Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/971/24
Провадження № 1-кс/723/1656/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2024 року м. Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького

районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сторожинець клопотання слідчого СВ ВП № 1 (м.Сторожинець) Чернівецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с. Селятин Путильського району Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця. Зі слів - освіта неповна середня, не одруженого, але співмешкає із жінкою, яка має дитину і яка є в даний час вагітною, не працюючого офіційно але працює по найму, раніше не судимого, підозрюється в скоєнні злочинів, що передбачені ч.2 ст.342, ч.2 ст. 345, ч.2 ст. 262 КК України

встановив:

Слідчий СВ ВП № 1 (м.Сторожинець) Чернівецького районного управління поліції Головного управляння Національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_6 , (в подальшому - слідчий), звернувся в суд з клопотанням, погодженим із прокурором Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 (в подальшому прокурор), про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , посилаючись на те, що в провадженні знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000139 від 13.03.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст. 345, ч.2 ст. 262 та ч.1 ст. 263 КК України.

Зазначав, що підозрюваний ОСОБА_7 13 березня 2024 року біля 16 години 30 хв., рухаючись на вантажному автомобілі марки «Івеко 45 10» білого кольору з державними номерними знаками НОМЕР_1 разом із ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які перебували в кузові вказаного транспортного засобу про вул. Центральній с. Ясени Чернівецького району Чернівецької області був зупинений поліцейськими офіцерами громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області капітаном поліції ОСОБА_10 та капітаном поліції ОСОБА_11 у зв`язку з порушенням правил дорожнього руху.

Після зупинки ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 усвідомлюючи що перед ними знаходяться працівники поліції, які були одягнуті у форменний одяг Національної поліції України, в ході з`ясування обставин адміністративного правопорушення, вчиненого водієм транспортного засобу, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, вчинили активні дії спрямовані на опір працівникам правоохоронного органу, шляхом штовхання, шарпання за форменний одяг та нанесення ударів по різним частинам тіла поліцейських, вчинивши останнім опір та переслідуючи прямий умисел на вчинення насильства відносно поліцейських ОСОБА_11 та ОСОБА_10 умисно і цілеспрямовано нанесли ряд ударів кулаками рук, ногами та фрагментом металевої труби, по різним частинам тіла поліцейських, спричинивши їм тілесні ушкодження.

Ініціатор клопотання стверджує, що підставою для внесення клопотання є наявність в діях ОСОБА_4 ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст. 345, ч.2 ст. 262 КК України. Прокурор вважає, що ОСОБА_4 вчинив два кримінальні правопорушення які класифікуються, як нетяжкі злочини і один злочин тяжкий про що зібрано достатньо доказів. Він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідка та осіб із якими вчинив кримінальні правопорушення та може вчинити інше кримінальне правопорушення. Будь-які інші запобіжні заходи не зможуть запобігти наведеним ризикам, а тому просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою.

В судовому засіданні, прокурор клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримав, посилаючись на викладені в клопотанні обставини та ризики.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 , в ході судового розгляду, клопотання не визнали. Підозрюваний не визнав своєї винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень. Він дійсно їхав в кузові автомобіля яким керував ОСОБА_7 і після зупинки автомобіля зліз із кузова тільки для того щоб розборонити ОСОБА_7 та інших в т.ч. поліцейських. Він не бив поліцейських не вчиняв їм опору та не викрадав пістолет, оскільки його забрав ОСОБА_7 . Після інциденту він поїхав до свого брата в м. Чернівці бо на наступний день мав іти до роботи.

Захисник доповнив, що для нього незрозумілим є, а в підозрі не висвітлено, яку дію вчинив ОСОБА_4 з метою вчинення опору працівникам поліції, тобто об`єктивну сторону цього правопорушення взагалі не розкрито. Крім того не вказано і не доведено які саме насильницькі дії вчинив підозрюваний по відношенню до поліцейських і чим ногами руками чи іншими речами. Жодних експертних висновків з цього приводу не надано. Крім цього захисник вважає не підтвердженими і ризики оскільки потрібно оцінити роль кожного в тій ситуації яка склалася При доказуванні викрадення пістолета прокурор не послався на характер пострілу з нього і яким чином його підзахисному було поранено руку, і зважаючи на вказане, захисник вважає, що підозрюваний вправі був вихопити пістолет у поліцейського, який стріляв. Кваліфікація щодо викрадення пістолета є необгрунтована і абсурдна. Просив врахувати, що і поліцейські яких побили і слідчі які проводять досудове розслідування підпорядковуються одному органу, що в даному випадку, на його думку, це є порушенням.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, якими прокурор обґрунтовує свої доводи, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання встановлено, що 13 березня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000139 внесено запис про вчинення ОСОБА_7 та ще трьома особами, кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст. 345, ч.2 ст. 262 та ч.1 ст. 263 КК України .

16 березня 2024 року ОСОБА_4 , в присутності захисника було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст. 345, ч.2 ст. 262 КК України з приводу - опору працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків (ч.2 ст. 342); умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків (ч.2 ст. 345) та викрадення вогнепальної зброї, вчинене за попередньою змовою групою осіб (ч.2 ст.262).

Судом оглянуто і оголошено докази додані до клопотання, а саме:

-протокол допиту потерпілого працівника поліції ОСОБА_11 , який в ході допиту підтвердив факт вчинення опору під час складання адміністративних матеріалів за порушення ОСОБА_7 Правил дорожнього руху, факт їх побиття ОСОБА_7 та ще трьома особами в т.ч. ОСОБА_4 ;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.03.2024 року згідно якого потерпілий ОСОБА_11 серед чотирьох фотознімків впізнав на фотознімку під № 2 (згідно довідки слідчого) ОСОБА_4 , який спільно із іншою особою повалили його на землю, нанесли тілесні ушкодження та протиправно заволодів зброєю;

-протокол допиту потерпілого працівника поліції ОСОБА_10 , який також в ході допиту підтвердив факт вчинення їм опору під час складання адміністративних матеріалів за порушення ОСОБА_7 Правил дорожнього руху, факт їх побиття ОСОБА_7 та ще трьома особами в т.ч. ОСОБА_4 ;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.03.2024 року згідно якого потерпілий ОСОБА_10 серед чотирьох фотознімків впізнав на фотознімку під № 3 (згідно довідки слідчого) ОСОБА_4 , який перебував в кузові вантажного автомобіля та в подальшому вчинив опір працівникам поліції і наносив тілесні ушкодження поліцейському ОСОБА_11

- протокол допиту свідка ОСОБА_12 , яка вказала на осіб, які їхали із ОСОБА_7 на автомобілі після розпиття ними алкогольних напоїв,

Із вказаного очевидно вбачається, що повідомлена підозра у вчиненні ОСОБА_4 злочинів передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст. 345, ч.2 ст. 262 КК України, є обґрунтованою.

При цьому слідчий суддя не погоджується із стороною захисту, щодо необґрунтованістю підозри, оскільки всі заперечення стосуються обставин, які необхідно встановлювати в судовому засіданні при розгляд кримінального провадження по суті, а не в засіданні по розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу

Продовжуючи вирішення питань зазначених в ст.194 КПК України, а саме щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор, слідчий суддя встановив, що в розглядуваному клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також безпосередньо в судовому засіданні прокурор зазначив про наявність трьох, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України ризиків, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, може незаконно впливати на свідка, та інших співучасників злочину і може вчинити нові кримінальні правопорушення оскільки не визнає авторитету органів державної влади, а відповідно відсутні стримуючі фактори для запобігання вчиненню нових злочинів.

Вивчивши всі ризики на які посилається прокурор, слідчий суддя знаходить їх, окрім ризику щодо можливості вчинення нових злочинів, актуальними і підтвердженими, оскільки ОСОБА_4 перебуваючи на волі матиме змогу переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду так як подібні дії він вже вчинив покинувши місце вчинення кримінальних правопорушень. І разом з іншими підозрюваними, окрім ОСОБА_7 , направились в м. Чернівці де їх всіх але в різних місцях було затримано через два дні. Покинення місця кримінальної пригоди підозрюваним ОСОБА_4 , яка мала місце за участі в т.ч. підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя оцінює, як втечу та переховування оскільки саме така поведінка підозрюваного, на думку «стороннього спостерігача», свідчить про причетність особи до вчинення злочину і до намагання щось приховувати.

При цьому слідчий суддя оцінює ризики з точки зору їх доказаності але не події яка відбулася, а події яка може відбутися в майбутньому.

Доказів того, що підозрюваний спішив на роботу, і що в нього є робота, яку він заперечував при встановленні його анкетних даних, суду не надано, а тому такий поспішний рух в м. Чернівці та ще й з іншими підозрюваними суд розцінює, як втечу з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Вчинивши таке переховування, підозрюваний не виключено, що може його вчинювати і повторно через бажання уникнути кримінальної відповідальності.

