Код суду 233 Справа № 233/679/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2024 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження (внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000452 від 09 грудня 2023 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в :

08 грудня 2023 року, приблизно о 18.00 год., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_7 знаходився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де разом із дружиною ОСОБА_8 та знайомими ОСОБА_9 і ОСОБА_10 в приміщенні кухні вживали спиртні напої.

У цей же день, приблизно о 21.25 год., більш точного часу не встановлено, під час розпиття спиртних напоїв в приміщенні кухні за вищевказаною адресою, між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт, який переріс у бійку, в ході якої останні перемістились до ОСОБА_11 . Під час бійки ОСОБА_7 почав відчувати неприязнь по відношенню до ОСОБА_10 , на ґрунті чого у нього виник протиправний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті останньому.

08 грудня 2023 року, приблизно о 21.30 год., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , вийшов з приміщення гостьової кімнати, де відбувалась бійка, взяв на кухні кухонний ніж, та повернувшись до ОСОБА_10 , який в цей час знаходився в коридорі будинку за вищевказаною адресою, діючи умисно, тримаючи ніж у лівій руці, наніс останньому два послідовних удари лезом зазначеного ножа в область грудної клітини праворуч.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_10 два проникаючі колото-різані поранення грудної клітини праворуч, а саме, в проекції ІІ межребір?я по середнє-ключичній лінії та в проекції V міжребір?я по передньо-грудинній лінії праворуч, з ушкодженням правої легені, від яких останній помер на місці.

Причиною смерті ОСОБА_10 стали два проникаючі колото-різані поранення грудної клітини праворуч з ушкодженням правої легені, які ускладнились розвитком гострої крововтрати, правобічного гемотораксу.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав частково та пояснив, що з ОСОБА_12 він познайомився після початку бойових дій у 2022 році, відносин з ним не підтримував, тільки знав, що є така особа. 08 грудня 2023 року він був вдома, зранку займався господарськими справами. Ввечері до нього прийшли ОСОБА_13 і ОСОБА_12 і він запросив їх випити. Вони сіли за стіл, випили. ОСОБА_13 вже був у стані алкогольного сп`яніння і пішов у сусідню кімнату, де ліг на дивані спати. Він з ОСОБА_12 залишились у кухні, також була присутня його дружина, вони спілкувалися. Він не може зрозуміти, що стало початком конфлікту, так як все було нормально, але припускає, що міг на ґрунті пияцтва повчати ОСОБА_12 що і як треба робити. ОСОБА_12 почав наносити йому удари руками і ногами по різних частинах тіла, всього було нанесено більше десяти ударів, від чого він втратив свідомість і розбив голову, через що два тижні лежав у лікарні. Він не пам`ятає, як отямився та як взяв ніж, все сталося інстинктивно. Пам`ятає тільки, що жодного разу не вдарив у відповідь ОСОБА_12 , а тільки відмахувався від нього рукою з ножем, намагаючись налякати його, щоб той пішов з його будинку. Почалося все за кухонним столом, а потім вони перемістилися до ОСОБА_11 , де він втратив свідомість. Скоріше за все він взяв ніж, так як ОСОБА_12 був молодше і фізично краще розвинений. Він цілеспрямовано не хотів спричиняти ОСОБА_12 ножові поранення, але ситуація вийшла з-під контролю. Коли він побачив, що у ОСОБА_12 пішла кров і той обперся об стіну та присів, він почав закривати рану рукою і його дружина почала викликати швидку. Потім ОСОБА_12 затих і нахилився, впав головою до низу і було видно, що той помер. Він до останнього закривав рукою рану ОСОБА_12 аж до того часу, як перестала йти кров і останній зігнувся і обм`як. Потім приїхала швидка, лікарі констатували смерть і викликали поліцію. Вбивати ОСОБА_12 він не хотів, якби той пішов з його будинку, то нічого б не сталося. Якби він не захищався, то ОСОБА_12 міг би забити його. Ножові поранення ОСОБА_12 були спричинені ним в його будинку у коридорі. До цього ОСОБА_12 прийшов без тілесних ушкоджень. Не заперечує, що тілесні ушкодження ОСОБА_12 спричинив саме він, але це сталося в процесі самооборони, він тільки захищав себе та свій дім. ОСОБА_13 нічого не бачив і спав, навіть коли приїхала поліція. Про скоєне жалкує.

