Єдиний унікальний номер 205/6342/24
Провадження № 1-кп/205/ 883/24
У Х В А Л А

23 травня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження № 0000046 від 08.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, має середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні малолітніх чи непрацездатних осіб не маючий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту не заперечували.

Заслухавши думку прокурора, а також обвинуваченого та його захисника, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, оскільки дане кримінальне провадження підсудне Ленінському районному суду м. Дніпропетровська; підстав для закриття кримінального провадження не вбачається; обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства; при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону; підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено.

Таким чином, з урахуванням думки учасників підготовчого судового засідання, у суду достатньо підстав для призначення судового розгляду на підставі зазначеного обвинувального акту.

Крім того, у підготовчому судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 було заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_5 у якому прокурор вказав, що на його думку наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, в обґрунтування даних ризиків зазначив, що ОСОБА_5 , що обвинувачений вчинив тяжкі злочини, не має постійного офіційного місця роботи, офіційно не одружений та не має на утриманні неповнолітніх дітей, тобто наявні соціальні зв`язки є не достатніми для утримання обвинуваченого від спроб переховування. Також, зазначив, що обвинуваченому, який скористався свої правом на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 221 КПК України, відомі анкетні дані та місце проживання всіх свідків, а місце проживання потерпілої йому було відомо і до вчинення злочину за ч. 1 ст. 194 КК України. Окрім того ОСОБА_5 перебуває у приятельських стосунках з очевидцем вказаного кримінального правопорушення - ОСОБА_6 і таким чином, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на свідків та потерпілу в даному кримінальному провадженні, як шляхом умовлянь, так і шляхом погроз, з метою зміни ними своїх показів в суді, що може сприяти уникненню ним кримінальної відповідальності та негативно вплинути на судовий розгляд..

Прокурор у підготовчому судовому засідання підтримав клопотання, посилаючись на обставини викладені у клопотанні, просив суд задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захисник адвокат ОСОБА_4 у підготовчому судовому засідання заперечувала проти задоволення клопотання, просила застосувати більш м`який запобіжних захід.

Суд, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думку обвинуваченого, захисника, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Як встановлено у підготовчому судовому засіданні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровська, українець, громадянин України, має середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Суд погоджується з посиланням прокурора на наявність і актуальність ризиків для даного кримінального провадження, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів та під загрозою можливого застосування покарання у разі визнання винуватим у вчиненні даних злочинів, може переховуватися від суду. Окрім того, обвинувачений не має постійного офіційного місця роботи, офіційно не одружений та не має на утриманні неповнолітніх дітей, тобто у обвинуваченого відсутні будь-які соціальні важелі впливу, які б могли стримати його від спроби переховуватися від суду.

Також, суд вважає доведеним ризик незаконного впливу обвинуваченим на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні шляхом погроз застосування до них насильства, з метою зміни показань наданих під час досудового розслідування або відмови від явки до суду.

Відповідно до практики Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є зокрема, ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя.

При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контактами.

Так, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Зважаючи на те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, врахувавши всі обставини справи, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд приходить до висновку, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_5 є виправданим.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання або продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд враховує у сукупності всі обставини, а саме вік обвинуваченого, стан його здоров`я, не має постійного офіційного місця роботи, офіційно не одружений та не має на утриманні неповнолітніх дітей, відсутність у нього соціальних зв`язків.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність зазначених у клопотанні прокурора ризиків, а саме - переховуватися від суду; - ризику незаконного впливу на потерпілу та свідків. Інші, більш м`які запобіжні заходи, на думку суду, не спроможні забезпечити належне виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків обвинуваченого у кримінальному провадженні.

Отже, задовольняючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави, який, відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При вирішенні питання про розмір застави вважає, що застава у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму, що складає 121 120 гривень, здатна забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст.ст.110, 177, 182, 183, 331, 369, 371, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про продовження до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 календарних днів, а саме до 21 липня 2024 року включно.

Визначити заставу ОСОБА_5 в розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 121 120 гривень, у разі внесення якої вважати його таким, що йому обраний запобіжний захід у вигляді застави з покладенням обов`язків:

- прибувати за кожною вимогою прокурора чи суду;

- не відлучатися із населеного пункту, де проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Призначити до розгляду у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000046 від 08.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України на 13.00 годин 17.07.2024 року в приміщенні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Коробова, № 6.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

На ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1