Справа №295/4084/24
УХВАЛА

Іменем України

27.06.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі винесене в кримінальному провадженні № 0000050 від 25.01.2024 року прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та додані до клопотання матеріали, -

в с т а н о в и в :

Прокурор звернувся із указаним клопотанням про продовження строку тримання під вартою, в якому послався на те, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Житомир) Територіального управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000050 від 25.01.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, та у подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався.

У невстановлений точно досудовим розслідуванням день, час та місці, проте не пізніше 25.01.2024 року, у мешканців м. Києва та Київської області ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з корисливих мотивів виник злочинний умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння майном ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаного із проникненням у житло, у період воєнного стану.

Так, ОСОБА_8 , маючи знайомого з числа співробітників правоохоронних органів, який надавав йому необхідну інформацію про можливі об`єкти протиправної діяльності, маючи на меті отримання незаконних доходів від вчинення тяжких злочинів, а також про методи діяльності правоохоронних органів під час документування злочинної діяльності та методи протидії їм, перебуваючи у м. Києві поблизу станції метро «Театральна», зустрівся зі своїми знайомими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та в ході зустрічі запропонував їм спільно здійснювати розбійні напади та інші злочини відносно громадян в складі групи осіб, на що останні погодилися.

Крім того, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 залучили до вчинення злочину ОСОБА_9 та інших, особи які на даний час слідством не встановлені.

В подальшому, як зазначає сторона обвинувачення у клопотанні, не раніше жовтня 2023 року, ОСОБА_8 від невстановленої на даний час слідством особи отримав інформацію про те, що у домоволодінні за місцем проживання ОСОБА_10 , розташованому по АДРЕСА_1 , знаходиться значна сума грошових коштів, а також матеріальні цінності та наркотичні засоби. З метою перевірки вказаної інформації ОСОБА_8 прибув у АДРЕСА_1 , де перевірив отриману ним інформацію та встановив домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_10 , розташованому по АДРЕСА_1 .

Після цього, для реалізації спільного злочинного умислу, направленого на здійснення нападу та заволодіння майном ОСОБА_10 , поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, розташованому по АДРЕСА_1 , в умовах воєнного стану, ОСОБА_8 залучив до підготовки та вчинення вказаного злочину ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 . Усім зазначеним членам групи через месенджер «Telegram» ОСОБА_8 переслав повідомлення із зображенням АДРЕСА_1 , де вони планували вчинити розбійний напад.

З метою узгодження плану реалізації розбою щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_8 25.01.2024 в обідню пору доби зустрівся з ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у м. Києві поблизу станції метро «Театральна», де вони розподілили ролі кожного з учасників групи, розробили та узгодили план підготовки та реалізації вказаного злочину, а також заходи конспірації та протидії документуванню працівниками правоохоронних органів. Відповідно до спільно розробленого плану вночі з 25 на 26 січня 2024 року ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 запланували здійснити розбійний напад, а саме напад з метою заволодіння майном ОСОБА_10 , розташованому в домоволодінні останнього по АДРЕСА_1 , поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я ОСОБА_10 . Під час вказаного розбійного нападу ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 планували заволодіти грошовими коштами ОСОБА_10 в сумі 100 тисяч доларів США, цінним майном, яке знаходилося за місцем проживання останнього, а також наркотичними засобами. Відповідно до спільного злочинного плану, у випадку відмови ОСОБА_10 від видачі грошових коштів або майна, ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 запланували здійснити погрози його життю та здоров`ю, застосувати до нього сльозогінний газ, а також заподіяти йому переломи кісток. Крім цього, вказані учасники злочинної групи, усвідомлюючи протиправність своїх дій, під час підготовки та вчинення розбою дотримувалися правил конспірації, а також з метою протидії виявленню та документуванню їх злочинної діяльності домовилися переодягнутися в зручний одяг та усі свої засоби зв`язку не брати з собою.

Відповідно до спільно розробленого плану, будучи обізнаним про спільну злочинну мету всіх учасників групи, за погодженням із ОСОБА_8 , ОСОБА_6 згідно відведеної йому ролі, залучив до вчинення вказаного злочину військовослужбовця НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 , який будучи учасником бойових дій, мав достатню фізичну підготовку, необхідні навички, в тому числі й щодо участі у бойових діях у складі спеціальних підрозділів.