Внаслідок встановленої підстави для наявності ризику щодо можливості переховування від органів досудового розслідування та/або суду по причині уникнення від кримінальної відповідальності підозрюваний ОСОБА_4 може також впливати і на свідка ОСОБА_12 , яка дала викривальні показання щодо нього та інших співучасників і до того ж являється працівницею на фермі ОСОБА_7 , де працював також і ОСОБА_4 , що беззаперечно призводять до можливості впливу ОСОБА_4 на вказаного свідка, а також на інших співучасників, які всі разом домовившись скривалися від органів досудового розслідування та таємно пробиралися вночі до м. Чернівці, свідчить про наявність ризику щодо можливості незаконного впливу на свідка та на співучасників.

Не підтвердженим, на думку слідчого судді є ризик щодо можливості вчинення ОСОБА_4 інших кримінальних правопорушень.

Оцінюючи наявність чи відсутність вказаного ризику, щодо можливості вчинення нового злочину, слідчий суддя враховує те, що підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності про що свідчить відповідний документ, а саме вимога УІАП ГУНП в Чернівецькій області та довідка про судимість, однак прокурор не посилається на вказане і не зазначає попередню судимість, як ризик.

Що стосується обставин викладених в клопотанні щодо підтвердження такого ризику, слідчий суддя враховує їх як характеризуючі особу підозрюваного обставини з точки зору суб`єктивного відношення підозрюваного до авторитету органів державної влади, зокрема і правоохоронних органів та зважає на те, що підозрюваний ОСОБА_4 висловлює таке своє ставлення до працівників поліції незаконними методами, шляхом їх побиття, а не в установленому законом порядку.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 чи іншого, більш м`якого, запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Крім цього слідчий суддя враховує також і вимоги п.п.3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, де в рішеннях цього органу у справах Летельє проти Франції, Томазі проти Франції, Мансур проти Туреччини зазначено, що ймовірність переховування особи не може оцінюватися лише на основі покарання, що загрожує даній особі, при цьому слід враховувати й інші релевантні обставини, які ж або можуть підтвердити ймовірність втечі або ж зробити її незначною.

Тобто, ризики не можуть оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

При цьому у рішенні Страсбурзького суду по справі В. проти Швейцарії стверджено, вже зазначену обставину та вказано, що при цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з іншими державами та його міжнародні контакти, наявність паспортів, наявність сім`ї, товаришів та ін.

Таким чином в суді доведено існування двох ризиків передбачених в ст.177 КПК України. Виходячи з цього слідчий суддя вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання підозрюваного під вартою, буде недостатнім для запобігання вказаним ризикам.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довів наявність всіх обставин передбачених пунктами 1, 2 та 3 ч.1 ст.194 КПК України, що свідчить про обґрунтованість клопотання. Існування всіх вказаних обставин в сукупності, виключають застосування до підозрюваного ОСОБА_4 інших більш м`яких запобіжних заходів, а тому слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_4 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому доводи захисника підозрюваного щодо відсутності ризиків слідчий суддя знаходить неспроможними, а необхідність застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, у вигляді цілодобового домашнього арешту, не спростовують висновків слідчого судді, оскільки слідчим суддею враховується також і тяжкість злочинів у яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 .

Слідчий суддя враховує також і обставини визначені статтею 178 КПК України та констатує, що підозрюваний здоровий і не є інвалідом, соціальні зв`язки у нього в місці проживання, не міцні оскільки доказів наявності сім`ї, дітей і вагітної співмешканки суду не надано, постійного місця роботи не має, позитивна репутація не підтверджена ні прокурором ні стороною захисту, а нахабне поводження із працівниками поліції свідчить про негативну репутацію, оскільки таке поводження із правоохоронцями взагалі неможливе в правовій, демократичній державі.

Враховуються також і вимоги ст. 183 КПК України, щодо можливості застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою при обґрунтованості підозри у вчиненні не тяжкого злочину за який передбачено покарання до п`яти років позбавлення волі, оскільки прокурор довів, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховувався від органу досудового розслідування.

Зважаючи на норми зазначені в ч.3 та ч.4 ст.183 КПК України, суд не визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, оскільки розглядуване клопотання стосується злочину, який спричинив нанесення шкоди здоров`ю людини, яка сама, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні, згідно ст.3 Конституції України, найвищою соціальною цінністю.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 184, 194, 196, 197, 206, 395, 492 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор», строком 60 (шістдесят) днів.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто з 21 години, 50 хвилин 15 березня 2024 року.

Строк дії ухвали - до 21 години 50 хвилин 13 травня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя Іван ЯКІВЧИК