Справа №: 398/1689/24
провадження №: 1-кп/398/305/24
ВИРОК

Іменем України

"01" липня 2024 р. м.Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Олександрія кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000610 від 28.03.2024 року стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кропивницький Кіровоградської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, який офіційно не працює, неодружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , визнаний таким, що немає судимостей,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 240 Кримінального кодексу України,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

28.03.2024 у ОСОБА_3 , виник умисел на здійснення незаконного видобування корисних копалин (бурого вугілля) загальнодержавного значення без спеціального дозволу на користування надрами.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_3 , цього ж дня, близько 11 години 00 хвилин, взяв з дому лопату, мішки, та автобусом приїхавши до смт. Олександрійське м. Олександрії звідки пішов на територію колишньої Димитрівської брикетної фабрики, що розташована між АДРЕСА_3 , з метою їх подальшого використання в особистих цілях

Перебуваючи у вказаному місці, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи про відсутність у нього передбачених законодавством України дозвільних документів на видобування корисних копалин та повноважень на проведення таких робіт, діючи всупереч вимогам:

- ст.13 Конституції України, згідно якої земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону;

- ст.19 Кодексу України про надра, згідно якої надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу;

- ст.3 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», згідно якої одним із принципів охорони навколишнього природного середовища є пріоритетність вимог екологічної безпеки, обов`язковість додержання екологічних стандартів, нормативів та лімітів використання природних ресурсів при здійсненні господарської, управлінської та іншої діяльності;

- ст.40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», яка передбачає, що використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: раціонального і економного використання природних ресурсів на основі широкого застосування новітніх технологій; здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища; здійснення заходів щодо відтворення відновлюваних природних ресурсів; здійснення господарської та іншої діяльності без порушення екологічних прав інших осіб; здійснення заходів щодо збереження і невиснажливого використання біологічного різноманіття під час провадження діяльності, пов`язаної з поводженням з генетично модифікованими організмами. При використанні природних ресурсів має забезпечуватися виконання й інших вимог, встановлених цим Законом та іншим законодавством України;

- п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 №59 «Про затвердження Положення про порядок надання гірничих відводів», згідно якого гірничі відводи можуть надаватися підприємствам, установам, організаціям, іноземним юридичним особам, об`єднанням юридичних осіб, створеним в Україні чи за її межами, а також громадянам України, іноземцям та особам без громадянства лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр, а також затвердженого в установленому порядку проекту розробки родовища корисних копалин або будівництва гірничодобувного об`єкта чи підземної споруди, не пов`язаної з видобуванням корисних копалин, ОСОБА_3 , за допомогою фізичної сили та ручної лопати викопав копанку лінійними розмірами 3,5 м х 2,5 м та глибиною 2 м, яка розташована на відвалі розрізу та в подальшому здійснив незаконне видобування корисних копалин - бурого вугілля, а саме за допомогою лопати яке відповідно до постанови Кабінету Міністрів України N 827 від 12.12.94 «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення» буре вугілля віднесене до твердих горючих корисних копалин загальнодержавного значення в загальній кількості 234 кілограми із зазначеної ділянки місцевості.

Після чого ОСОБА_3 мав намір залишити місце вчинення злочину, і розпорядитися незаконно видобутим вугіллям на власний розсуд, однак був затриманий на місці вчинення злочину працівниками поліції.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 240 Кримінального кодексу України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, та пояснив, що не знав про заборону самостійного видобування вугілля на території непрацюючої фабрики, яка наразі факично є смітником.

Представник потерпілої особи в судове засідання не з`явився, подала заяву про розгляд справи без його участі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в обсязі пред`явленого обвинувачення є доведеною. Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст. 240 КК України, як незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до ст. 65 КК України суд приймає до уваги конкретні обставини, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупність усіх характеризуючих його обставин, характер, ступінь його суспільної небезпеки, а також дані про особу винного.

Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.240 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей немає, офіційно не працевлаштований, не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. З досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_3 , складеної Олександрійським РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області, встановлено, що орган з питань пробації ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінює як середні. Вважають, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляцію від суспільства, в разі застосування до обвинуваченого покарання з випробуванням просять додатково покласти на нього один з обов`язків, передбачених апробаційною програмою, на розсуд органу пробації.

Обставин, які у відповідності до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ч.1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчинених кримінального правопорушення та думку сторони обвинувачення, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України, обираючи міру покарання, передбачену санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_3 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання за ч. 2 ст.240 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують його покарання, зважаючи на щире каяття ОСОБА_3 , його, бажання стати на шлях виправлення, висновок досудової доповіді Олександрійського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області, суд, дійшов висновку, що наведені обставини свідчать про можливість його виправлення без відбування покарання з застосування до обвинуваченого положення ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

Цивільні позови не заявлено, процесуальні витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Вирішуючи долю речових доказів, а саме тичкової лопати та 10 мішків поліпропіленових, в яких загалом знаходиться 234 кілограми бурого вугілля, суд вважає за необхідне застосувати положення ст.96-1, ст.96-2 КК України, тобто застосувати спеціальну конфіскацію, оскільки вказані речі безпосередньо були знаряддям та предметом злочину передбаченого ч.2 ст.240 КК України, а тому його слід вилучити у власність держави.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні не обирався. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349,368-371,373- 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.240 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75, п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Випробувальний термін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту проголошення вироку.

Нагляд за ОСОБА_3 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання обвинуваченого

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: тичкову лопату та 10 мішків поліпропіленових, в яких загалом знаходиться 234 кілограми бурого вугілля, та які передано на зберігання до кімнати речових доказів при Олександрійському РВП ГУНП в Кіровоградській області на підставі статей 96-1, 96-2 КК України конфіскувати в дохід держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1