Дата документу 02.05.2024Справа № 554/3277/24
Провадження № 1-кп/554/1028/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2024 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, одруженого, із середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 23.11.2004 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 215-3, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ст. 69, ч. 3 ст. 289, ст. 70 КК України на 5 років позбавлення волі, звільненого 28.09.2005 року постановою Первомайського міського суду Харківської області від 20.08.2005 року умовно-достроково, на невідбутий термін 1 рік 6 місяців 25 днів;

- 17.02.2011 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 307, ст. 70 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 07.05.2015 року постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29.04.2015 року умовно-достроково, на невідбутий термін 6 місяців 19 днів;

- 23.08.2016 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова, за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 125 КК України на 4 роки позбавлення волі;

- 02.06.2021 року Дзержинським районним судом м. Харкова, з урахуванням ухвали Апеляційного суду Харківської області від 22.02.2022 року, за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України на 5 років позбавлення волі, звільненого по відбуттю строку покарання 22.02.2022 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

встановив:

І. ДОВЕДЕНЕ ОБВИНУВАЧЕННЯ

1 епізод

25 березня 2022 року в обідній час ОСОБА_4 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом обману, з метою отримання грошових коштів, зателефонував ОСОБА_5 з номеру мобільного оператору НОМЕР_1 на її номер мобільного оператору НОМЕР_2 видаючи себе за особу на ім`я ОСОБА_6 , запропонував віддячити керівництво СІЗО № 27, що за адресою: АДРЕСА_4 , де тимчасово утримувався син ОСОБА_5 , ОСОБА_7 за гарне до нього ставлення, шляхом перерахування грошових коштів з банківської карки потерпілої зареєстрованої в АТ КБ «ПриватБанк» за № НОМЕР_3 на банківську картку зареєстровану в АТ «УНІВЕРСАЛБАНК» (Монобанк) за № НОМЕР_4 відкриту на ім`я ОСОБА_4 в сумі 2500 гривень.

У подальшому, ОСОБА_5 , будучи введеною в оману, 25.03.2022 року о 20:40:02 год. перерахувала ОСОБА_4 2500 гривень та зазнала від останнього матеріальних збитків на вказану суму.

2 епізод

26 березня 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_3 , умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом обману, з метою отримання грошових коштів, зателефонував ОСОБА_5 з номеру мобільного оператору НОМЕР_5 на її номер мобільного оператору НОМЕР_2 та, видаючи себе за особу на ім`я ОСОБА_6 , запропонував звільнити її сина ОСОБА_7 від відбуття покарання з державної установи «Первомайська виправна колонія № 117», шляхом перерахування грошових коштів з банківської карки потерпілої зареєстрованої в АТ КБ «ПриватБанк» за № НОМЕР_3 на банківську картку зареєстровану в АТ «УНІВЕРСАЛБАНК» (Монобанк) за № НОМЕР_6 відкриту на ім`я ОСОБА_8 в сумі 5000 гривень та з банківської карки потерпілої зареєстрованої в АТ КБ «ПриватБанк» за № НОМЕР_3 на банківську картку зареєстровану в АТ КБ «ПриватБанк» за № НОМЕР_7 відкриту на ім`я ОСОБА_4 в розмірі 5000 гривень.

Потерпіла ОСОБА_5 , будучи введеною в оману, 26.03.2022 року о 17:47:50 год. перерахувала ОСОБА_4 5000 гривень на банківську картку зареєстровану в АТ «УНІВЕРСАЛБАНК» (Монобанк) за № НОМЕР_6 відкриту на ім`я ОСОБА_8 та 5000 гривень на банківську картку зареєстровану в АТ КБ «ПриватБанк» за № НОМЕР_7 відкриту на ім`я ОСОБА_4 , чим спричинив потерпілій матеріального збитку на вказану суму.

В подальшому ОСОБА_4 за допомогою банківського терміналу CAPL9579 АТ КБ «ПриватБанк», розташованого за адресою: м. Полтава, вул. Івана Мазепи, 45/4, 26.03.2022 року в 17:54:16 год., здійснив зняття готівкових коштів в сумі 4000 гривень з банківської картки № НОМЕР_7 , виданої на ім`я ОСОБА_8 .

27 березня 2022 року ОСОБА_4 , маючи єдиний намір на заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_5 , умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом обману, зателефонував ОСОБА_5 , видаючи себе за особу на ім`я ОСОБА_6 , та повідомив що їй потрібно привезти в м. Полтаву грошові кошти в сумі 1400 доларів США за звільнення її сина ОСОБА_7 з державної установи «Первомайська виправна колонія №117».

Потерпіла ОСОБА_5 , будучи введеною в оману, 27.03.2022 року, поблизу будинку АДРЕСА_5 передала ОСОБА_4 грошові кошти готівкою в сумі 1400 доларів США (згідно офіційного курсу НБУ 1 долар США на 27.03.2022 року коштував 29,2549 грн, тобто 40956, 86 грн) та зазнала матеріальних збитків за вказаним епізодом на загальну суму 50956, 86 грн.

ІІ. КВАЛІФІКАЦІЯ КРИМІНАЛЬНОГО ПРАВОПОРУШЕННЯ

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

ІІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України визнав повністю та підтвердив його вчинення за обставин зазначених вище.

Пояснив суду, що раніше відбував покарання із ОСОБА_7 а коли звільнився, до нього звернулась мати останнього та попрохала щоб він влашував гарне ставлення до її сина в місцях позбавлення волі. З метою обману він отримав за це від неї 25.03.2022 року на свою банківську картку 2500 грн, які витратив на власні потреби, а домовленості не виконав. У наступні дні з цих же мотивів заволодів у потерпілої грошовими коштами в сумі 10000 грн та 1400 доларів США, які теж витратив на власні потереби і жодних дій на виконання домовленості з потерпілою не вчинив. У вчиненому покаявся, зазначив, що має поганий стан здоров`я, проходив службу в ЗСУ та приймав участь у бойових діях, збитки потерпілій не відшкодував.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про день та час слухання справи, надала заяву про розгляд справи без її участі. Підтвердила, що збитки їй не відшкодовані.

Суд рахує, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи, ним та іншими учасниками судового розгляду не оспорюються, тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів, вирішує за недоцільне, а вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України вважає повністю доведеною.

ІV. МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжких, проте матеріальна шкода не відшкодована.

Крім того, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий та щойно звільнився з місць позбавлення волі продовжив злочинну діяльність, ніде не працює, одружений, посередньо характеризується, на обліку психіатра не перебуває, у березні 2022 року проходив лікування з приводу зловживання опіатами, перебуває на замісній терапії.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є: проходження служби в ЗСУ у 2023 році. Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого в обвинувальному акті не наведено.

Ці обставини дають суду підстави вважати, що виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень не можливе без ізоляції від суспільства, тому суд рахує за необхідне і достатнє призначити йому покарання у виді позбавлення волі на рівні мінімальної межі. При цьому суд не погоджується із позицією прокурора та вважає, що застосування положень ст. 75 КК України безпідставне.

V. МОТИВИ ІНШИХ РІШЕНЬ СУДУ

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України. Судові витрати та цивільний позов відсутні. Клопотань про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до суду не надходило.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_9 визнати винуватим за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його затримання після набрання цим вироком законної сили.

Речові докази: документи зберігати при матеріалах справи, інші речові докази знищити.

Арешт майна на речові докази - скасувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано і може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення - протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1