Справа №463/944/23
Провадження №1-кп/463/188/24
В И Р О К

іменем України

20 травня 2024 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

та захисника ОСОБА_4

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні, розглянувши у формі спеціального судового провадження кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000181 від 28.04.2022 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вільхове, Щастинського району, Луганської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений ОСОБА_5 у квітні 2022 р., будучи громадянином України, перебуваючи на посаді пожежника рятувальника 24 ДПРЧ ГУ ДСНСУ у Луганській області, знаходячись на території окупованого зс рф - смт. Станиця Луганська, Станично-Луганського району Луганської області, діючи умисно, ігноруючи передбачений Конституцією України громадянський обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, прийняв пропозицію від невстановлених досудовим розслідуванням осіб з числа представників окупаційної влади Луганської області та добровільно прийняв присягу на вірність республіці, народу і так званому «Министерству чрезвычайных ситуаций и ликвидации последствий стихийных бедствий Луганской народной республики» (далі МЧС «ЛНР»), в подальшому зайняв посаду працівника незаконного правоохоронного органу, а саме «пажарника пожарно-спасательного поста (пгт. Станица Луганская) МЧС ЛНР», створеного представниками держави-агресора на території тимчасово окупованого АДРЕСА_2 . Вказаний незаконний орган окупаційною владою розміщений за адресою АДРЕСА_3 .

Прийнявши вищевказану пропозицію, у точно не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше ніж 19.04.2022, ОСОБА_5 склав присягу окупаційній владі, як співробітник вищевказаного незаконного правоохоронного органу, та був представлений окупаційною владою Луганської області як працівник МЧС ЛНР.

Таким чином, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч.7 ст.111-1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 будучи належним чином повідомлений про призначене підготовчі судове засідання та судові засідання на сайті Личаківського районного суду м. Львова та газеті «Урядовий кур`єр» в судові засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, тому за клопотанням прокурора ухвалою суду від 06.09.2023 року ухвалено здійснювати спеціальне судове провадження на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000181 від 28.04.2022 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

Інтереси обвинуваченого ОСОБА_5 як на досудовому слідстві так і під час здійснення спеціального судового провадження представляє захисник ОСОБА_4 .

Суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України доведена наступними доказами.

Згідно копії паспорта серії НОМЕР_1 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України.

Як вбачається із заяви - анкети від 18.08.2020 року для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру (а.с.10 т.2), ОСОБА_5 сам зазначав, що він є громадянином України, отримав паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , 08.09.1999 року, який виданий Станично-Луганським РС УДМС в Луганській області, був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Також ним зазначено номер мобільного телефону НОМЕР_2 .

З витягу з наказу № 200 від 30.06.2021 року (а.с.167 т.1) вбачається, що ОСОБА_5 призначений на посаду пожежного-рятувальника 24 державної пожежно-рятувальної частини головного управління ДСУ з НСА у Луганській області.

Як вбачається із протоколу огляду від 29.07.2022 р. (а.с. 40-45, том 2) об`єктом огляду є стаття з фото на сторінці інформаційного новинного сайту « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який ймовірно належить так званій · «Луганській народній республіці» (далі - «ЛНР), за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

У ході перегляду вказаного сайту встановлено, що за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 знаходиться стаття « ІНФОРМАЦІЯ_5 » з фото, яка розміщена 19.04.2022 року о 17:54 год.

Згідно даного посилання ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), отримано дані, що на вказаному фото чоловік другий з правого боку ззовні схожий на громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , пacпopт громадянина України серії НОМЕР_1 , пожежного - рятувальника 24 Державної пожежно-рятувальної частини ГУ ДСНС України у Луганській області у звані молодшого сержанта служби цивільного захисту, який зрадив присязі українському народові та перейшов на бік ворога в умовах військового стану, на фото приймає присягу на вірність окупаційній владі т.зв. «ЛНР».

До цього протоколу долучено оптичний диск DVD-R, на якому збережені фотозображення у форматі «Word», які відображені у протоколі огляду.

