Справа №522/4315/24
Провадження №1-кс/522/1899/24
УХВАЛА

01 квітня 2024 року слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання ОСОБА_2 про призначення лінгвістичної експертизи у кримінальному провадженні №0001397 від 14.10.2023 року за підозрою ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.436-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29.03.2024 року ОСОБА_2 звернулася до слідчого судді із клопотанням про призначення лінгвістичної експертизи у кримінальному провадженні №0001397 від 14.10.2023 року за підозрою ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Дослідивши клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Кримінальний процесуальний кодекс України, реалізуючи принцип змагальності сторін, передбачає для сторони захисту додаткову гарантію активної участі в доказуванні, можливості доведення перед судом переконливості своїх доводів, надаючи право звернення з клопотанням до слідчого судді про призначення експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 243 КПК України, сторона захисту має право самостійно залучати експертів на договірних умовах для проведення експертизи, у тому числі обов`язкової.

Відповідно до ч. 1 ст. 244 КПК України, сторона захисту має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про проведення експертизи у разі, якщо для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта, проте сторона обвинувачення не залучила його або для вирішення залученим стороною обвинувачення експертом поставлені запитання, що не дозволяють дати повний та належний висновок з питань, для з`ясування яких необхідне проведення експертизи, або існують достатні підстави вважати, що залучений стороною обвинувачення експерт внаслідок відсутності у нього необхідних знань, упередженості чи з інших причин надасть або надав неповний чи неправильний висновок; сторона захисту не може залучити експерта самостійно через відсутність коштів чи з інших об`єктивних причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 244 КПК України у клопотанні зазначаються:

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;

2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) виклад обставин, якими обґрунтовуються доводи клопотання;

4) експерт, якого необхідно залучити, або експертна установа, якій необхідно доручити проведення експертизи;

5) вид експертного дослідження, що необхідно провести, та перелік запитань, які необхідно поставити перед експертом.

До клопотання також додаються:

копії матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання;

копії документів, що підтверджують неможливість самостійного залучення експерта стороною захисту.

Із викладеного вбачається, що обов`язковою передумовою звернення до слідчого судді із клопотанням про залучення експерта в порядку ст. 244 КПК України є наявність сукупності підстав, визначених пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, на обґрунтування яких до клопотання мають бути додані відповідні копії матеріалів та документів.

Підозрювана ОСОБА_2 звертаючись до слідчого судді із даним клопотанням, зазначила, що не може залучити експерта самостійно через відсутність у її розпорядженні безпосереднього об`єкта дослідження та не надала жодних документів, які б підтверджували, що сторона захисту вчиняла дії щодо залучення на договірних умовах експертів для проведення відповідної експертизи, однак їй було відмовлено з тих чи інших підстав, до клопотання не додано.

Слідчий суддя звертає увагу, що підставою для проведення експертизи відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом), або договір з експертом чи експертною установою, укладений за письмовим зверненням особи у випадках, передбачених законом, в якому обов`язково зазначаються її реквізити, номер справи або кримінального провадження або посилання на статтю закону, якою передбачено надання висновку експерта, перелік питань, що підлягають вирішенню, а також об`єкти, що підлягають дослідженню.

В інших випадках проводиться експертне дослідження, підставою для якого є договір з експертом чи експертною установою, укладений за письмовою заявою (листом) замовника (юридичної або фізичної особи), з обов`язковим зазначенням його реквізитів, з переліком питань, які підлягають розв`язанню, а також об`єктів, що надаються (п. 1.8. Розділу І Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (надалі - Інструкція)

Із аналізу п. 1.13 Інструкції слідує, що експерт здійснює попереднє вивчення матеріалів та у разі необхідності звертається з клопотанням щодо надання додаткових матеріалів. У разі невиконання клопотань експерта щодо надання додаткових матеріалів/незабезпечення безперешкодного доступу до об`єкта дослідження, матеріали справи повертаються органу (особі), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), із зазначенням мотивованих причин неможливості її проведення. У строк проведення експертизи не включається строк виконання клопотань експерта, усунення недоліків, допущених органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта).

Експерту забороняється самостійно збирати матеріали, які підлягають дослідженню (п. 2.3 Розділу ІІ Інструкції ), однак, ч. 3 ст. 69 КПК України визначено право експерта заявляти клопотання про надання додаткових матеріалів і зразків та вчинення інших дій, пов`язаних з проведенням експертизи.

Тобто, обов`язок збирати матеріали, які підлягають дослідженню, покладено на сторону кримінального провадження, яка залучила експерта.

При цьому, відсутність у розпорядженні сторони захисту речей, пов`язаних з проведенням експертизи, не підтверджує неможливість самостійного залучення експерта стороною захисту, оскільки матеріали та речі для дослідження можуть бути отримані експертом у порядку ст. 69, 245 КПК України, безпосередньо після залучення експерта на договірних умовах.

Відповідно до ч. 4 ст. 244 КПК України у разі встановлення слідчим суддею, що клопотання подано без додержання вимог частини другої цієї статті, слідчий суддя повертає таке клопотання особі, яка його подала, про що постановляє ухвалу.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що підозрюваною ОСОБА_2 не доведено неможливість самостійного залучення експерта та до матеріалів клопотання не долучено копій документів, що підтверджували б неможливість самостійного залучення експерта стороною захисту.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні підстави для повернення клопотання особі, яка його подала.

Керуючись ст. 2, 7, 69, 243, 244, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про призначення лінгвістичної експертизи у кримінальному провадженні №0001397 від 14.10.2023 року за підозрою ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.436-2 КК України, повернути особі, яка його подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1