Справа № 331/5/22
Провадження № 1-кс/331/1007/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі у режимі відеоконференцзв`язку скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого слідчого відділення ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування скарги зазначив наступне.

СВ відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області здійснюється кримінального провадження № 0001238 від 16.07.2020 року, зареєстрованого за його заявою.

05.04.2024 року при розгляді скарги на бездіяльність слідчого, уповноваженими особами ВП №2 Запорізького РУП було долучено постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання.

Дану постанову вважає такою, що винесена передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин правопорушення у зв`язку із таким.

Викладені доводи у постанові від 15.03.2024 року про відмову у задоволенні клопотання не відповідають дійсності.

Наприкінці лютого 2024 року слідчий ВП №2 Запорізького РУП ОСОБА_4 запропонував йому провести допит, щодо встановлення додаткових фактів та обставин вчиненого кримінального корупційного правопорушення з метою підтвердження набуття ним статусу викривача.

Приблизно 29.02.2024 року було проведено допит для встановлення додаткових обставин вчиненого корупційного правопорушення, під час якого встановлено, що виконуючи обов`язки директора департаменту ЖКГ Запорізької міської ради йому стало відомо про вчинення корупційного правопорушення.

Також встановлено місце, засіб та осіб, які вчинили вказане правопорушення та суму збитків, нанесену МКП "Основаніє" та міському бюджету, тобто фактичні дані, які підтверджують вчинення корупційного правопорушення..

У зв`язку з цим, маючи внутрішнє, обґрунтоване переконання, що інформація є достовірною, він звернувся з повідомленням про вчинення корупційного правопорушення до правоохоронних органів, внаслідок чого було внесені відомості до ЄРДР та зареєстровано кримінальне провадження.

Однак, слідчим про проведення допиту його в якості викривача відмовлено.

Просить суд, скасувати постанову слідчого відділення ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 від 15.03.2024 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про набуття ним статусу викривача; зобов`язати слідчого СВ ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 розглянути його клопотання від 12.03.2024 року та надати письмову відповідь.

В судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку ОСОБА_3 підтримав подану скаргу, просив її задовольнити в повному обсязі. Додатково під час розгляду скарги пояснив, що відповідає вимогам викривача, встановленими роз`ясненнями НАЗК та вимогами кримінального процесуального закону. Пояснив, що саме його показами та заявою про вчинення кримінального правопорушення встановлено обставини можливого вчинення корупційного правопорушення, однак ці факти не відображені у постанові, яка оскаржується.

Уповноважена особа ВП №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про дату, час та місце судового засідання належним чином.

Згідно із приписами ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги з додатками, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Відповідно до ст. 116 КПК України, процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження.

Слідчим суддею встановлено, що відділом поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001238 від 16.07.2020 р.

Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, в межах кримінального провадження №0001238 відомості про кримінальне правопорушення внесені 16.07.2020 за заявою ОСОБА_3 із попередньою кваліфікацією за ч. 5 ст. 191 КК України.

У межах вказаного кримінального провадження, ОСОБА_3 до відділу поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області 12.03.2024 року подано клопотання про проведення слідчих дій, а саме зобов`язання допитати його у статусі викривача.

Згідно ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до постанови слідчого СВ відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 15.03.2024 року, в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про проведення допиту останнього в якості викривача відмовлено.

Постанова обґрунтована тим, що у матеріалах справи відсутні підстави для допиту ОСОБА_3 у якості викривача, оскільки ним не надавалася конкретна інформація щодо обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому.

Кожен українець, іноземець чи особа без громадянства може повідомити про факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень чи інших порушень Закону України «Про запобігання корупції». Такі повідомлення можна надіслати до правоохоронних органів чи спеціалізованих органів, наприклад, НАЗК чи НАБУ.

Будь-яка людина може повідомити про корупцію, якщо переконана, що її інформація є достовірною.