Згідно з протоколів пред`явлення осіб для впізнання від 28.06.2022, свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 впізнали ОСОБА_5 16.05.1996 р. пожежного - рятувальника 24 Державної пожежно-рятувальної частини ГУ ДСНС України у Луганській області, як особу, яка на фотознімку вишикувалася для прийняття присяги на вірність окупаційній владі т.зв. «ЛНР», зрадивши присягу українському народу.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/107-22/8008-ФП від 13.10.2022 р. 9а.с.(а.с. 78, том 2) встановлено, що у файлі з назвою «Степнов ІД картка», наданому ТУ ДМС України у Львівській області, та на фотозображеннях, наданих у якості об`єкта дослідження, а саме на фотозображеннях у файлах формату «.jpg» із назвою « ІНФОРМАЦІЯ_6 » та формату «.png» із назвою «СТЕІШОВ ФОТО 2» на компакт-диску DVD-R, щo дається зображена одна і та сама особа.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду показав, що до 24.02.2022 року проходив службу у 24 Державної пожежно-рятувальної частини ГУ ДСНС України у Луганській області разом із ОСОБА_5 . Йому відомо, що обвинувачений ОСОБА_8 прийняв присягу МЧС ЛНР з фотографій розміщених на відповідному сайті. Жодних сумнівів, що на фото саме ОСОБА_5 не має, оскільки вони добре знайомі. Після повномасштабного вторгнення та окупації Станиці-Луганської, приблизно 24-25 березня 2022 представниками окупаційної влади, йому та іншим пожежникам було запропоновано прийняти присягу ЛНР як працівникам МЧС. Наступного дня він, на власному автомобілі покинув окуповану територію, також виїхали більшість його співробітників. Ознайомившись в судовому засіданні із наданими прокурором фотознімками осіб, які приймають присягу на вірність так званому МЧС «ЛНР» підтвердив особу ОСОБА_5 . Вважає, що ОСОБА_5 прийняв присягу добровільно, оскільки особливих перешкод відмовитись та залишити окуповану території не було.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду повідомив, що також тривалий час працював разом з обвинуваченим ОСОБА_5 у 24 Державної пожежно-рятувальної частини ГУ ДСНС України у Луганській області. Дав аналогічні за змістом покази із свідком ОСОБА_6 . Вважає, що жодних перешкод відмовитись від пропозиції окупаційної влади не було, також всі бажаючі могли покинути окуповану територію. Крім цього повідомив, що обвинувачений і раніше підтримував сепаратистські погляди. Ознайомившись в судовому засіданні із наданими прокурором фотознімками осіб які приймають присягу на вірність так званому МЧС «ЛНР» підтвердив особу ОСОБА_5

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в України», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався Указами Президента України.

Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 квітня 2022 р. за № 453/37789, затверджено Перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25 квітня 2022 року і до них віднесено Станично-Луганську селешну територіальну громаду. Із загальнодоступних джерел відомо, що АДРЕСА_2 було окуповано російськими військами 24 лютого 2022 року.

Таким чином, винуватість обвинуваченого у скоєному є доведена повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 7 ст. 111-1 КК України кваліфіковано правильно, оскільки він, будучи громадянином України, добровільно зайняв посаду у правоохоронному органі створеному на тимчасово окупованій території України - так званому «Министерстве чрезвычайных ситуаций и ликвидации последствий стихийных бедствий Луганской народной республики» та був представлений окупаційною владою Луганської області як працівник МЧС ЛНР.

Ухвалою Личаківського районного суду міста Львова від 06 вересня 2023 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, визначено здійснювати у спеціальному судовому провадженні відповідно до ч.3 ст.323 КПК України, у відсутності обвинуваченого, оскільки він чотири рази у судові засідання не з`явився і переховується на непідконтрольній території Україні. Отже, судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого ОСОБА_5 (in absentia), який показань суду не надавав та будь-яких клопотань від останнього на адресу суду також не надходило.

Інформація про виклик обвинуваченого в усі судові засідання, підлягала публікуванню у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме у газеті «Урядовий кур`єр» та на веб-сайті Личаківського районного суду м. Львова, відповідно до вимог ст. 323 КПК України.

З наведеного вбачається, що обвинувачений належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився та не був доставлений, в зв`язку з чим у суду не було підстав для проведення судового розгляду згідно із загальними правилами, передбаченими КПК України з участю обвинуваченого.

При цьому, суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_5 від здійснення свого права предстати перед українським судом та захищати себе безпосередньо в такому суді, та так само свідчать про наявність у нього наміру ухилитись від кримінальної відповідальності. В той же час, ухилення обвинуваченого від правосуддя суд оцінює як реалізацію останніми його невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п.3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), та як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч.3 ст. 323 КПК України) суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого, як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, сприяє забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом.

Так, з метою дотримання прав та законних інтересів обвинуваченого ОСОБА_5 та на виконання вимог ч. 3 ст. 323 КПК України, дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника - адвоката ОСОБА_4 , що був забезпечений державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Львівській області.