Не дивлячись на часткове визнання вини ОСОБА_7 , суд вважає, що його вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення знайшла своє повне підтвердження у сукупності доказів, досліджених та перевірених у судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_14 повідомив у судовому засіданні, що із загиблим ОСОБА_10 він був знайомий з 13-ти річного віку, так як проживали недалеко один від одного. Обвинуваченого ОСОБА_15 знає на протязі 4-5 років. 08 грудня 2023 року він з ОСОБА_12 йшли з роботи додому, були у стані алкогольного сп`яніння, і той запропонував зайти до ОСОБА_15 , казав, що начебто як дальні родичі. ОСОБА_15 був у дворі і запропонував їм зайти, на що вони погодилися. ОСОБА_15 налив їм випити, але так як він до цього вже був у стані алкогольного сп`яніння, то випив і пішов у сусідню кімнату, де ліг на диван спати. Він не був очевидцем подій і нічого не бачив. Може тільки охарактеризувати загиблого ОСОБА_12 як хорошого, роботящого хлопця.

Свідок ОСОБА_8 повідомила у судовому засіданні, що обвинувачений ОСОБА_15 є її чоловіком, прожили вони у шлюбі 29 років, все було нормально, виростили дочку, мають онуків. Ввечері 08 грудня 2023 року ОСОБА_12 і ОСОБА_13 прийшли до них і чоловік запросив їх зайти випити. Вони вже були у стані сп`яніння. Розмістилися вони на кухні, посиділи не менше години, потім ОСОБА_13 попросився у ОСОБА_11 прилягти відпочити. Вона набрала води і пішла у двір поратися по господарству. Коли повернулася, то побачила, що її чоловік та ОСОБА_12 билися, ОСОБА_12 бив її чоловіка, а той тільки відбивався. Почала розтягувати їх і просила припинити бійку, але вони її не слухали. Початку бійки вона не бачила і не знає причини. Чоловік і ОСОБА_12 перемістилися до ОСОБА_11 . Вона намагалася розбудити ОСОБА_13 , але не змогла. ОСОБА_12 побив її чоловіка і той втратив свідомість і впав, після чого ОСОБА_12 продовжив бити її чоловіка ногами і руками і не слухав її прохання піти. Чоловік лежав непритомних приблизно 7 хвилин. Вона відчинила вхідні двері щоб ОСОБА_12 пішов, але той став будити ОСОБА_13 , щоб піти разом. Потім чоловік прийшов до тями, у нього йшла носом кров і він з кухні рукою взяв кухонний ніж, яким наніс удар ОСОБА_12 , при цьому не висказував намір позбавити життя ОСОБА_12 . Вона бачила нанесення тільки одного удару в область правого плеча. Ніж був великий кухонний для капусти і лежав у мийці. ОСОБА_12 після удару ножем хотів вдарити чоловіка ногою і після цього впав у коридорі. Між ударом ножем і смертю ОСОБА_12 пройшло декілька хвилин. Після побаченого удару ножем вона вибігла на вулицю і почала кликати на допомогу і телефонувати до швидкої. Її чоловік мав змогу вийти з будинку, але ОСОБА_12 його знову бив. Після всього, що сталося, знову поклали ніж у мийку. Коли билися, то ОСОБА_12 зняв з себе кофту й футболку. Її чоловік не хотів вбивати ОСОБА_12 , так як був не конфліктним і ніколи не притягувався до кримінальної відповідальності. Проведений за її участі слідчий експеримент підтверджує.