Крім цього, ОСОБА_6 забезпечив доставку членів злочинної групи з м. Києва до місця вчинення злочину у АДРЕСА_1 автомобілем «Ford Renger», д.н.з. НОМЕР_2 , який перебував у нього в користуванні, забезпечив засоби зв`язку за допомогою 2 радіостанцій «Ваоbеng», пристрій нічного бачення «Cyclops 335», пістолет «ЕКОL Р29 Reb11» із набоями для залякування потерпілого, а також забезпечив усіх учасників злочинної групи балаклавами для приховання обличчя під час вчинення розбою та рукавичками для маскування слідів на місці вчинення злочину.

Як далі вбачається зі змісту клопотання, 25 січня 2024 року близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на вчинення даного кримінального правопорушення, використовуючи транспортний засіб марки «Ford Renger», д.н.з. НОМЕР_2 , прибули до ділянки місцевості неподалік с. Соколів Брід Житомирського району Житомирської області, де залишили автомобіль та пішим ходом дійшли до домоволодіння ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 та почали проводити заходи по спостереженню за ним.

Продовжуючи свої дії, об`єднані єдиним злочинним умислом, діючи умисно, відповідно до заздалегідь розробленого та узгодженого плану, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 шляхом візуального спостереження переконалися у присутності господаря всередині будинку за адресою: АДРЕСА_1 , після чого близько 00 год. 05 хв. зайшли до території даного домоволодіння, а ОСОБА_9 з метою конспірації та недопущення викриття їх злочинної діяльності продовжив проводити заходи по спостереженню.

Після проникнення на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , на виконання спільного злочинного плану на вчинення розбою щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_9 повернувся до автомобіля «Ford Renger», д.н.з. НОМЕР_2 , для доставки вказаного автомобіля до домоволодіння ОСОБА_10 .

У цей час ОСОБА_8 віднайшов на території подвір`я даного домоволодіння сокиру, після чого діючи на виконання спільного злочинного плану та спільно з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, незважаючи на можливе вчинення опору господарем будинку, використовуючи дану сокиру, шляхом віджиму відчинив вхідні двері будинку. Опісля ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проникли в будинок.

Перебуваючи у приміщенні веранди будинку та утримуючи в руках сокиру й інші знаряддя і засоби вчинення кримінального правопорушення, демонструючи їх потерпілому, ОСОБА_8 на виконання спільного злочинного умислу та діючи спільно з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили погрозу у застосуванні насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я ОСОБА_10 , тобто вчинили замах на розбійний напад на останнього. Після того ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 було затримано працівниками правоохоронного органу на місці вчинення злочину.

26.01.2024 приблизно о 00 год. 08 хв. в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Цього ж дня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, та вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 27.01.2024 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком. він утримується в умовах ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)» за адресою: м. Житомир, просп. Незалежності, 172.

Запобіжний захід в подальшому неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 13 червня 2024 року задоволено клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 до 01.08.2024.

19 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду (справа № 295/4084/24) ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 13 червня 2024 року скасувала в частині строку тримання під вартою. Постановила нову ухвалу, якою строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 визначено до 02 липня 2024 року включно.

Як слідує зі змісту клопотання, обставини, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_11 у вчиненні замаху на кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК України, підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у своїй сукупності, а саме:

- протоколом прийняття заяви від 26.01.2024 про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_10 , відповідно до якого 26.01.2024 близько 00 годин 08 хвилин четверо раніше невідомих чоловіків шляхом пошкодження вхідних дверей здійснивши напад проникли до його житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 з метою заволодіння майном ОСОБА_10 ;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 26.01.2024, відповідно до якого 26.01.2024 близько 00 годин 08 хвилин четверо раніше невідомих чоловіків шляхом пошкодження вхідних дверей здійснивши напад проникли до його житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 з метою заволодіння майном ОСОБА_10 , після чого були затримані;

