Справа № 404/3688/24
Номер провадження 1-кс/404/1899/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2024 року місто Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні Кіровського районного суду міста Кіровограда у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «АК ПЛЮС» про часткове скасування арешту з транспортного засобу по кримінальному провадженню 0001117, за ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «АК ПЛЮС» звернувся до слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда про часткове скасування арешту з транспортного засобу Тойота Камрі НОМЕР_1 , застосованого на підставі ухвали слідчого судді по кримінальному провадженню 0001117, за ч. 1 ст. 286 КК України.

До початку розгляду прокурор подав копію постанови слідчого від 31 травня 2024 року про закриття кримінального провадження. Заявлене клопотання просить вирішити без його участі.

Представник володільця викликався, не зявився, що не заважає вирішити вимоги по клопотанню.

31 травня 2024 року, слідчий СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 виніс постанову, якою закрив кримінальне провадження 0001117, за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано

(ч. 1 ст. 174 КПКУкраїни)

Частина 3 та 4 ст. 174 КПК України регулює порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Натомість у ст. 174 КПК України не йдеться про скасування арешту майна слідчим суддею після закінчення досудового розслідування внаслідок закриття кримінального провадження за постановою слідчого на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК.

За приписами частини 4 ст. 132 КПК Законом України, ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру. Приписи ч. 4 ст. 132 КПК України є дієвим засобом реалізації положень ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції задля усунення порушення прав власника або володільця майна.

Положення ч. 4 ст. 132 КПК є нормою, за якою в КПК встановив порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку вимогами ч. 1 ст. 170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Безальтернативні умови ч. 4 ст. 132 КПК вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК України. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом слідчим, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна.

У цій справі досудове розслідування було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК, з цього моменту припинила дію і ухвала слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 30.04.2024 року про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню 0001117, за ч. 1 ст. 286 КК України, наслідком чого було скасування арешту як заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

З огляду на приписи ч. 9, 12 ст.100 КПК України, слідчий суддя не має відповідних повноважень у вирішенні долі речових доказів, зокрема визначати особу якій необхідно передати автомобіль.

Чинний кримінальний процесуальний закон розрізняє поняття «суд» та «слідчий суддя», визначаючи стадії кримінального провадження (досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність) здійснення ними своїх повноважень та належним чином розмежовуючи їх.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Коли кримінальне провадження закрито слідчим, а клопотання подане в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України, то долю речових доказів вирішує суд, а не слідчий суддя. Правильність вищеперерахованих суджень визначено у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15 квітня 2024 року, справа 554/2506/22; провадження 51-4350кмо23.

Згідно з ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчим суддею може бути прийнято процесуальне рішення про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги. Керуючись ст. ст. 303-309, 220 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «АК ПЛЮС» про часткове скасування арешту на транспортний засіб Тойота Камрі НОМЕР_1 , по кримінальному провадженню 0001117, за ч. 1 ст. 286 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції. (підстава ухвала Верховного Суду від 23 січня 2024 року по справі 569/19829/21)

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1