпеки дорожнього руху.

Таким чином, є ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 .

Ст.слідчий просить застосувати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Прокурор , ст. слідчий підтримали клопотання, з підстав, викладених в ньому. Крім того, прокурор уточнив клопотання, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, заборонивши залишати житло в період з 22 години до 06 години ранку , поклавши обов`язки, передбачені п. 1, п.2,п.3,п.4 ч.5 ст. 194 КПК України, а саме : прибувати до визначеної службоввої особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває , без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи ; утримуватися від спілкування із потерпілою стороною , свідками в справі.

Підозрюваний ОСОБА_5 , його захисник ОСОБА_6 не заперечили проти застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту в період з 22 години до 06 години ранку, проте заперечили покладення обов`язку , визначеного п.2 ч.5 ст. 194 КПК України, а саме : не не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває , без дозволу слідчого, прокурора або суду, оскільки він працює, а тому не матиме можливість відшкодовувати збитки, заподіяні злочином.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

ОСОБА_5 24.05.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Судом установлено, що обгрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України підтверджується наданими слідчим доказами, зокрема протоколом огляду місця події із схемою ДТП від 23.05.2024 ; протоколом проведення слідчого експериментуіз схемою від 23.05.2024 року за участі ОСОБА_5 із застосуванням безпереревного відеозапису;висновком судово-медичної експертизи №78 від 24.05.2024 року, висновком судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/103-246859-11 від 24.05.2024 року, постановою про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речі, що має силу речового доказу від 24.05.2024 року; протоколами допиту свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,повідомлення про травму невиробничого характеру № 9 від 23.05.2024 року та довідкою № 552/01.10./2.24 від 24.05.2024 року комунального некомерційного підприємства " Ратнівська центральна районна лікарня " Ратнівської селищної ради, протоколом допиту законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 ..

ОСОБА_5 затримано о 23 годині 40 хвилин 23 травня 2024 року, що підтверджено протоколом затримання особи,підозрюваної у вчиненні злочину від 23.05.2024 року - безпосередньо після вчинення злочину очевидець , в тому числі потерпілий , або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Термін «обґрунтована підозра» згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Відтак, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

Зважаючи на дані про особу підозрюваного, неодружений, його соціальних зв`язків та постійної роботи, не має власної сім`ї, є особою молодого віку, а тому відсутні вагомі стримуючі фактори , які здатні утримувати його за місцем свого проживання в населеному пункті АДРЕСА_1 .

Таким чином, він може з метою уникнення відповідальності за злочин, в якому підозрюється, може переховуватися від органу досудового розслідування шляхом перебування в інших населених пунктах, районах та областях , а також виїхати за межі України, зокрема на окуповані території, та в подальшому переховуватися від суду.

Таким чином, суд вважає доведений ризик п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Окрім того, підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину за ч.2 ст. 286 КК України , тобто в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом , що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження, раніше притягався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху , що підтверджується інформацією адмінпрактика ВП поліції № 2 ( сел Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, та до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 246 КК України, судимість погашена, що слідує із вимоги про судимість . Отже, вказані відомості вказують, що він може надалі продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення , в тому числі , пов`язані із порушенням правил безпеки дорожнього руху.

Відтак, стороною обвинувачення доведено ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором не доведено ризик , передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що враховуючи, що пред`явлено підозру у тяжкому злочині злочині, проживає в сусідньому населеному пункті з потерпілою стороною та свідками в справі, може здійснювати психологічний тиск на законного представника неповнолітнього потерпілого та незаконно впливати на свідків шляхом переконування їх, домовлятися , залякувати або будь-яким іншим чином незаконно впливати на них.

Так, з протоколу допиту підозрюваного від 24.05.2024 року вбачається, що ОСОБА_5 визнав винуватість, щиро розкаявся та готовий сприяти подальшому досудовому розслідуванню та відшкодувати шкоду.

Таким чином, беручи до уваги визнання винуватості підозрюваним , ризик незаконного впливу його на сторону потерпілого, свідків без зазначення конкретних осіб є надуманим та безпідставним.

Враховуючи наведене, беручи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років позбавлення волі, немає стабільного джерела доходу, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених пунктами 1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи наведене, застосування запобіжного заходу до підозрюваного у виді домашнього арешту,заборонивши залишати житло у період з 22 до 6 години з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених п. 1, п.2 ч.5 ст. 194 КПК України зможе забезпечити його належну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків.

Суд, відмовляє прокурору про застосування обов`язку до підозрюваного ОСОБА_5 - утримуватися від спілкування з потерпілою стороною та свідками в кримінальному провадженні , оскільки не доведено його необхідність у даному кримінальному провадженні, коли потерпілий потребує тривалого лікування в зв`язку з отриманими тяжкими тілесними ушкодженнями.

Враховуючи положення ч.4 ст.176, п.4 ч.3ч.1 ст.219 КПК України, з огляду на повідомлення ОСОБА_5 про підозру 24 травня 2024 року та затримання його 23 травня 2024 року, слідчий суддя визначає строк на який покладаються обов`язки на період досудового розслідування , тобто до 23 травня 2024 року .

Вказаний вид запобіжного заходу, щодо підозрюваного ОСОБА_5 буде достатнім і зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Запобігти ризикам ,зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Клопотання захисника ОСОБА_6 не застосовувати до підозрюваного обов`язку, передбаченого п.2 ч.1 ст. 194 КПК України , оскільки ОСОБА_5 неофіційно працює та матиме можливість відшкодовувати заподіяну шкоду злочином не заслуговує на увагу. Так, підозрюваний ОСОБА_5 не підтвердив документально працевлаштування та покладення такого обов`язку на нього не позбавляє права його на працю та залишення місця проживання чи перебування з дозволу слідчого, прокурора або суду.

Керуючись ст. ст.181, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

Задовольнити клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_5 , строком до 23 липня 2024 року, заборонивши залишати житло за адресою АДРЕСА_1 у період з 22 до 06 години наступного дня , окрім випадку оголошення у Волинській області сигналу повітряної тривоги для евакуації в укриття .

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, а також виконувати покладені обов`язки, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває - АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 з -під варти в залі судового засідання.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 передати для виконання до відділення поліції №2 (сел Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області.

Згідно до ч.4 ст.181 КПК України, відділення поліції №2 (сел Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області зобов`язаний негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчого.

Працівники органу Національної поліції України з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала , якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному.

Дата оголошення повного тексту ухвали - 0 08:30 год 28 травня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1