- протоколом затримання ОСОБА_7 у порядку ст. 208 КПК України від 26.01.2024, в якому зазначено місце затримання, а саме домоволодіння потерпілого ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 . Крім цього, під час затримання ОСОБА_7 проведено особистий обшук, в ході якого виявлено та вилучено балаклаву кольору «хакі», тактичну рукавицю;

- протоколом затримання ОСОБА_4 у порядку ст. 208 КПК України від 26.01.2024, в якому зазначено місце затримання домоволодіння потерпілого ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- протоколом затримання ОСОБА_6 у порядку ст. 208 КПК України від 26.01.2024, в якому зазначено місце затримання, а саме домоволодіння потерпілого ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 . Також, під час затримання за результатом особистого обшуку останнього виявлено та вилучено пару тактичних рукавиць, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , тимчасовий реєстраційний талон на автомобіль «Форд Ренджер», д.н.з. НОМЕР_2 ;

- протоколом затримання ОСОБА_9 у порядку ст. 208 КПК України від 26.01.2024, в якому зазначено місце затримання у домоволодінні потерпілого ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 . Також, під час затримання останнього, у ході особистого обшуку виявлено та вилучено пару тактичних рукавиць та ніж з рукояткою чорного кольору.

- протоколом затримання ОСОБА_8 у порядку ст. 208 КПК України від 26.01.2024, в якому зазначено місце затримання, а саме домоволодіння потерпілого ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 . Крім цього, під час затримання останнього у ході особистого обшуку виявлено та вилучено: гранату Ф-1 з маркуванням «386-276-81Т» з підривачем «УЗРГМ-2» з маркуванням «122-81 УЗРГМ-2 583», які на момент затримання були з`єднані в одне ціле, балаклаву чорного кольору, балаклаву кольору «хакі», поліетиленовий пакет з наркотичним засобом «канабісом»;

- актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів №65 від 26.01.2024, яким встановлено, що виявлені та вилучені є корпусом гранати Ф1 та підривачем УЗРГМ;

- довідкою №66 про категорію вибухонебезпечності виявлення вибухових матеріалів від 26.01.2024, а саме, що предмети, виявлені та вилучені під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 (об`єкт - корпус гранати Ф-1 з маркуванням «386-276-81Т», відносяться до категорії вибухонебезпечності обмежено небезпечний);

- довідкою №67 про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 26.01.2024, відповідно до якої виявлені у ОСОБА_8 предмети за адресою: АДРЕСА_1 (об`єкт - підривач «УЗРГМ-2» з маркуванням «122-81 УЗРГМ-2 583», відносяться до категорії вибухонебезпечності небезпечний);

- протоколом огляду місця події від 26.01.2024, проведеного за адресою проживання потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено: газовий балончик «Кобра»; аварійний склобійник молоток; складний ніж; рація «Bаofeng UV-5R» в корпусі чорного кольору; сокиру; тканеву сумку чорного кольору; пару тактичних рукавиць;

- протоколом обшуку від 26.01.2024 автомобіля марки «Форд Ренджер», зеленого кольору, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , під час якого виявлено та вилучено: предмет, ззовні схожий на корпус гранати РГД-5 з маркуванням «?-95-77Т», предмет, ззовні схожий на підривач «УЗРГМ» з маркуванням «66-77 УЗРГМ 583», які на момент затримання були з`єднані в одне ціле; радіостанцію «Baobeng» в корпусі чорного кольору; пристрій нічного бачення «Cyclops 335»; предмет, схожий на пістолет «EKOL P29 Reb11»; 6 предметів, схожих до патронів; бінокль «Audubon H.R. 8.5x44»; дві пластини до бронежилету «Sarkan Tactical»; три металеві пластини до бронежилету «Mehler Vario System»; бронежилет і тактичні перчатки; 23 патрони калібру 9 мм «M.A.C.» та ін.;

- актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів №62 від 26.01.2024, яким встановлено, що виявлені та вилучені в ході обшуку автомобіля «Форд Ренджер», д.н.з. НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_1 предмети є корпусом гранати РГД-5 та підривачем УЗРГМ;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Так, під час досудового розслідування встановлені обставини, які прямо вказують на вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 187 КК України, за вчинення якого останньому вручено обґрунтоване повідомлення про підозру.

10.06.2024 ОСОБА_4 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, а саме за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 187 КК України.

11.06.2024 на підставі постанови прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, якою слідчому другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР у м. Хмельницькому ОСОБА_12 доручено виконати вимоги ст. 290 КПК України, стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування у вищеописаному кримінальному провадженні та надано можливість для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Як вказує прокурор у клопотанні, 24.06.2024 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000050 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 187 КК України, та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, скеровано до Попільнянського районного суду Житомирської області.

За словами прокурора, продовжують існувати реальні ризики переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків, потерпілого, інших осіб, причетних до даного кримінального правопорушення, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.

Зважаючи на наявність обґрунтованої підозри, наведені у попередньому абзаці ризики та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам, прокурор вважає за необхідне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 терміном на один місяць.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити. Додав, що матеріали відносно підозрюваного ОСОБА_7 виділені в окреме провадження, так як останній вирішив укласти угоду про визнання винуватості.

У свою чергу захисник ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання та в засіданні зазначив, що за місяць перебування під заставою його підзахисний являвся до суду, слідчого, працевлаштувався та здав на зберігання свій закордонний паспорт, чим підтвердив можливість виконувати покладені обов`язки. Звертав увагу на відсутність доказів, що підтверджують обґрунтованість ризиків та терміну, на який просить обрати запобіжний захід прокурор. Вважає, що може бути застосований більш м`який запобіжний захід, зокрема, порука або нічний домашній арешт. На підтвердження власних доводів захисником слідчому судді надані письмові заперечення на клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та заява про взяття особи на особисту поруку з додатками.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав доводи свого захисника та просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання з огляду на наступне.

У частині першій статті 176 КПК України наведений виключний перелік запобіжних заходів, що можуть бути застосовані слідчим суддею до підозрюваного/обвинуваченого у разі доведення прокурором певного ряду обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

За змістом статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у інкримінованому вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх обставин підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Одними з більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, є домашній арешт та особиста порука. Перший з них полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а другий - у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу (ч. 1 ст. 180, ч. 1 ст. 181 КПК України).

У свою чергу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу (ч. 1 ст. 183 КПК України).

З матеріалів клопотання слідує, що ухвалою Житомирського апеляційного суду від 19.06.2024 року визначено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 до 02 липня 2024 року включно.

Статтею 199 КПК України врегульований порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При цьому слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. 5 ст. 199 КПК України).

У разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті (ч. 6 ст. 199 КПК України).

Станом на час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 слідчим суддею не надано доказів, що підтверджують призначення підготовчого судового засідання у справі Попільнянським районним судом Житомирської області.

Відповідно до вимог п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

У свою чергу обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

На переконання слідчого судді, надані прокурором докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, котре відноситься до особливо тяжкого злочину.

На думку слідчого судді, наведені у клопотанні та озвучені в судовому засіданні обставини свідчать про те, що на даний час не зменшилися та продовжують існувати наведені у пунктах 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України ризики, які слугували підставою для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Надаючи оцінку можливості вчинення обвинуваченим дій, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, слідчий суддя враховує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova) § 58). Щодо наявності ризику переховування від органів досудового розслідування та/або слідчий суддя зважає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна, тобто існує ймовірність притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення при визначенні ризику переховування. Співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків переховування у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі робить цей ризик достатньо високим.

У той же час, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у значній мірі підтверджується показаннями потерпілого, місце проживання якого відоме обвинуваченому, а тому з урахуванням процедури, яка передбачена КПК України щодо отримання показань від особи, який є потерпілим у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що у результаті обізнаності обвинуваченого про потерпілого ОСОБА_10 , який давав свідчення у кримінальному провадженні, ОСОБА_4 , не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з вказаною особою, може здійснювати на нього вплив із метою спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які йому можуть бути відомі щодо кримінального правопорушення для уникнення кримінальної відповідальності. Ризик здійснення тиску на свідків може бути визнано належною підставою на початкових стадіях провадження («Яжинський проти Польщі» (Jarzynski v. Poland) § 43).