Оскільки ч. 4 ст. 46 КПК України передбачає, що захисник користується процесуальними правами підозрюваного, обвинуваченого, захист якого він здійснює, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо підозрюваним, обвинуваченим та враховуючи, що судовий розгляд здійснюється за відсутності обвинуваченого (in absentia), суд забезпечив захиснику право користуватись усіма правами обвинуваченого передбаченими КПК України.

З огляду на вказане, суд вважає, що були здійснені всі можливі, передбачені законом заходи, щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні зазначила, що не мала можливості зв`язатися з обвинуваченим та з`ясувати в нього правову позицію щодо пред`явленого обвинувачення. Водночас, захисник належним чином приймала участь у реалізації права на захист обвинуваченого під час судового розгляду, брала участь у дослідженні письмових доказів, допиті свідків та висловила свою позицію з приводу недоведеності вини останнього у даному кримінальному провадженні, посилаючись на те, що органом досудового розслідування не проведено допит обвинуваченого і не з`ясовано обставини чому він залишився на окупованій території та чи добровільно погодився зайняти посаду в правоохоронних органах на окупованій території.

Разом з тим, суд аналізуючи отримані докази, вважає, що така позиція захисту спростовується наданими прокурором доказами, зокрема показами свідків.

Так, з матеріалів кримінального провадження та показань свідків вбачається, що обвинувачений, будучи громадянином України, обіймаючи посаду пожежника рятувальника 24 ДПРЧ ГУ ДСНСУ у Луганській області, добровільно вступив на службу цивільного захисту та відповідно склав присягу на вірність українському народові. Таким чином, він усвідомлював, що як громадянин України, проходячи службу цивільного захисту на посаді пожежника - рятувальника, зобов`язаний згідно зі ст. 68 Конституції України неухильно дотримуватися Конституції України та законів України.

В той же час, з матеріалів кримінального провадження та показань свідків відомо, що ОСОБА_5 прийняв присягу так званому МЧС «ЛНР», а в подальшому зайняв посаду працівника незаконного правоохоронного органу, а саме «пажарника пожарно-спасательного поста МЧС «ЛНР», створеного представниками держави-агресора на території тимчасово окупованого району Луганської області.

Також з матеріалів кримінального провадження та показань свідків встановлено, що більшість працівників 24 ДПРЧ ГУ ДСНСУ у Луганській області після окупації російськими окупаційними військами залишили окуповану територію і вибули на підконтрольну Україні територію і підрозділ продовжив виконувати свої завдання.

А тому цими доказами підтверджено, що обвинувачений свідомо, добровільно не залишив територію України та добровільно зайняв посаду в незаконних правоохоронних органах. При цьому він усвідомлював, що є громадянином України, що складав присягу і урочисто поклявся завжди залишатися відданим українському народові, неухильно дотримуватися Конституції та законів України, бути чесним, сумлінним і дисциплінованим.

Добровільно зайнявши посаду у правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, обвинувачений також усвідомлював, що цим він допомагає агресору створити вертикаль незаконних органів влади та приймає участь в реалізації та підтримки рішень та дій держави-агресора.

Призначаючи покарання обвинуваченому, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Обставини, які пом`якшують покарання, відсутні. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення ним злочину з використанням умов воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, об`єктом якого стали суспільні відносини, пов`язані зі збройною агресією російської федерації та національною безпекою України, особу винного, який раніше не судимий, за місцем проходження служби до часу вчинення кримінального правопорушення характеризувався позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного, особу обвинуваченого, а також враховуючи те, що обвинувачений вчинив даний злочин умисно, усвідомлюючи свої дії, які полягли у колабораційній діяльності, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі з додатковим покаранням у виді позбавлення права обіймати будь-які посади в органах державної влади на певний строк та конфіскацією всього майна.

Саме таке покарання буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, тяжкості скоєного, обставинам кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, а також не тільки меті покарання, передбаченій ст. 50 КК України, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.

Також слід вирішити питання про стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат на залучення експертів. Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 січня 2023 року обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення строку дії.

На думку суду підстави для зміни обраного обвинуваченому запобіжного заходу, до набрання вироком законної сили, відсутні.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосувались.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, та призначити йому покарання у виді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах строком на 12 (дванадцять) років з конфіскацією всього майна.

Строк відбуття покарання засудженому обчислювати з дня приведення вироку до виконання, тобто із дня фактичного взяття його під варту.

Обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою безстроково та без визначення застави - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 3020,48 грн.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити захиснику та прокурору.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в порядку та строки визначені ст.395 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду через суд, який ухвалив вирок.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1