Свідок ОСОБА_16 повідомила у судовому засіданні, що вона працює фельдшером станції швидкої медичної допомоги. Дату не точно пам`ятає, але пам`ятає, що ввечері, після 21 год. отримали виклик та виїхали на вул. Білогірську. Зайшли у будинок, де побачили, що лежав чоловік в калюжі крові без ознак життя, після чого викликали поліцію. Їх зустрічала жінка, яка повідомила, що були спричинені тілесні ушкодження, а саме колото-різана рана. Також був чоловік, який перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_7 в об`ємі, встановленому вироком, повністю доведена сукупністю наступних досліджених у судовому засіданні доказів.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 08 грудня 2023 року, місцем скоєння злочину є будинок АДРЕСА_1 . Під час огляду будинку у вітальні зліва від входу на килимі червоного кольору було виявлено труп ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При огляді трупу ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження у вигляді колотої рани з передньої сторони тулуба. Перша рана ближче до правого краю, з правої сторони грудної клітини. Друга рана посередині на череві. Під трупом знаходиться пляма (калюжа) червоного кольору. З даної плями за допомогою стерильного марлевого відрізку, був зроблений змив, котрий було поміщено до паперового конверту та вилучено до ВП № 2 Краматорського РУП. Присутня при огляді ОСОБА_8 впізнала в трупі свого племінника ОСОБА_10 та повідомила, що тілесні ушкодження ОСОБА_10 наніс її чоловік ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який після сварки наніс ОСОБА_10 декілька ударів кухонним ножем. При огляді спальної кімнати № 1 на столі виявлені 2 кухонних ножа, з пластиковою та дерев?яною ручкою. ОСОБА_8 вказала на кухонний ніж з дерев?яною ручкою, та повідомила, що саме цим ножем її чоловік ОСОБА_7 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_10 . Оглядом кухонного ножа встановлено, що ніж має довжину 30,2 см, довжина леза 19,8 см, довжина рукояті 10,2 см. Рукоять представляє собою дві дерев`яні накладки, які кріпляться до ножа за допомогою двох металевих клепок, ширина рукояті 2,5 см, товщина леза 1 мм. На лезі присутні плями бурого кольору. Після огляду вищевказаний ніж був поміщений та опечатаний до паперового конверту та вилучений до ВП № 2 Краматорського РУП.

Відповідно протоколу огляду трупа від 09 грудня 2023 року, у приміщенні Дружківського відділення СМЕ проведено огляд трупу ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На передній поверхні грудної клітини праворуч на 2 см до низу від тіла правої ключиці в проекції 2- го межребір`я по середньо-ключичній лінії мається рана № 1, яка розташована вертикально відносно осі тіла, має закруглені кінці та рівні краї. Рана при зведених краях довжиною 2 см, ширина рани 1,2 см. На середній поверхні грудної клітини праворуч в проекції 4-10 межребір`я біля грудної лінії мається рана № 2, яка розташована вертикально відносно осі тіла. Верхній кінець рани закруглений та розташований на 12 год. умовного циферблату. Нижній кінець П-подібної форми. Краї рани відносно рівні, лівий край рани скошений. Рана у довжину при зведених краях 2 см, ширина 1,2 см. Раневий канал рани № 1 йде з верху до низу, проникає в плевральну порожнину, пошкодивши шкіру, підшкірно- жирову клітковину, межреберний м`яз та верхівку правої легені. Рановий канал рани № 1 у довжину 7 см. Рановий канал рани № 2 йде з переду до заду, зверху до низу та зліва направо, проникає в плевральну порожнину, пошкодивши шкіру, підшкірно-жирову клітковину, межреберний м`яз та нижню долю правої легені. Рановий канал рани № 2 у довжину 12 см. Причиною смерті ОСОБА_10 є проникаючи колото-різані поранення грудної клітини з ушкодженням правої легені, які ускладнились розвитком гострої крововтрати та правобічного гемотораксу. Будьяких інших тілесних ушкоджень на тілі трупу виявлено не було. В ході огляду було вилучено зразок крові з трупу ОСОБА_10 .

Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 202 від 17 січня 2024 року, причиною смерті ОСОБА_10 стали проникаючи колюче- ріжучі поранення грудної клітини праворуч (рани № 1, № 2) з ушкодженням правої легені, які ускладнились розвитком крововтрати правобічного гемотораксу. Виходячи з трупних явищ, встановлених під час огляду трупу можна припустити, що смерть його настала за 10-12 годин до огляду трупу в морзі. Під час судово-медичного дослідження трупу ОСОБА_10 було виявлено проникаючі колюче- ріжучі поранення грудної клітини праворуч в проекції другого межребір`я по середньо- ключичній лінії та в проекції п`ятого межребір`я по передньо-грудинній лінії з ушкодженням правої легені, які утворились внаслідок двократної дії колючеріжучого предмету, яким не виключено міг бути ніж, можливо у термін та за обставин, вказаних в постанові та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя, та стоять у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого. Під час судово-токсикологічного дослідження крові від трупу ОСОБА_10 виявлено етиловий спирт в концентрації 2,78 ‰, що відносно живої людини можна розцінювати як сильне алкогольне сп`яніння. Після отримання тілесних ушкоджень та смертю потерпілого міг пройти короткий відрізок часу до розвитку гострої крововтрати та втрати свідомості. Після отримання тілесних ушкоджень потерпілий міг вчиняти самостійні дії короткий відрізок часу до втрати свідомості. Позитивний результат при наданні потерпілому кваліфікованої медичної допомоги є сумнівним. Довжина та ширина клинка відповідають характеру ран на грудній клітині.

Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 09 грудня 2023 року, підозрюваний ОСОБА_7 , у присутності захисника ОСОБА_6 , розповів та показав на місці наступне: 08 грудня 20223 року, близько 18 год., до нього завітали ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які перебували у стані алкогольного сп`яніння. В подальшому вони разом вживали алкогольні напої у приміщенні кухні. Через деякий час ОСОБА_19 пішов до кімнати відпочивати, а він з ОСОБА_20 продовжили вживати алкогольні напої у приміщенні кухні, де між ними відбувся словесний конфлікт, причину якого не пам`ятає. В ході словесного конфлікту ОСОБА_21 , сидячи на табуреті, наніс йому удар кулаком лівої руки в область правого ока та декілька ударів в область голови. На момент даної події він сидів на табуреті біля столу в приміщенні кухні, де з лівої сторони столу знаходився ОСОБА_21 на табуреті. В подальшому між ними виникла бійка, в ході якої вони наносили один одному удари, переміщуючись з кухні до коридору та зальної кімнати. Під час бійки, підозрюваний вказав, що стягнув з ОСОБА_22 майстерку, через що останній залишився з оголеним торсом. На запитання, чи міг він збігти від ОСОБА_12 , підозрюваний пояснив, що не міг через те, що цей будинок його і він в ньому проживає. Він вжив приблизно 0,7 л алкогольного напою. В подальшому ОСОБА_7 вказав, що наніс ОСОБА_23 ножові поранення. ОСОБА_7 розташував статиста навпроти себе, та вказав, що ОСОБА_21 стояв за порогом (в коридорі) приміщення кухні. Він лівою рукою дотягнувся до раковини, де взяв ножа (довжина леза до 20 см, ширина близько 3-4 см) та наніс даним ножем два послідовних удари в область грудної клітини ОСОБА_23 , утримуючи ніж в лівій руці. Після отриманих поранень ОСОБА_21 присів, він кинув ножа, притиснув обидва поранення руками. Його дружина викликала швидку медичну допомогу. ОСОБА_21 помер на місці до приїзду швидкої.

