н/п 1-кс/766/5418/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2024 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суд Херсонської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні клопотання т.в.о. слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000013 від 15.03.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України,

в с т а н о в и в:

17.07.2024 року слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого суддів з клопотанням, якому він просив: з метою збереження речового доказу накласти арешт на автомобіль ВАЗ 21011, д.н.з. НОМЕР_1 , 1981 року випуску, червоного кольору, двигун № НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з забороною користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

Розгляд клопотання на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України провести без повідомлення та участі власника - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивовано тим, що Відділом розслідування злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту, слідчого управління ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000013 від 15.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період часу з 11.11.2021 по 16.11.2022 військовослужбовці рф, перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно заволоділи автомобілем марки ВАЗ 21011, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Допитаний як потерпілий ОСОБА_5 надав показання, що до початку повномасштабного збройного вторгнення рф на територію України він мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , зранку 24.02.2022 він знаходився в м. Херсоні, де дізнався про напад рф на територію України і вирішив не повертатися додому, а поїхати до сестри в АДРЕСА_2 . За його будинком та гаражем, в якому знаходився належний автомобіль ВАЗ 21011, д.н.з. НОМЕР_1 , він попросив приглядати сусіда ОСОБА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . 12.11.2022 ОСОБА_6 подзвонив йому та повідомив, що в належний йому будинок за адресою: АДРЕСА_1 , заселились військові рф. 16.11.2022 ОСОБА_6 повідомив, що військові рф виїхали з будинку. В цей же день, на його прохання двоюрідна сестра ОСОБА_7 приїхала до будинку та виявила відсутність автомобілю ВАЗ 21011, д.н.з. НОМЕР_1 та іншого належного йому майна на загальну суму 65 000 гривень.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ( НОМЕР_4 ) автомобіль ВАЗ 21011, д.н.з. НОМЕР_1 , 1981 року випуску, червоного кольору, двигун № НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1

12.07.2024 автомобіль ВАЗ 21011, д.н.з. НОМЕР_5 , 1981 року випуску, червоного кольору, двигун № НОМЕР_6 , кузов № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією російської федерації проти України та окупацією частини території України. У ході вказаного міжнародного збройного конфлікту 24 лютого 2022 року президент рф оголосив початок, так званої, спеціальної військової операції, що полягала у здійсненні повномасштабного вторгнення зс рф, інших збройних формувань рф та підконтрольних їм угруповань іррегулярних збройних формувань на територію України.

Факт повномасштабного збройного вторгнення на територію України не приховувався владою РФ, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема резолюцією Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п. п. 1, 3 Висновку 300(2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії Російської Федерації проти України», п. п. 17, 18 наказу Міжнародного Суду ООН від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього (Україна проти РФ та ін.)».

Таким чином, з 19 лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією російської федерації проти України, окупацією частини території України, що вказує на поширення дії на території України законів та звичаїв війни (норм міжнародного гуманітарного права).

В умовах міжнародного збройного конфлікту, майже вся територія Херсонської області з 24.02.2022 року знаходилась під окупацією зс рф, у тому числі місто Херсон та Херсонський район з 01.03.2022 по 11.11.2022. На цей час окупованою залишається частина Херсонської області, яка знаходиться на лівобережжі річки Дніпро.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VІІ від 15.04.2014 тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація Російською Федерацією територій України, визначених частиною 1 статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав.

За державою Україна, територіальними громадами сіл, селищ, міст, розташованих на тимчасово окупованій території, органами державної влади, органами місцевого самоврядування та іншими суб`єктами публічного права зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території.

Відповідно до абзаців 2, 3 ст. 33 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 пограбування забороняються , репресалії стосовно осіб, які перебувають під захистом, та їхнього майна забороняються.

Враховуючи те, що транспортний засіб ВАЗ 21011 д.н.з. НОМЕР_5 є предметом вчинення злочину, має значення речового доказу, з метою його збереження, запобігання можливості відчуження, пошкодження або знищення, необхідно накласти на нього арешт.

Таким чином є передбачені кримінальним процесуальним кодексом України підстави для арешту майна з метою збереження речового доказу, а саме автомобілю ВАЗ 21011, д.н.з. НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

Власник майна в судове засідання також не з`явився, причини неявки не пояснив, про час і місце розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку.

Вивчивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У відповідності до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

За змістом статті 98, пункту 1 частини 2 та частини 10 статті 170 КПК України, арешт майна, метою якого є збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що це майно є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Положення ч. 2 ст. 173 КПК України передбачають, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що Відділом розслідування злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту, слідчого управління ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000013 від 15.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Так, у період часу з 11.11.2021 по 16.11.2022 військовослужбовці рф, перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно заволоділи автомобілем марки ВАЗ 21011, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Допитаний як потерпілий ОСОБА_5 надав показання, що до початку повномасштабного збройного вторгнення рф на територію України він мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , зранку 24.02.2022 він знаходився в м. Херсоні, де дізнався про напад рф на територію України і вирішив не повертатися додому, а поїхати до сестри в АДРЕСА_2 . За його будинком та гаражем, в якому знаходився належний автомобіль ВАЗ 21011, д.н.з. НОМЕР_1 , він попросив приглядати сусіда ОСОБА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . 12.11.2022 ОСОБА_6 подзвонив йому та повідомив, що в належний йому будинок за адресою: АДРЕСА_1 , заселились військові рф. 16.11.2022 ОСОБА_6 повідомив, що військові рф виїхали з будинку. В цей же день, на його прохання двоюрідна сестра ОСОБА_7 приїхала до будинку та виявила відсутність автомобілю ВАЗ 21011, д.н.з. НОМЕР_1 та іншого належного йому майна на загальну суму 65 000 гривень.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ( НОМЕР_4 ) автомобіль ВАЗ 21011, д.н.з. НОМЕР_1 , 1981 року випуску, червоного кольору, двигун № НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1

12.07.2024 автомобіль ВАЗ 21011, д.н.з. НОМЕР_5 , 1981 року випуску, червоного кольору, двигун № НОМЕР_6 , кузов № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, є предметом злочину, а не накладення арешту може призвести до його знищення, псування, приховування, відчуження, тому з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, збереження речових доказів, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність достатніх підстав для арешту майна.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, а саме необхідність його збереження як речового доказу, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт шляхом заборони користування, розпоряджання ним та його відчуження.

На підставі викладеного та керуючись статтями 22, 98, 107, 167, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль ВАЗ 21011, д.н.з. НОМЕР_1 , 1981 року випуску, червоного кольору, двигун № НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони користування, розпоряджання вказаним майном та його відчуження.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково за ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, їх захисника, іншого власника або володільця майна, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1