Відповідно до абз. 20 ч. 1 ст. 1 Закону викривач - це фізична особа, яка за наявності переконання, що інформація є достовірною, повідомила про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону, вчинених іншою особою, якщо така інформація стала їй відома у зв`язку з її трудовою, професійною, господарською, громадською, науковою діяльністю, проходженням нею служби чи навчання або її участю у передбачених законодавством процедурах, які є обов`язковими для початку такої діяльності, проходження служби чи навчання.

Згідно з п. 162 ч. 1 ст. 3 КПК України викривач - це фізична особа, яка за наявності переконання, що інформація є достовірною, звернулася із заявою або повідомленням про корупційне кримінальне правопорушення до органу досудового розслідування. Таким чином, викривачем може бути особа, яка повідомила про: 1) корупційні та пов`язані з корупцією кримінальні правопорушення, визначені у примітці ст. 45 КК України; 2) пов`язані з корупцією адміністративні правопорушення, визначені главою 13-А КУпАП; 3) будь-які інші порушення Закону.

Згідно із ч. 1 ст. 533 Закону права викривача виникають з моменту повідомлення інформації про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону. Так, наявність в особи переконання, що інформація є достовірною - це суб`єктивне почуття впевненості особи у правдивості повідомленої нею інформації про можливі факти вчинення іншою особою корупційного або пов`язаного з корупцію правопорушення, іншого порушення Закону, що базується на її життєвому/професійному досвіді, сукупній оцінці об`єктивності джерела та змісту такої інформації, інших обставинах.

Закон має вимоги до джерела, з якого викривачу стала відома інформація про корупцію. Джерелом інформації може бути: трудова і професійна діяльність - тобто, коли про корупційні правопорушення дізнаються під час роботи; господарська діяльність; громадська діяльність; наукова діяльність; проходження служби чи навчання; участь у передбачених законодавством процедурах, які є обов`язковими для початку такої діяльності; проходження служби чи навчання.

Викривач володіє фактичними даними про обставини правопорушення: місце вчинення правопорушення, час його вчинення, особу, яка вчинила корупцію. Ця інформація може бути перевірена і підтверджує можливе вчинення корупції. Також можна надавати документи, які підтверджують вчинення злочину. Викривач повідомляє про корупцію, використовуючи передбачені законом способи. Про ці способи йдеться у Законі.

Отже, якщо особа, яка повідомила про корупційне порушення, дотрималася усіх необхідних умов, вона вважається викривачем. Якщо ж хоча б один з пунктів не врахований під час повідомлення про корупцію - особа є заявником.

В ухвалі слідчого судді по справі 331/5/22 (провадження № 1-кс/331/38/2024) зазначено наступне: «Слідчим суддею досліджені матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001238 від 16.07.2020 року, однак вони містять лише коротку заяву ОСОБА_3 про вчинене кримінальне правопорушення, де він зазначає, що під час дослідження матеріалів іншого кримінального провадження йому стало відомо про протиправні дії певних осіб. Матеріали провадження не містять даних, на які посилався скаржник щодо обставин, за яких йому стало відомо про вчинене правопорушення (а саме перебування на посаді у органах місцевого самоврядування), не містить також кримінальне провадження будь-якої інформації, щодо обставин кримінального правопорушення, які були повідомленні скаржником. Також, слідчим суддею встановлено, що у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 взагалі не допитувався. З огляду на викладене, суд вважає постанову від 30.11.2023, винесену слідчим ОСОБА_4 передчасною, та такою, що підлягає скасуванню.»

Оскаржувана постанова слідчого від 15.03.2024 р. вмотивована лише тим, що в матеріалах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001238 від 16.07.2020 року, міститься лише коротка заява ОСОБА_3 про вчинене кримінальне правопорушення, де він зазначає, що під час дослідження матеріалів іншого кримінального провадження йому стало відомо про протиправні дії певних осіб. В заяві не міститься даних, щодо обставин, за яких заявнику стало відомо про вчинене правопорушення. Також, у заяві будь-якої інформації, щодо фактичних обставин кримінального правопорушення, не викладено. В ході досудового розслідування ОСОБА_3 було допитано в якості свідка з метою встановлення фактичних даних та з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з роз`ясненнями Національного агентства з питань запобігання корупції «Щодо правового статусу викривача у кримінальному провадженні» від 26.10.2020 №10, Відповідно до вимог абз.20 ч.1 ст. 1 та абз. 2 ч. 2 ст. 53-2 Закону України «Про запобігання корупції» особа вважається викривачем аз сукупності таких умов:

здійснити повідомлення повинна фізична особа (громадянин України, іноземець, особа без громадянства), у якої наявне переконання, що інформація є достовірною;

наведена у повідомленні інформація має містити фактичні дані, що підтверджують можливе вчинення іншою особою корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, інших порушень Закону, які можуть бути перевірені;

повідомлена особою інформація стала їй відома у зв`язку із трудовою, професійною, господарською, громадською, науковою діяльністю, проходження нею служби чи навчання або ї участю у передбачених законодавством процедурах, які є обов`язковими для початку- такої діяльності, проходження служби чи навчання.

Таким чином, уразі відсутності хоча б однієї вищевказаної умови, особа не може вважатися викривачем.

Наявність у викривача внутрішнього переконання, що інформація є достовірною, - це стан упевненості особи в тому, що інформація, яку вона повідомляє, свідчить про можливі факти вчинення корупційного правопорушення, і цей стан ґрунтується на ї знанні ознак корупційного правопорушення, життєвому чи професійному досвіді або інших обставинах. Достовірність інформації ї властивість підтверджувати наявність чи відсутність фактичних даних про можливі факти корупційних правопорушень, заснована на внутрішньому переконанні викривача. У випадку якщо у повідомленні викривача наведена інформація про вчинення корупційного кримінального правопорушення, але органом досудового розслідування внесено відомості до ЄРДР аз статтею кримінального закону, про кримінальне правопорушення, яке не є корупційним, особа не набуває процесуального статусу викривача, але набуває статус заявника.

Формами звернення викривача до органу досудового розслідування є заява (повідомлення) про корупційне кримінальне правопорушення. Заява (повідомлення) може бути письмовою або усною і наданою безпосередньо під час особистого звернення заявника до органу досудового розслідування. Усні заяви (повідомлення) викривача уповноважена службова особа органу досудового розслідування вносить до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення.

Фактичні дані у заяві викривача мають складатися з інформації про конкретний факт кримінального корупційного правопорушення.

Заява (повідомлення) викривача про кримінальне корупційне правопорушення має містити усі відомі викривачу відомості, зокрема, про: обставини правопорушення; місце і час його вчинення; спосіб вчинення; особу, яка вчинила правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням тощо.

Вивченням оскаржуваної постанови слідчого від 15.03.2024 р. встановлено, що в постанові належним чином не зазначено, яким вимогам абз.20 ч. 1 ст. 1 та абз. 2 ч. 2 ст. 53-2 Закону України «Про запобігання корупції» не відповідає не тільки письмова заява ОСОБА_3 , а і його усні пояснення, надані ним під час допиту.

З огляду на викладене, суд вважає постанову від 15.03.2024 р., винесену слідчим ОСОБА_4 передчасною, та такою, що підлягає скасуванню.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Оскільки, постанова слідчого ОСОБА_4 отримана скаржником 05.04.2024 року, слідчий суддя вважає поважною причиною пропуску ним строку на оскарження зазначеної постанови та вважає за можливе поновити строк на її оскарження.

Керуючись ст. 284, 303 - 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_3 строк на оскарження постанови слідчого слідчого відділення ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 від 15.03.2024 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про набуття ним статусу викривача.

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого слідчого відділення ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого слідчого відділення ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 від 15.03.2024 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про набуття ним статусу викривача.

Зобов`язати слідчого слідчого відділення ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 розглянути його клопотання від 12.03.2024 року та надати письмову відповідь.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1