Відповідно до протоколу слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 від 09 грудня 2023 року, остання розповіла та показала на місці наступне: 08 грудня 2023 року вона знаходилась за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Приблизно о 18 годині до них з чоловіком ОСОБА_7 , який також знаходився в будинку, завітав племінник зі сторони чоловіка, ОСОБА_10 , та його товариш ОСОБА_18 . ОСОБА_18 був втомлений, тому вона провела його до зальної кімнати відпочивати, сама пішла на вулицю займатися господарськими справами. ОСОБА_21 та ОСОБА_24 розмістились у приміщенні кухні та почали розпивати спиртні напої. Далі, приблизно о 19.00 годині, вона увійшла в будинок та побачила, як у приміщенні кухні боряться ОСОБА_17 та її чоловік ОСОБА_24 . Щоб припинити конфлікт вона зробила спробу розборонити їх, однак не змогла, тому попрямувала у зальну кімнату покликати ОСОБА_25 . Далі боротьба ОСОБА_26 та ОСОБА_27 перемістилась у зальну кімнату, де ОСОБА_26 продовжив завдавати ОСОБА_27 тілесні ушкодження ногами та руками. В положенні лежачі на спині ОСОБА_27 знаходився протягом трьох хвилин. ОСОБА_26 в цей час сів на диван та почав будити ОСОБА_28 . Через три хвилини ОСОБА_27 отямився, та нікому не повідомивши про свої дії, пішов на кухню і приблизно через хвилину повернувся з кухонним ножем у лівій руці. Після чого ОСОБА_26 і ОСОБА_27 , який тримав ніж у лівій руці, почали обоюдну боротьбу, яка перемістилась у коридор. Свідок відтворила за допомогою статиста положення ОСОБА_22 , коли ОСОБА_24 завдав йому колото-різані рани. Далі за допомогою статиста свідок відтворила механізм нанесення ОСОБА_27 ударів ОСОБА_23 , а саме, з розмахом знизу лівою рукою продемонструвала удар в область правої грудної клітини (ключиці) спереду, тримаючи ніж за рукоятку, та пояснила, що бачила лише один удар, після чого вибігла і почала викликати швидку. Свідок вказала на місце, де знаходився кухонний ніж, яким було завдано ударів ОСОБА_29 . Далі свідок пояснила, що ОСОБА_24 рукою намагався зупинити кров ОСОБА_26 , а потім вона поклала йому рушник на рану. Додала, що ОСОБА_24 не хотів вбивати ОСОБА_30 .

Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 202/31 від 13 грудня 2023 року, тілесні ушкодження, що мались у ОСОБА_10 , могли утворитись за обставин, на які вказує як підозрюваний ОСОБА_7 , так і свідок ОСОБА_8 , під час проведення слідчого експерименту за їх участі, від нанесення ударів ножем в область грудної клітини праворуч.

