ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 615/1629/23 (1-кп/631/55/24) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1163/24 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: продовження строків тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду у м.Харків кримінальне провадження, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7

на ухвалу Нововодолазького районного суду Харківської області від 02 квітня 2024 року, про продовження дії ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

УСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою постановлено задовольнити клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

Продовжено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній Установі «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів, тобто до 31 травня 2024 року включно.

В обґрунтування свого рішення слідчим суддею зазначено що наразі продовжують існувати ризики передбачені ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, як то: переховування від суду, незаконний вплив на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Зокрема, суд виходив із того, що враховуючи існування ризиків (можливість вчинення інших кримінальних правопорушень (обвинувачений раніше судимий, судимості не відбуті та не погашені), незаконного впливу на свідків (вони ще не допитані в суді), оцінюючи наявні в нього на цей час матеріали кримінального провадження та всі обставини у їх сукупності, а саме: вагомість висунутого обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим; його вік; стан здоров`я; характер соціальних зв`язків у місці його проживання; вчинення кримінального правопорушення за місцем мешкання обвинуваченого раніше застосований на стадії досудового розслідування та продовжений під час підготовчого провадження до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави, строк якого спливає 07.04.2024 року, виявився вкрай дієвим та таким, завдяки якому досягнуто виключної та єдиної мети такого застосування - забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги обвинувачений вказує, що ухвала суду є немотивованою та необґрунтованою.

В судових засіданнях обвинувачений заявив відвід своєму захиснику ОСОБА_9 , з підстав неузгодженності позиції сторони захисту.

Однак, суд у заявлені захиснику відводи не розглядав, чим порушив право обвинуваченого на захист.

Також вказує, що в судовому засіданні прокурором за ініціативою суду було заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу.

При цьому, прокурор не надав доказів на підтвердження існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Перевіряючи обґрунтованість ухвали суду про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, апеляційний суд виходить з наступного.

Так безпідставними є доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 щодо порушення його права на захист, яке виразилось у не розгляді суду його клопотання про заміну захисника.

Як вбачається з надісланих до суду апеляційної інстанції виділених матеріалів у названій справі, клопотання прокурора про продовження ОСОБА_8 дії запобіжного заходу розглянуто судом з проголошенням рішення о 11:12:58, (журнал судового засідання від 02.04.2024).

В той же час, із цього ж журналу судового засідання вбачається, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про відмову від захисника ОСОБА_9 заявлено ним о 11:56:41, тобто після вирішення клопотання прокурора, про яке йшла мова вище.

Крім того, назване клопотання про відмову від захисника вирішено судом по суті мотивованою ухвалою від 02.04.2024 року, копія якої вручена як обвинуваченому так і захиснику, про що свідчать їх підписи на відповідних розписках, які також містяться у надісланих виділених матеріалах.

Таким чином, колегія суддів констатує, що доводи обвинуваченого ОСОБА_7 стосовно порушення його прав на захист є безпідставними.

Про це додатково свідчить і той факт, що в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції інтереси обвинуваченого ОСОБА_8 представлені адвокатом ОСОБА_6 , залученого на підставі ухвали Нововодолазького районного суду Харківської області від 02.04.2024 року про яку йшла мова вище.

Стосовно обґрунтованості ухвали суду про продовження дії запобіжного заходу колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд першої інстанції врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватим, дані про особу обвинуваченого, та дійшов небезпідставного висновку, що ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України не зменшилися, продовжують існувати, та вважав, що застосування на даний час до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання вказаним ризикам, з чим погоджується апеляційний суд.

Колегія суддів вважає оскаржуване судове рішення обґрунтованим та вмотивованим, мотиви прийнятого рішення є такими, що відповідають вимогам статей 193-194, 196, 199 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду щодо продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Колегія суддів, надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення кримінальних правопорушень, може вдатися до відповідних дій. З огляду на суспільну небезпечність інкримінованих дій, зміст та обсяг пред`явленого обвинувачення, на переконання колегії суддів, застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 на даний час більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім.

Висновки суду щодо продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України є мотивованими, враховуючи, що ОСОБА_8 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, як за вчинення корисливих злочинів так і за злочин проти життя та здоров`я.

Зокрема, вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 03.06.2016 ОСОБА_8 був засуджений за вчинення злочинів, передбачених пунктами 4, 6, 12 частини 2 статті 115, частиною 1 статті 162, частиною 4 статті 187, частиною 3 статті 296 до покарання 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 22.07.2022 ОСОБА_8 був звільнений за відбуттям строку покарання, однак вироком Валківського районного суду Харківської області 22.03.2023 був знову засуджений за вчинення злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України.

На даний час обвинувачується у заподіянні 12.07.2023 умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Судом першої інстанції враховано дані, що характеризують особу обвинуваченого, його молодий вік, сімейний стан, відсутність офіційного працевлаштування.

Вказані обставини свідчать про об`єктивну можливість настання ризиків, встановлених судом першої інстанції. Крім того, суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що внаслідок вчинення інкримінованих ОСОБА_8 дій, які кваліфіковані за частиною 2 статті 121 КК України, настала смерть потерпілого. Санкція вказаного злочину передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Враховуючи наведені обставини, зміст пред`явленого обвинувачення, дані про особу ОСОБА_8 , суд апеляційної інстанції на даному етапі судового провадження не вбачає достатніх підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування обвинуваченому запобіжного заходу на підставі тих аргументів, які висловлені в його скарзі.

На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід не зможе запобігти наявним ризикам, які до цього часу є актуальними та продовжують існувати.

Зазначені прокурором у клопотанні обставини свідчать про наявність правових підстав для продовження щодо ОСОБА_8 строку тримання під вартою, з огляду на те, що ризики, передбачені пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, які існували на час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не втратили свою актуальність, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу в даному випадку може перешкодити подальшому судовому розгляду.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками місцевого суду.

Судове рішення є мотивованим, в ньому зазначені достатні правові підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою,

Поміж цим, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції у даному кримінальному провадженні, відповідно до положень пункту 2 частини 4 статті 183 КПК України небезпідставно на даному етапі судового розгляду не визначив розмір застави при продовженні строку тримання під вартою.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, підстав для скасування судового рішення за апеляційними доводами не встановлено.

Керуючись статтями 177, 178, 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Нововодолазького районного суду Харківської області від 02 квітня 2024 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: