Справа № 646/5372/24
Провадження № 1-кс/646/1395/2024
УХВАЛА

іменем України

14.05.2024 року слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000574 від 12.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в :

Прокурор Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 звернулась до суду із вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначила, що у провадженні СВ ВП № 1 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000574 від 12.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.05.2024 року до ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення зі служби 102, по те, що 12.05.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , під час патрулювання було зупинено автомобіль, марки ВАЗ-6765ХА під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якого під час поверхневої перевірки було виявлено предмет схожий на холодну зброю, а саме ніж.

В ході досудового розслідування, 12.05.2024 року слідчим СВ ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 , було проведено огляд місця події на відкритій ділянці місцевості за адресою: АДРЕСА_1 , де у гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено предмет ззовні схожий на ніж, який складається з леза та рукоятки.

У ході досудового розслідування предмет ззовні схожий на ніж складається з леза та рукоятки який покладено до паперового конверту та належним чином опечатано з підписами усіх учасників слідчої дії постановою слідчого визнано речовим доказом по кримінальному провадженню №0000574 від 12.05.2024 року.

Власником вилученого є ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення збереження речових доказів які є знаряддям кримінального правопорушення, які визнано на даний час речовими доказами та які мають суттєве значення для кримінального провадження, прокурор просила суд накласти арешт на предмет ззовні схожий на ніж, виявлений та вилучений під час огляду місця події 12.05.2024 року.

Прокурор та ОСОБА_4 у якого було вилучене вказане майно в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду клопотання повідомлялись своєчасно та належним чином. Прокурор надала суду заяву, в якій просила проводити розгляд клопотання за її відсутності. Клопотання підтримала та просила задовольнити. ОСОБА_4 причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань до суду не надходило.

Неприбуття в судове засідання власника майна, прокурора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання та інші матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Слідчим суддею встановлено, що відділом поліції №1 Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківської області, проводиться досудове розслідування внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000574 від 12.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Згідно постанови слідчого СВ ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 13.05.2024 року, вилучений предмет під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , ззовні схожий на ніж, який складається з леза та рукоятки, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000574 від 12.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

На виконання вимог абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України, прокурор повинен звернутися до суду не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої воно було вилучено.

В передбачений кримінальним процесуальним законодавством строк стороною обвинувачення, як встановлено вище, 13.05.2024 року через систему «Електронний суд» подано до суду вказане клопотання.

Порядок тимчасового вилучення майна врегульовано у ст. 168 КПК України. Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Більш того, в ст. 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Так, прокурором доведено необхідність арешту зазначеного в клопотанні предмету, оскільки відповідно до ст. ст. 91 та 98 КПК України можливе його використання як доказу, що має важливе доказове значення в рамках даного кримінального провадження, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вказаний предмет, яке було вилучено в ході огляду місця події на відкритій ділянці місцевості, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є предметом вчинення кримінального правопорушення та існує можливість його використання, як доказу у кримінальному провадженні. Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи викладене, з метою запобігання можливості приховування зазначеного предмету, ззовні схожого на ніж, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту на зазначене в клопотанні майно шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження даним майном.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000574 від 12.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України задовольнити.

Накласти арешт на виявлений та вилучений під час огляду місця події 12.05.2024 року на відкритій ділянці місцевості за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , предмет ззовні схожий на ніж, який складається з леза та рукоятки, який покладено до паперового конверту та належним чином опечатано з підписами усіх учасників слідчої дії, шляхом заборони відчуження, розпорядження, із подальшим зберіганням майна, відповідно до «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Слобідської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя