Справа № 304/262/24 Провадження № 1-кс/304/312/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2024 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором, на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за № 0000003 від 03 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , із середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 майстра номера обслуги 1 мінометного взводу мінометної батареї 105 механізованого батальйону, солдата, громадянина України, раніше не судимого,

про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

У С Т А Н О В И В :

слідчий СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за № 0000003 від 03 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про продовження ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, а саме до 26 квітня 2024 року. Клопотання мотивує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 28 лютого 2022 року ОСОБА_4 був призваний за мобілізацією на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 , та будучи військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , з метою незаконного збагачення, шляхом вчинення злочину проти громадської безпеки, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 25 січня 2024 року, перебуваючи у невстановленому місці, знаючи вимоги законодавства про те, що бойові припаси відносяться до речей, вилучених з цивільного обороту, і не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, діючи умисно, віднайшов (придбав) боєприпаси калібру 5,45 мм у кількості 19 штук, які незаконно переміщав у с. Сімерки Ужгородського району в одязі, а 25 січня 2024 року о 14.20 год на вулиці Центральній села Сімерки біля кафе «Смерічка» збув ОСОБА_7 за 2 000 грн. Окрім цього слідчий зазначає, що 25 січня 2024 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції у кімнаті ОСОБА_4 було виявлено набої калібру 5,45 мм у кількості 88 штук та гранату зразка Ф-1, якими солдат ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 25 січня 2024 року, незаконно заволодів (придбав) та перемістив до місця свого проживання, де зберігав до моменту їх вилучення. 26 січня 2024 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Слідчий вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом затримання ОСОБА_4 , протоколом огляду місця події та протоколом обшуку від 25 січня 2024 року, а також протоколами допиту свідків, протоколами проведення НСРД, висновками експертів та іншими зібраними у ході досудового розслідування доказами. Також вказує, що 26 січня 2024 року ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24 березня 2024 року із визначенням застави у розмірі 60 560 грн. Разом з тим у сторони обвинувачення є обґрунтована необхідність у продовженні строку тримання ОСОБА_4 під вартою з метою проведення ряду слідчих та процесуальних дій. Також просить слідчого суддю врахувати, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, через що вважає реальним існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 перебуваючи на волі зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь яку з речей чи документів, які мають істотне значення для кримінального провадження, незаконно впливати на свідків шляхом умовляння або залякування, вчинити інше кримінальне правопорушення. Відтак слідчий вважає, що у органу досудового розслідування нема підстав звертатися до суду з клопотанням про обрання ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, оскільки такі не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч. 2 ст. 177 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити, посилаючись на викладені у ньому обставини.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 вважав, що ризики, заявлені стороною обвинувачення відсутні, а відтак підозрюваному достатньо обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Додатково просив слідчого суддю врахувати, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, а також на утриманні батька з інвалідністю.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, прийшов до такого висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Відповідно до вимог ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.

На підставі матеріалів клопотання встановлено, що органом досудового розслідування слідчим відділенням відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області з 03 січня 2024 року здійснюється розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000003 від 18 березня 2024 року. Так 02 січня 2024 року надійшов рапорт о/у СКП відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_8 про те, що в ході проведення оперативно-розшукових заходів ним отримано інформацію, що громадянин ОСОБА_9 з метою особистого збагачення, має намір збувати громадянину ОСОБА_10 бойові припаси та вибухові речовини на території обслуговування відділення поліції № 1 (а. к. 7, 8).

Двадцять п`ятого січня 2024 року ОСОБА_4 затримано в рамках даного кримінального провадження у порядку п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України та 26 січня 2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України (а. к. 17-21, 41-48).

Таким чином ОСОБА_4 підозрюється органом досудового розслідування у придбанні, носінні, зберіганні та збуті бойових припасів без передбаченого законом дозволу та у придбанні, носінні і зберіганні бойових припасів, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 26 січня 2024 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24 березня 2024 року з одночасним визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560 грн, та за умови внесення застави покладено на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено постановою керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону від 19 березня 2024 року до трьох місяців, тобто до 26 квітня 2024 року включно.

Таким чином, дія запобіжного заходу, застосованого до підозрюваного ОСОБА_4 закінчується 24 березня 2024 року, що й стало підставою для звернення сторони обвинувачення до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою.

Слідчий у клопотанні та прокурор під час судового розгляду наголошували, що наразі в кримінальному провадженні наявні обставини, які перешкоджають спрямуванню обвинувального акту до суду до закінчення строку дії вказаного запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_4 , оскільки встановлена необхідність у вчиненні ряду процесуальних дій для об`єктивного, повного завершення досудового розслідування, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, як стверджують слідчий та прокурор продовжують існувати.

Відповідно до ч. 3-5 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України (ч. 1 ст. 183 КПК України).

Наявність обґрунтованої підозри є умовою законності застосування запобіжного заходу.

Повідомлена ОСОБА_4 підозра ґрунтується на зібраних в ході досудового розслідування доказах. Слідчий суддя вважає підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, обґрунтованою, докази можливої його причетності до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення достатніми.

У той же час, оскільки на цій стадії встановлено нижчі критерії до стандарту доказування, які зобов`язують слідчого суддю з`ясувати лише наявність достатніх доказів, які виправдовують необхідність здійснення досудового розслідування та не передбачають обов`язку встановлення вини конкретної особи, а також, враховуючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, посилання сторони захисту на те, що до клопотання не долучено доказів вчинення інкримінованого правопорушення, є необґрунтованим.

Слідчий суддя звертає увагу, що під час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу слідчим суддею перевірялась наявність обґрунтованості підозри у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК України).

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. 5 ст. 199 КПК України).

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК, у даному кримінальному провадженні відносно підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя прийшов до таких висновків.

На переконання слідчого судді, ймовірність переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду підтверджується тим, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється є тяжким злочином та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі. Вказане особливо сильно підвищує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Також слідчий суддя враховує й встановлені при застосуванні відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу обставини, які є незмінним та мали місце, а саме те, що підозрюваний є діючим військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОУВ «Херсон»; приймаючи участь в якості потерпілого у слідчих діях в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000080 від 14 березня 2023 року, ОСОБА_4 не повернувся у розташування 105 механізованого батальйону 23 березня 2023 року, на зв`язок не виходив, його місцезнаходження було невідоме (а. к. 50-58).

У цьому аспекті слід врахувати, що Указом Президента України № 64/2022 на території України починаючи з 24.02.2022 введено воєнний стан. Відповідно до п. 8 роз`яснень, наданих Верховним Судом у листі від 03.03.2022 № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» зазначено, що оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, суд керується всіма наявними матеріалами клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу. Водночас як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію.

Наведені вище обставини в сукупності дають підстави дійти висновку щодо існування ризику вчинення підозрюваним дій, направлених на переховування від органу досудового розслідування та суду.

На думку слідчого судді, продовжує існувати і ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, який ґрунтується на зацікавленості підозрюваного у відверненні негативних наслідків, спричинених притягненням його до кримінальної відповідальності. Варте уваги і те, що після набуття статусу підозрюваного ОСОБА_4 стала відома інформація про свідків, якою він може скористатися для впливу на них.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід також враховувати й встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.

За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Наведені обставини можуть свідчити про те, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також слідчий суддя погоджується, що надалі продовжує існувати й ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки обставини кримінального правопорушення, зокрема його тривалість та цілеспрямованість дій ОСОБА_4 , який будучи військовослужбовцем ЗСУ та маючи доступ до зброї долучився до вчинення даного кримінального правопорушення, що у свою чергу може свідчити про можливість вчинення ним у майбутньому інших кримінальних правопорушень.

З урахуванням сукупності вищенаведених обставин, слідчий суддя вважає підтвердженою наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Варто додати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

Тобто кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснення у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Враховуючи обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, яка стверджується доданими до клопотання матеріалами, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому вважає необхідність у продовженні застосованого відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованою.

Відомостей, які свідчили б про неможливість застосування (продовження застосування) до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, сторонами не надано.

За таких обставин клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Окрім того, задовольняючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах, зокрема щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому сума (застави) повинна бути оцінена, враховуючи дані про особу та поведінку самого підозрюваного, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку.

Тобто розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні.

Тож за наведених обставин слід визначити розмір застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 грн, оскільки саме такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і таким, що не суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК України та вимогам ст. 178, 182, 183 КПК України, позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки, та не є явно непомірним, враховуючи фінансовий стан підозрюваного.

Також, відповідно до положень ч. 5 ст. 194 КПК України для зменшення наведених вище ризиків на підозрюваного слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слід зазначити, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень (ст. 198 КПК України).

Керуючись ст. 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст. 29 Конституції України, ст. 177, 183, 186, 193, 194, 196-198, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_11 на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за № 0000003 від 03 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про продовження відносно ОСОБА_4 строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування до 26 квітня 2024 року, із визначенням застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає суму 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн.

У разі внесення застави, у порядку ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , прокурора чи суду за їх першою вимогою;

2) повідомляти слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , прокурора чи суд про зміну місця проживання;

3) не відлучатися за межі району проживання без дозволу слідчого, прокурора;

4) здати на зберігання до відповідного органу міграційної служби за місцем реєстрації свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному та заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Дата закінчення дії ухвали 26 квітня 2024 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1