Відповідно до висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/105-23/5121-БД від 21 грудня 2023 року, встановлені генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які наведено в таблиці 1.1 додаток 1.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта (імунолога) № 2394-3258-БД від 28 грудня 2023 року, при дослідженні зразка крові ОСОБА_10 встановлена група 0 з ізогемаглютиніном анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВ0. При дослідженні зразка крові ОСОБА_7 встановлена група В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта (цитолога) № 2394/3260-БД від 12 січня 2024 року, на клинку ножа (об`єкт № 1), представленого на дослідження, встановлена наявність крові людини. Клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини не знайдені. На рукоятці ножа (об`єкт № 2), наявність крові людини не встановлена, клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини не знайдені. При цитологічному дослідженні встановлено, що крові в слідах на клинку ножа (об`єкт № 1) належить особі чоловічої генетичної статі. При встановленні групової належності крові в слідах на клинку ножа (об`єкт №1) антигени А і В ізосерологічної системи АВ0 не виявлені, а характер слідів не дозволяє проводити дослідження на наявність ізогемоглютининів анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВ0, тому висловитись про групову належність крові в об`єкті № 1 не є можливим. Однак, невиявлення антигенів А і В в цих слідах дозволяє також припустити можливість їх походження від особи (осіб) з групою крові 0 з ізогемаглютиніном анти-А та анти-В ізосерологічної системи АВ0, оскільки для осіб з даною групою крові характерно відсутність антигенів А і В вищевказаної системи. Якщо брати результат невиявлення антигенів А і В в слідах крові на клинку ножа ( об`єкт № 1) за можливість їх походження від особи (осіб) з групою крові 0 з ізогемаглютиніном анти-А та анти-В ізосерологічної системи АВ0, то в цьому разі не можна виключити можливість походження даних слідів від потерпілого ОСОБА_10 , враховуючи групову належність його крові.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта (імунолога) № 2394/3259-БД від 11 січня 2024 року, на фрагменті марлі зі змивом (об`єкт № 1), знайдена крові людини, при дослідженні якої встановлено присутність гемоглобіну людини. При серологічному дослідженні крові в фрагменті марлі зі змивом (об`єкт № 1), виявлені ізогемаглютиніни анти-А та анти-В та не виявлені антигени А і В, що вказує на походження крові в даних слідах від особи групи 0 з ізогемаглютиніном анти-А та анти-В ізосерологічної системи АВ0. Результати серологічного дослідження не виключають можливість походження крові в фрагменті марлі зі змивом (об`єкт № 1), від потерпілого ОСОБА_10 , оскільки групова приналежність крові у вилученому змиві,співпадає з груповою приналежністю його крові. При серологічному дослідженні крові в групі слідів на майці з тканини сірого кольору об`єкт №2, виявлені, виявлені ізогемаглютиніни анти-А та анти-В та не виявлені антигени А і В, що вказує на походження крові в даних слідах від особи групи 0 з ізогемаглютиніном анти-А та анти-В ізосерологічної системи АВ0. У результаті серологічного дослідження крові в іншій групі слідів на майці з тканини сірого кольору об`єкт №3, антигени А і В та ізогемаглютиніни анти-А та анти-В ізосерологічної системи АВ0 не виявлені. Отриманий результат дослідження крові в об`єкті №3 не дає можливість відповісти на питання про її групову приналежність. При цитологічному дослідженні статева належність крові в майці (об`єкти №№ 2, 3) не встановлена через недостатню кількість придатних для дослідження ядер формених елементів крові. Проведеним дослідженням крові на майці з тканини сірого кольору (об`єкти №№ 2, 3) не отримано даних, які б вказували на присутність крові підозрюваного ОСОБА_7 . Результати серологічного дослідження не виключають можливість походження крові, в групі слідів на майці з тканини сірого кольору об`єкт № 2, від потерпілого ОСОБА_10 , оскільки групова приналежність крові у вказаних слідах, співпадає з груповою приналежністю його крові. Отриманий результат дослідження крові в групі слідів на майці з тканини сірого кольору об`єкт № 3, не дає можливості відповісти на питання про походження її від потерпілого ОСОБА_10 .

Відповідно до висновку судово-медичного експерта (криміналіста) № 71-МК від 24 січня 2024 року колото-різані рани на досліджених шматках шкіри з грудної клітини від трупа ОСОБА_10 могли бути спричинені клинком наданого на експертизу ножа або будь-яким іншим колюче-ріжучим знаряддям, з подібними конструктивними властивостями його клинка.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта (криміналіста) № 75-МК від 22 січня 2024 року, характер ушкодження на шматку шкіри з передньої поверхні грудної клітини проекції ІІ міжребер`я по середньо-ключичній лінії праворуч свідчить про те, що воно має морфологічні ознаки наскрізної колото- різаної рани, яка спричинена від дії предмету, що мав колюче-ріжучі властивості, слідоутворююча частина якого була пласка (типу клинка ножа), шириною зануреної в тіло частини близько 17 мм, мала вістря, один гостро заточений край (лезовий) та протилежний не заточений край (обуховий), товщиною близько 0,8-1 мм, з П-подібним поперечним перетином. Характер ушкодження на шматку шкіри з передньої поверхні грудної клітини проекція V-VІ міжребер`я праворуч по середньо-ключичній лінії свідчить про те, що воно має морфологічні ознаки наскрізної колото-різаної рани, яка спричинена від дії предмету, що мав колюче- ріжучі властивості, слідоутворююча частина якого була пласка (типу клинка ножа), шириною зануреної в тіло частини близько 18 мм, мала вістря, один гостро заточений край (лезовий) та протилежний не заточений край (обуховий), товщиною близько 0,8-1 мм, з П-подібним поперечним перетином. Виявлені морфологічні ознаки ушкоджень відображають групові особливості травмуючого предмету. Індивідуальні ознаки не відобразились.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 246 від 11 грудня 2023 року, згідно запису в медичній документації у гр. ОСОБА_7 було забій, гематома правої виличної ділянки, яка утворилась внаслідок дії тупих предметів, можливо в строк та за обставин, вказаних у постанові та відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 790 від 28 грудня 2023 року, ОСОБА_7 в період інкримінованого йому діяння не виявляв і в теперішній час не виявляє будь- яких психічних розладів. Іспитований у період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння , міг усвідомлювати свої дії ( бездіяльність) і керувати ними. В теперішній час він також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Перелічені вище перевірені в судовому засіданні докази, не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є належними, бо стосуються обставин, що мають значення для кримінального провадження, є допустимими, бо отримані у законному порядку, та є достовірними, оскільки узгоджуються між собою, з них послідовно та логічно вбачаються встановлені судом обставини події кримінального правопорушення, при яких ОСОБА_7 08 грудня 2023 року, діючи умисно, протиправно заподіяв смерть ОСОБА_10 .

Аналізуючи досліджені по кримінальному провадженню перелічені вище докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, провина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні даного кримінального правопорушення повністю доведена.

Пункт 22 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» зазначає, що для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч.2 ст. 121 КК України), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: (при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю). Якщо винний діяв з умислом на вбивство, тривалість часу, що минув з моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті потерпілого, для кваліфікації злочину як умисного вбивства значення не має.

Пункт 22 тієї ж Постанови зазначає, що відповідальність за ст. 118 або ст. 124 КК за вбивство чи заподіяння тяжкого тілесного ушкодження в разі перевищення меж необхідної оборони або перевищення заходів, необхідних для затримання злочинця, настає лише за умови, що здійснений винним захист явно не відповідав небезпечності посягання чи обстановці, яка склалася.

Виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховуючи спосіб, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення, знаряддя злочину (кухонний ніж), поведінку обвинуваченого і потерпілого, що передувала події (побиття потерпілим обвинуваченого та припинення потерпілим неправомірних дій) та під час події (відсутність з боку потерпілого будь-якого неправомірного посягання), а також після події, не зважаючи на намагання ОСОБА_7 зупинити кров ОСОБА_10 після нанесення ножових поранень, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_31 , спричиняючи потерпілому ОСОБА_10 два цілеспрямовані удари ножем у життєво важливу частину тіла (грудну клітину), усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, та, за відсутності ознак необхідної оборони та відсутності небезпечності посягання з боку потерпілого, умисно спричинив потерпілому тілесні ушкодження в життєво важливу частину тіла, маючи умисел та бажаючи настання його смерті.

Обставин, які б вказували на отримання потерпілим ОСОБА_10 тілесних ушкоджень у інший, ніж це встановлено висновками експертиз та цим вироком спосіб, під час судового розгляду не встановлено.

В ході судового розгляду досліджено судом достатньо вищенаведених доказів, які беззаперечно свідчать про пряму причетність обвинуваченого ОСОБА_7 до умисного спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 саме з метою заподіяння смерті останньому.