Разом з цим слідчий суддя не погоджується з думкою прокурора про наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення. З цього приводу слідчий суддя зважує на відсутність судимостей у обвинуваченого та доказів негативної репутації останнього, наявність постійного місця проживання у м. Києві. У свою чергу, відсутність роботи або сім`ї не дає підстав вважати, що особа схильна до повторного вчинення злочинів («Сулаоя проти Естонії» (Sulaoja v. Estonia), § 64).

Таким чином, із урахуванням наведених у клопотанні та встановлених в засіданні обставин, пояснень учасників провадження, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема таких як домашній арешт або особиста порука, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та задля запобігання ризикам, зазначеним у пунктах 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, котрі станом на час розгляду клопотання не зменшились. Відтак, заява захисника ОСОБА_5 про взяття особи на особисту поруку задоволенню не підлягає.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (ч. 1 ст. 197 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Так, ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 22.04.2024 року частково задоволено клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 до 22.04.2024 року, із визначенням розміру застави у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 242 240 грн.

Разом з тим, ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду від 23.05.2024 року зазначена вище ухвала слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 22 квітня 2024 року скасована та постановлена нова ухвалу, якою частково задоволено клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_13 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20 червня 2024 року без визначення застави.

Крім цього, захисником ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , подано письмове клопотання про повернення застави. В обґрунтування клопотання адвокат послався на те, що ухвалою Житомирського апеляційного суду від 23.05.2024 року було скасовано ухвалу Богунського районного суду м. Житомира в частині визначення застави. Таким чином, подальше знаходження грошових коштів на депозитному рахунку ДСА України є безпідставним, а тому захисник просить повернути заставу у розмірі 242 240,00 грн. наступним заставодавцям: 92 240,00 грн. - ОСОБА_14 , 50 000,00 грн. - ОСОБА_15 , 100 000,00 грн. - ОСОБА_16 .

З доданих до клопотання матеріалів слідує, що на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Житомирській області ОСОБА_14 була внесена застава в розмірі 92 240,00 грн., ОСОБА_16 - застава в розмірі 100 000,00 грн., ОСОБА_15 - застава в розмірі 50 000,00 грн.

За змістом частин першої, одинадцятої статті 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Статтею 203 КПК України визначено, що ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 8 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу" від 11.01.2012 №15, застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунка - готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку. Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає до територіального управління ДСА або апеляційного суду, Вищого антикорупційного суду, Верховного Суду, якому відкрито депозитний рахунок, на який було внесено заставу, ряд документів, зокрема, засвідчену судом копію ухвали слідчого судді, суду, вироку суду, в якому міститься рішення про повернення застави.

Зважаючи на наведені слідчим суддею обставини справи, перелічені положення нормативно-правових актів України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення застави.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 176-178, 180-184, 186, 193, 194, 199, 203, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 27 липня 2024 року включно.

Строк дії ухвали до 27 липня 2024 року включно.

Клопотання захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , про повернення застави - задовольнити.

Повернути ОСОБА_14 (РНОКПП НОМЕР_3 , IBAN НОМЕР_4 в AT КБ Приватбанк) заставу в розмірі 92 240,00 (дев`яносто дві тисячі двісті сорок гривень), внесену на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Житомирській області, згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки від 23.04.2024 року, за ОСОБА_4 по справі № 295/4084/24.

Повернути ОСОБА_16 (РНОКПП НОМЕР_5 ) заставу в розмірі 100 000,00 (сто тисяч гривень), внесену на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Житомирській області, згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки від 23.04.2024 року, за ОСОБА_4 по справі № 295/4084/24.

Повернути ОСОБА_15 (РНОКПП НОМЕР_6 IBAN НОМЕР_7 в AT КБ Приватбанк) заставу в розмірі 50 000,00 (п`ятдесят тисяч гривень), внесену на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Житомирській області, згідно платіжної інструкції №0.0..1 від 23.04.2024 року, за ОСОБА_4 по справі № 295/4084/24

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою - протягом 5 днів з моменту вручення їй копії ухвали. В іншій частині ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді

Слідчий суддя