У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5

на ухвалу Новобузького районного суду Миколаївської області від 06 травня 2024 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козирка Очаківського району Миколаївської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- обвинуваченого за ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 368, ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 402, ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 06 травня 2024 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 05 липня 2024 року включно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 та змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає ухвалу суду такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає, що в клопотанні про продовження строку тримання під вартою прокурором не доведено та об`єктивно не підтверджено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які б давали підстави продовжити строк дії запобіжного заходу.

Вказує, що ризик переховуватись від суду не доведений жодним чином, оскільки ОСОБА_6 не має таких намірів, раніше не судимий, є військовослужбовцем, має родину та постійне місце проживання.

Щодо ризику знищення речових доказів зазначив, що під час досудового розслідування виконанні усі необхідні слідчі дії, докази вилучено та досліджено.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків та потерпілу зазначив, що усі свідки допитані та надали послідовні показання без тиску чи впливу.

Зазначає, що судом недостатньо враховані дані щодо особи обвинуваченого, який має міцні соціальні зв`язки, дітей та дружину, є учасником АТО та бойових дій, має три контузії, з 2014 року бере участь у бойових діях.

Вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_6 лише на припущеннях, що прямо суперечить вимогам КПК України та рішенням ЄСПЛ.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

На розгляді Новобузького районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження №0000556 від 03.10.2022 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 368, ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 402, ч. 5 ст. 426-1 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 днів, без визначення розміру застави.

Суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За висновком суду, застосований до обвинуваченого запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованого діяння, а встановлені раніше ухвалою суду ризики є дійсними та триваючими, а тому на даний час вони виключають можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу.Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, суд першої інстанції на даному етапі не встановив.

Окрім того, суд першої інстанції врахував положення ч. 6 ст. 176 КПК України, за змістом якої під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_5 надіслав клопотання про розгляд апеляційної скарги без його участі, просив задовольнити апеляційну скаргу.

Обвинувачений ОСОБА_6 про дату та час розгляду повідомлений належним чином. Особисто клопотання про апеляційний розгляд за його участі до суду не надіслав.

Прокурор надіслав клопотання про розгляд апеляційної скарги без його участі, просив ухвалу суду залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновків про таке.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Колегією суддів встановлено, що зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає.

Розглядаючи дану справу, зокрема питання про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , колегія суддів враховує положення ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Частиною 4 статті 5 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» визначено права кожного, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

З матеріалів судового провадження, вбачається, що на розгляді в Новобузькому районному суді Миколаївської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 368, ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 402, ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 08 квітня 2023 року ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який у подальшому судом неодноразово продовжувався.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , в обґрунтування якого зазначено, що ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу обвинуваченому, залишаються та можуть зашкодити виконанню процесуальних обов`язків.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу («Запобіжні заходи, затримання особи»).За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

На даній стадії судового розгляду, апеляційний суд позбавлений можливості надати правову оцінку обґрунтованості пред`явленого особі обвинувачення, оскільки, окрім як дослідивши клопотання про продовження строку тримання під вартою, ухвалу суду щодо продовження запобіжного заходу, а також, в деяких випадках, копію обвинувального акту та журналу судових засідань, не має законних на те підстав для дослідження будь-яких доказів, що можуть бути підставою для продовження або застосування запобіжного заходу у судовому засіданні.

Зважаючи на обставини інкримінованих ОСОБА_6 злочинів, вчинених (згідно обвинуваченню) військовослужбовцем в умовах воєнного стану, їх характеру, тяжкості та суспільної небезпечності, а також можливого строку покарання, який може бути йому призначений у разі визнання винуватим (позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна), колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та прийнятим з урахуванням положень ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, оскільки є об`єктивні підстави вважати, що продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи, що остаточне рішення по справі щодо обвинуваченого ОСОБА_6 не прийнято, судовий розгляд кримінального провадження триває, та свідки підлягають безпосередньому допиту судом, колегія суддів вважає, що в даному випадку існує ризик можливого впливу обвинуваченого на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що є достатні підстави вважати доведеним існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, ОСОБА_6 інкримінується вчинення ряду умисних тяжких та особливо тяжких злочинів, які носили системний характер тривалого вимагання грошових коштів, одержання неправомірної вигоди від підлеглих військовослужбовців та припинено обвинуваченим не з власної волі, а правоохоронними органами.

Також, ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, зможе перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, оскільки, дізнавшись від органу досудового розслідування про здобуті в ході розслідування докази на обґрунтованість його вини та виявлені обставини кримінального правопорушення, може вживати заходів до перешкоджання об`єктивності їх дослідження в суді.

Окрім того, ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовано тим, що на даний час не встановлено місцезнаходження неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів, одержаної ОСОБА_6 від підлеглих йому військовослужбовців. Перебуваючи на волі, останній зможе сховати, витратити, знищити чи спотворити зазначені грошові кошти, які підлягають конфіскації.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що на підставі наданих апеляційному суду матеріалів, а також обставин та характеру інкримінованих обвинуваченому злочинів, судом першої інстанції прийняте законне, вмотивоване та обґрунтоване рішення.

На даній стадії судового розгляду неможливо застосувати щодо ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, оскільки він не зможе запобігти наявним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, які об`єктивно продовжують існувати з огляду на зазначені судом обставини.

За таких обставин, апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422-1, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Новобузького районного суду Миколаївської області від 06 травня 2024 року щодо ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3