Враховуючи досліджені в судовому засіданні докази, проаналізувавши конкретні фактичні обставини події, встановлені у судовому засіданні, суд приходить до беззаперечного висновку про відсутність в діях ОСОБА_7 ознак необхідної оборони, передбаченої ст. 36 КК України, оскільки право на необхідну оборону виникає лише за наявності для цього певної підстави (юридичного факту). Відповідно до ч.1 ст. 36 КК України, такою підставою є лише вчинення особою суспільно - небезпечного посягання. В той же час, право на необхідну оборону виникає не за будь якого суспільно - небезпечного посягання, а лише за такого, яке викликає у того, хто захищається, невідкладну необхідність в заподіянні шкоди тому, хто посягає, для негайного відвернення або припинення його суспільно - небезпечного посягання. Така необхідність виникає там і тоді, де і коли зволікання з боку того, хто обороняється, в заподіянні шкоди посягаючому, загрожує негайною і невідворотною шкодою для правоохоронюваних інтересів. Отже, надаючи громадянам права на необхідну оборону, закон має на увазі лише такі випадки захисту, за яких громадянин змушений негайно заподіяти шкоду посягаючому, з тим, щоб відвернути або припинити його посягання, тобто ефективно здійснити захист.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_7 08 грудня 2023 року мав реальну можливість уникнути конфлікту та спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 небезпечним предметом ножем у життєво важливу частину тіла (грудну клітину), але умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, після припинення потерпілим ОСОБА_10 спричинення ударів ОСОБА_7 , тобто за відсутності підстав для необхідної оборони, цілеспрямовано спричинив потерпілому тілесні ушкодження з метою настання смертельного наслідку і що охоплювалося його умислом.

Згідно ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Враховуючи викладене, суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, яке кваліфікує за ч.1 ст. 115 КК України, так як він своїми умисними діями вчинив умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином проти життя і здоров`я особи, які Конституцією України віднесені до найвищих соціальних цінностей; обставини кримінального правопорушення, незворотні і непоправні наслідки злочинних дій обвинуваченого у виді смерті людини, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, працездатний, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Тож, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_7 повинно бути пов`язано з позбавленням волі в межах санкції ч.1 ст. 115 КК України, оскільки зазначене покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень; при цьому суд враховує положення ст. 3 Конституції України, відповідно до якої, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Отже, кожна людина має невід`ємне право на життя і ніхто не може свавільно позбавити її життя. Серед злочинів проти особи, вбивства становлять особливу небезпеку. Це найтяжчий злочин проти життя людини. При цьому, Закон рівною мірою охороняє життя будь-якої людини, незалежно від її життєздатності (хворої, божевільної, такої, що перебуває в безнадійному стані внаслідок травми, хвороби, тощо), моральних якостей, віку, службового становища, тощо. Згідно з положеннями статті 2 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, право кожного на життя охороняється законом. Нікого не може бути умисно позбавлено життя.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати (витрати на залучення експертів) слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави.

Відомості щодо процесуальних витрат у кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Застосований до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили необхідно залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, -

у х в а л и в :

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Захід забезпечення кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити у виді тримання під вартою в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань № 4».

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_7 рахувати з дня фактичного затримання - з 09 грудня 2023 року.

Зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання, відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення, починаючи з 09 грудня 2023 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» № 2046-VIII від 18 травня 2017 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Стягнути з засудженого ОСОБА_7 на користь держави у відшкодування витрат на залучення експерта (проведення судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/105-23/5121-БД від 21 грудня 2023 року) 5991 (п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто одну) грн. 32 коп.

Речові докази:

- зразок крові ОСОБА_10 , зразок крові ОСОБА_7 , залишки змивів, які зберігаються у камері зберігання речових доказів ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області (квитанція № 749 від 16 січня 2024 року, номер книги обліку 34, порядковий номер 749), - знищити;

- зразок букального епітелію ОСОБА_7 , який зберігається у камері зберігання речових доказів ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області (квитанція № 735 від 23 грудня 2023 року, номер книги обліку 34, порядковий номер 735), - знищити.

- фрагмент марлі з залишками змивів, майка сірого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, ніж, які зберігаються у камері зберігання речових доказів ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області (квитанція № 761 від 30 січня 2024 року, номер книги обліку 34, порядковий номер 761), - знищити, знявши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 грудня 2023 року (справа № 233/7627/23).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя