Провадження № 1-в/344/191/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря с/з ОСОБА_4 ,

з участю: прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника Івано-Франківської

установи виконання покарань № 12 ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області подання начальника ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» щодо заміни ОСОБА_6 покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке покарання у виді позбавлення волі на певний строк,-

В С Т А Н О В И В :

Начальник ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» звернувся до Івано-Франківського міського суду з поданням про заміну ОСОБА_6 покарання у вигляді довічного позбавлення волі, за вироком Московського обласного суду рф від 13.06.2001 року, приведеного у відповідність із законодавством України ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 02.07.2014 року, на більш м`яке покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_6 засуджений 13.06.2001 року Московським обласним судом рф за п.п. «а», «в», «д», «к» ч.2 ст. 105, п. «в» ч.3 ст. 131, п. «в» ч.3 ст. 132, ч.3 ст. 30, ч.2 ст. 167, ч.3 ст. 69 КК рф до довічного позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 09.10.2001 року. Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 02.07.2014 року вирок Московського обласного суду рф від 13.06.2001 року приведено у відповідність із законодавством України. ОСОБА_6 вважати засудженим за п.п. «г», «ж», «е» ст. 93, ч.4 ст. 117, ч.2 ст. 118, ч.2 ст. 17-145, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до довічного позбавлення волі. Початок строку відбування кримінального покарання 07.10.2000 року.

Засуджений ОСОБА_6 прибув до ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» 17.10.2017 року. За час відбування покарання в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» засуджений характеризується позитивно, не допускав порушення установленого порядку відбування покарання, до дисциплінарної відповідальності не притягався. За добросовісне ставлення до праці був заохочений шість разів. Приймає активну участь у культурно-масовому житті сектора максимального рівня безпеки для тримання чоловіків, засуджених до довічного позбавлення волі. У відношенні до представників адміністрації установи тактовний, виконує їх законні вимоги. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. За характером спокійний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Працевлаштований у виробничій майстерні установи робітником. До роботи відноситься добросовісно, норми виробітку виконує, дбайливо використовує інвентар. Володіє навичками кравця, столяра, написання картин, різьби по дереву. Залучається до робіт з благоустрою територій установи та безоплатної суспільно-корисної праці. Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України бере участь у реалізації програм диференційного виховного впливу «Духовне відродження», «Фізкультура і спорт» та «Творчість». Відповідно до статей 110, 112 Кримінально-виконавчого кодексу України підтримує суспільно-корисні зв`язки з далекими родичами та знайомими шляхом телефонних розмов, побачень, отримує передачі та посилки. Засуджений під час відбування покарання не перебував та не перебуває на профілактичних обліках. Вину в скоєному злочині не визнає, вважає себе незаконно засудженим рф. Виконавчі листи щодо погашення позову в установу не надходили.

27.12.2023 адміністративною комісією Івано-Франківської установи виконання покарань (№12) було прийнято рішення, що засуджений ОСОБА_6 своєю поведінкою довів, що став на шлях виправлення і до нього може бути застосовано заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Згідно з висновком щодо ступеня виправлення засудженого, ОСОБА_6 отримав 76 балів, отже став на шлях виправлення та має бути представлений до заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке у виді позбавлення волі на певний строк.

Станом на день розгляду подання засуджений ОСОБА_6 відбув 24 роки 09 місяців 07 днів.

У судовому засіданні представник Івано-Франківської УВП (№12) підтримав подання, просив його задовольнити. Окрім того, надав суду довідку про строк відбутого покарання, особову справу засудженого, копію вироку Московського обласного суду рф від 13.06.2001 року та копії ухвал Галицького районного суду Івано-Франківської області від 02.07.2014 року та від 19.09.2014 року.

Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо задоволення подання, вважає його передчасним та не доведеним.

Засуджений ОСОБА_6 подання підтримав та просив його задовольнити, зазначив, що вину не визнає, вважає, що його незаконно засудили.

Захисник наполягав на задоволенні подання, оскільки засуджений своєю поведінкою довів, що став на шлях виправлення.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали подання, виходить з наступного.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 13.06.2001 року засуджений Московським обласним судом рф за п.п. «а», «в», «д», «к» ч.2 ст. 105, п. «в» ч.3 ст. 131, п. «в» ч.3 ст. 132, ч.3 ст. 30, ч.2 ст. 167, ч.3 ст. 69 КК рф до довічного позбавлення волі.

Ухвалою Верховного Суду рф від 09.10.2001 року вирок Московського обласного суду рф від 13.06.2001 року - залишено без змін.

02.07.2014 року ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від вирок Московського обласного суду рф від 13.06.2001 року приведено у відповідність із законодавством України. ОСОБА_6 вважати засудженим за п.п. «г», «ж», «е» ст. 93, ч.4 ст. 117, ч.2 ст. 118, ч.2 ст. 17-145, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до довічного позбавлення волі (копію вироку долучено до матеріалів справи представником установи виконання покарань в судовому засіданні).

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 23.04.2018 року засудженому ОСОБА_6 зараховано строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання з 07.10.2000 року по 09.10.2001 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що становить 1 рік 3 дні.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

Відповідно до положень ч.1, ч.3 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно ч.5 ст.82 КК України, покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Окрім цього, процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним на протязі всього перебування засудженого в установі виконання покарання.

Сам по собі факт відбуття певного строку покарання не є виключною підставою для заміни покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким згідно ст. 82 КК України.

Так, відповідно до довідки про заохочення та стягнення до засудженого застосовано дев`ять заохочень у виді подяк та додаткових посилок за добросовісне ставлення до праці та участь у конкурсах. Натомість, за період з 2001 року по 2015 рік до засудженого застосовано 18 стягнень у виді доган та перебування у карцері, що свідчить про не стабільний процес виправлення та перевиховання засудженого (а.с.5).

Згідно з оцінкою ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення у засудженого ОСОБА_6 встановлено низький рівень ризику, однак встановлено середній рівень ризику шкоди життю та здоров`ю (а.с.21).

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого, складеного комісією у складі адміністрації та працівників ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)», ОСОБА_6 отримав 76 балів (а.с.10-13).

Проте, як вбачається із вищенаведеного висновку, а також характеристики на засудженого, ОСОБА_6 вину у скоєному злочині не визнає, вважає себе незаконно засудженим російською федерацією, що останній також підтвердив у судовому засіданні.

Таким чином, в судовому засіданні не встановлено факт критичної оцінки засудженим своїх злочинних дій, негативного ставлення до них, а головне, - усвідомлення недопустимості вчинення таких дій в майбутньому.

Суд звертає увагу на те, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є його обов`язком відповідно до ст. 9 КВК України.

Окрім того, судом досліджено вирок Московського обласного суду від 13.06.2001 року, який міститься в матеріалах особової справи засудженого та копію якого долучено до матеріалів провадження в судовому засіданні представником установи виконання покарань. Так, з вищевказаного вироку вбачається, що кримінальне правопорушення, за вчинення якого засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання було вчинено ним внаслідок спалаху гніву, пов`язаного із несприйняттям його способу життя потерпілою, а спосіб його вчинення свідчить про холоднокровність засудженого.

Згідно психологічної характеристики на засудженого ОСОБА_6 , останній вразливий, будь-які життєві події сприймає серйозніше, ніж інші люди. Коли зустрічається сильна протидія або зазнає невдачі, йому характерні вибухи гніву, роздратування. Холоднокровний, спокійний, безтурботний, впевнений у собі. За результатами психодіагностичних обстежень визначено середній рівень щирості, засудженому властиво завищувати свої можливості та переоцінювати себе.

Таким чином, на даний час у засудженого ОСОБА_6 спостерігаються ті ж самі психологічні процеси, які були йому властиві на момент вчинення кримінального правопорушення у 2000 році.

Довічне позбавлення волі є найсуворішим видом покарання, передбаченим КК України і відповідно до ст. 64 КК України встановлюється за вчинення особливо тяжких злочинів і застосовується лише у випадках, спеціально передбачених цим Кодексом, якщо суд не вважає за можливе застосовувати позбавлення волі на певний строк.

Разом з цим, відповідно до ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Аналіз ст. 64 та 65 КК України дозволяє дійти висновку, що довічне позбавлення волі застосовується до винної особи лише у виключних випадках, коли покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк не може забезпечити реалізацію встановленої ст. 50 КК України мети покарання, зокрема виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність правових підстав для заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк, суд має вирішити питання чи буде визначене покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, у разі заміни цим покарання раніше призначене покарання у вигляді довічного позбавлення волі, відповідати критеріям до кримінального покарання, визначеним у ст. 50 та 65 КК України.

Суд констатує наявність позитивних змін в особистості засудженого та його поведінці, однак, вказані зміни ще не досягнули того рівня серйозності та тривалості, щоб вважати їх такими, що свідчать про те, що засуджений став на шлях виправлення.

Слід також зазначити, що прийняття рішення про заміну покарання більш м`яким не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком, і що засуджений дійсно став на шлях виправлення.

Враховуючи зазначені вище обставини, а також дослідженні матеріали особової справи засудженого, його характеризуючі дані, суд вважає, що наведені у поданні начальника установи виконання покарань, відомості про те, що засуджений ОСОБА_6 став на шлях виправлення, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, підстав, передбачених ст. 82 КК України, для заміни ОСОБА_6 покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке покарання у виді позбавлення волі на певний строк не встановлено, а тому в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. 82 КК України, п.3 ч.1 ст.537, п.1 ч.2 ст.539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні подання начальника ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» щодо заміни ОСОБА_6 покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке покарання у виді позбавлення волі на певний строк відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 12 липня 2024 року.

Головуючий суддя ОСОБА_9

Судді

ОСОБА_10