Провадження № 1-кс/947/5577/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000041 від 03.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000041 від 03.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України.

У клопотанні прокурор, з метою недопущення пошкодження, знищення, псування, перетворення, відчуження просить накласти арешт, шляхом заборони права використання, розпорядження та володіння на речі, вилучені у ході обшуку ході обшуку приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі, та наполягав на його задоволенні.

Власник майна ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вказуючи на те, що вилучені речі не мають відношення до кримінального провадження.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що Детективами Територіального управління БЕБ в Одеській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000041 від 03.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України, за фактом незаконного використання знаків для товарів і послуг загальновідомих брендів «Calvin Klein», «Puma» та інших фірм, шляхом виготовлення та реалізації контрафактної продукції, чим завдано шкоду в особливо великому розмірі.

В ході проведення досудового розслідування, співробітниками Одеського управління ДВБ Національної поліції України отримано інформацію, що групою осіб організовано функціонування швейного цеху з виготовлення контрафактних текстильних виробів, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

19 квітня 2024 року, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільні термінали систем зв`язку: Samsung Galaxy М21, S/N НОМЕР_1 , з двома сім картками НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ; Xiaomi Redmi 8, S/N НОМЕР_4 , з сім карткою оператора «Vodafone» Redmi Note 8 Pro, S/N 5pmbc6mzt4fmey5t; документи щодо ФОП ОСОБА_4 на 4 арк.; блокнот з чорновими записами щодо виготовленого одягу з підписами про логотипи - 4 блокноти; книгу обліку доходів ФОП Кая Саліх - 1 од.; одяг з логотипами, схожими на логотипи загальновідомих брендів: Штани Puma - 65 од.; Штани Nike - 70 од.; Кофти Nike - 17 од.; Кофти Jordan - 2 од.; Кофти без логотипів - 7 од.; рамки кліше для верстату - 15 од.; листи з зразками логотипів - 175 од.; верстат для кольорових логотипів через кліше - 1 од.; сушарка для логотипів - 1 од.; термопрес для перенесення логотипів - 2 од. (1 у непрацездатному стані).; блок керування верстатом, Б/И 41342Н0260 - 1 од.; блок керування пресом, БЛ`І 2713/2005 - 1 од.; блок керування швейного верстату з монітором управління - 1 од.; ярлики для одягу з фурнітурою кріплення, логотипи загальновідомих брендів - 1 кор.; заготівки для одягу (футболки) - 1 кор.; тканина у рулонах 30 од.; промисловий ніж для тканини - 2 од. ; нитки для тканини - 106 рулонів.; компресор стиснутого повітря - 1 од.

19 квітня 2024 року детективом у даному кримінальному провадженні прийнято процесуальне рішення та в порядку ст. 110 КПК України винесено постанову про визнання вилученого майна речовим доказом.

У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, застосування яких не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до положень ст.170 КПК України майно, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину може бути арештоване на підставі рішення слідчого судді. Арешт майна може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться чи зберігаються в банках або інших фінансових установах. Арешт майна може бути застосований з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження, досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

При цьому, відповідно до положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Диспозиція ч. 3 ст. 229 КК України, досудове розслідування за ознаками якої здійснюється в межах к/п №0000041, передбачає кримінальну відповідальність за незаконне використання знака для товарів і послуг, фірмового найменування, кваліфікованого зазначення походження товару, якщо вони завдали матеріальної шкоди в особливо великому розмірі.

Відтак, на переконання слідчого судді, вилучене під час проведення обшуку за місцем розташування цеху з виготовлення контрафактного одяг має ознаки речових доказів в зазначеному кримінальному провадженні відповідно до ст. 98 КПК України, зокрема, є обґрунтовані підстави вважати, що документи щодо ФОП ОСОБА_4 ; блокнот з чорновими записами щодо виготовленого одягу з підписами про логотипи; книга обліку доходів ФОП ОСОБА_4 ; одяг з логотипами, схожими на логотипи загальновідомих брендів; рамки кліше для верстату; листи з зразками логотипів; верстат для кольорових логотипів через кліше; сушарка для логотипів ; термопрес для перенесення логотипів; блок керування верстатом; блок керування пресом; блок керування швейного верстату з монітором управління; ярлики для одягу з фурнітурою кріплення, логотипи загальновідомих брендів; заготівки для одягу (футболки); тканина у рулонах; промисловий ніж для тканини; нитки для тканини; компресор стиснутого повітря є об`єктами кримінально протиправних дій або містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються в даному випадку під час досудового розслідування кримінального провадження за фактом незаконного використання знаків для товарів і послуг загальновідомих брендів «Calvin Klein», «Puma» та інших фірм, а тому є важливими доказами можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 229 КК України.

Зв`язок даного майна із вчиненням злочинів, передбачених ч. 3 ст. 229 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна є виправданим.

В клопотанні про арешт майна прямо зазначено підставу та мету арешту майна, наведено відповідне обґрунтування, вказано обсяг та вид майна, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а також зазначено про відповідність цього майна критеріям ст.98 КПК України.

Як на цьому обґрунтовано зауважує прокурор у клопотанні про арешт майна, вилучена під час проведення обшуку готова продукція підлягає відповідному експертному дослідженню у сфері інтелектуальної власності для встановлення оригінальності або підробки такої продукції.

Вищезазначена обставина свідчить про те, що вилучена продукція необхідна для проведення її подальшого експертного дослідження, внаслідок чого не накладення арешту на неї призведе до негативних наслідків для кримінального провадження, зокрема, може призвести до її втрати, пошкодження або знищення.

Також слідчий суддя вважає, що наразі існує необхідність в дослідженні вилучених мобільних телефонів оскільки зафіксована на них інформація може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи наявну можливість виявлення у мобільних телефонів відомостей та файлів, які мають істотне значення для цього кримінального провадження, існує загроза їх знищення, зокрема, видалення листування, адресатів, телефонних дзвінків, документів, програм, а також те, що ймовірні співучасники кримінального правопорушення можливо спілкувались між собою за допомогою месенджерів, встановлених на мобільному пристрої, де може зберігатися переписка між ними та електронні копії документів, які можуть мати значення для кримінального провадження, можливе збереження на сім-картах номерів телефонів осіб, які можуть бути причетними до цього кримінального правопорушення, їх листування та інформацію про з`єднання, а також обставини, за яких вилучено вищевказаний технічний пристрій, слідчий суддя дійшов висновку, що на даному етапі досудового розслідування вилучений мобільний телефон відповідає ознакам речового доказу, визначеним ст. 98 КПК України, оскільки містить інформацію та відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Водночас, слідчий суддя враховує застереження щодо можливості тимчасового вилучення мобільних терміналів систем зв`язку, передбачені ч. 2 ст. 168 КПК України. Таке вилучення допускається виключно у випадку, якщо воно обумовлене необхідністю проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Більш того, слідчий суддя не може виключати, що перед стороною обвинувачення постане питання експертного дослідження вилучених мобільних телефонів, а обов`язковою умовою їх проведення є безпосереднє надання для дослідження електронного пристрою, що додатково підтверджує наявність підстав для арешту майна.

При цьому, норми КПК України не визначають чітких термінів для призначення експертного дослідження вилученого майна, а також не передбачають такої підстави для відмови у накладенні арешту, як відсутність станом на час розгляду клопотання постанови про призначення експертизи.

За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, тимчасово вилученого під час проведення обшуку, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речових доказів, які можливо були засобами вчинення злочинів, та відповідно залишили на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.

Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження є оціночними поняттями. Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що будь-яке втручання у право особи з боку держави має забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

На переконання слідчого судді, загальні інтереси суспільства у вигляді досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України (зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування тощо), виправдовують ступінь втручання у право власності особи, яке пов`язане з накладенням арешту на належне їй майно.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні,

Мета судового контролю полягає в тому, щоб досудове розслідування в кримінальних провадженнях проводилось із дотриманням принципу верховенства права.

У порядку встановленому КПК, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення даного клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000041 від 03.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України - задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони права використання, розпорядження та володіння на речі, вилучені в ході проведення обшуку 19.04.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , а сааме на:

1. Мобільні термінали систем зв`язку: Samsung Galaxy М21, S/N НОМЕР_1 , з двома сім картками НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ; Xiaomi Redmi 8, S/N НОМЕР_4 , з сім карткою оператора «Vodafone» Redmi Note 8 Pro, S/N 5pmbc6mzt4fmey5t.

2. Документи щодо ФОП ОСОБА_4 на 4 арк.

3. Блокнот з чорновими записами щодо виготовленого одягу з підписами про логотипи - 4 блокноти.

4. Книга обліку доходів ФОП ОСОБА_4 - 1 од.

5. Одяг з логотипами, схожими на логотипи загальновідомих брендів: Штани Puma - 65 од.; Штани Nike - 70 од.; Кофти Nike - 17 од.; Кофти Jordan - 2 од.; Кофти без логотипів - 7 од.

6. Рамки кліше для верстату - 15 од.

7. Листи з зразками логотипів - 175 од.

8. Верстат для кольорових логотипів через кліше - 1 од.

9. Сушарка для логотипів - 1 од.

10. Термопрес для перенесення логотипів - 2 од. (1 у непрацездатному стані).

11. Блок керування верстатом, Б/И 41342Н0260 - 1 од.

12. Блок керування пресом, БЛ`І 2713/2005 - 1 од.

13. Блок керування швейного верстату з монітором управління - 1 од.

14. Ярлики для одягу з фурнітурою кріплення, логотипи загальновідомих брендів - 1 кор.

15. Заготівки для одягу (футболки) - 1 кор.

16. Тканина у рулонах 30 од.

17. Промисловий ніж для тканини - 2 од.

18. Нитки для тканини - 106 рулонів.

19. Компресор стиснутого повітря - 1 од.

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 .В

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1