Номер провадження: 1-кп/336/871/2024
ВИРОК

іменем України

12 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув у порядку спрощеного провадження у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000190 від 26 вересня 2023 року (номер провадження 1-кп/336/871/2024, ЄУН 336/11432/23) за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Запорізької області м. Гуляйполе, який має професійну технічну освіту, не працює, який має на утриманні малолітню дитину, та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , наразі фактично утримується в УВП АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 22.09.2014 року вироком Оріхівського районного суду Запорізької області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 304 КК до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 04.01.2016 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбування покарання в місця позбавлення волі. 02.12.2019 року звільнено від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 4 місяці 16 днів.

- 15.07.2021 року вироком Оріхівського районного суду Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України на строк 3 роки обмеження волі;

- 24.09.2021 року вироком Оріхівського районного суду Запорізької області (з урахуванням вироку Запорізького апеляційного суду від 09.06.2022 року) за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі; на підставі ч. 4 ст. 70, 71 КК України, шляхом часткового приєднання покарання за вироками Оріхівського районного суду Запорізької області від 22.09.2014 року та 15.07.2021 року призначене остаточне покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі. 31.05.2023 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 6 місяців 4 дні,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

встановив:

В двадцятих числах вересня 2023 року у денний час, більш точної дати під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 в одній із лісосмуг, розташованих біля м. Оріхів, Запорізької області, побачив дикоростучі кущі роду конопля, які він не висаджував та не вирощував. В цей час, ОСОБА_3 , маючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зірвав декілька частин вищевказаних нарковмісних рослин, чим придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, без мети збуту. Після цього, ОСОБА_3 помістив частину рослин в металеву бляшанку, а частину в пачку з під цигарок та зберігав в рюкзак при собі, без мети збуту.

25 вересня 2023 року в період часу з 19 год. 35 хв. по 20 год. 07 хв. під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого ОСОБА_3 видав працівниками поліції зі свого рюкзака пачку з під цигарок, всередині якої знаходилася суха речовина рослинного походження зеленого кольору та жерстяну банку, всередині якої знаходиться речовина рослинного походження, які вилучені до ВП № 4 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/108-23/15434-НЗПРАП надані на дослідження речовини рослинного походження сіро-зеленого кольору, вилучені в ОСОБА_3 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом маса яких склала 4,483 г, 9,326 г (в перерахунку на висушену речовину). Загальна маса наркотичного засобі обіг якого заборонено канабісу становить 13,809 г.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

До обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні додані:

1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

2) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

Відповідно до заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто в незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні чи пересиланні наркотичних засобів без мети збуту.

Згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, а саме, що в двадцятих числах вересня 2023 року у денний час, більш точної дати під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 в одній із лісосмуг, розташованих біля м. Оріхів, Запорізької області, побачив дикоростучі кущі роду конопля, які він не висаджував та не вирощував. В цей час, ОСОБА_3 , маючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зірвав декілька частин вищевказаних нарковмісних рослин, чим придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, без мети збуту. Після цього, ОСОБА_3 помістив частину рослин в металеву бляшанку, а частину в пачку з під цигарок та зберігав в рюкзак при собі, без мети збуту.

25 вересня 2023 року в період часу з 19 год. 35 хв. по 20 год. 07 хв. під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого ОСОБА_3 видав працівниками поліції зі свого рюкзака пачку з під цигарок, всередині якої знаходилася суха речовина рослинного походження зеленого кольору та жерстяну банку, всередині якої знаходиться речовина рослинного походження, які вилучені до ВП № 4 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/108-23/15434-НЗПРАП надані на дослідження речовини рослинного походження сіро-зеленого кольору, вилучені в ОСОБА_3 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом маса яких склала 4,483 г, 9,326 г (в перерахунку на висушену речовину). Загальна маса наркотичного засобі обіг якого заборонено канабісу становить 13,809 г.

Так, ОСОБА_3 згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та правовою кваліфікацією кримінального правопорушення.

Ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, також згодний на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

В даному кримінальному провадженні потерпілі відсутні.

На підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, подані відповідно до вимог ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акту, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку повністю доведена.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд відповідно до вимог ст. 65, 66, 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до статті 1 КК України кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 відноситься до кримінальних проступків.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого, суд враховує зокрема те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, раніше судимий, відбував покарання у місцях позбавлення волі, вчинив кримінальне правопорушення від час умовно-дострокового звільнення, має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризується посередньо.

Санкцією ч. 1 ст. 309 КК України передбачено декілька видів альтернативних покарань.

Відповідно до положень Кримінального кодексу України усі види покарань класифікуються на менш і більш суворі, такий розподіл має універсальний характер і застосовується як при побудові санкцій статей Особливої частини КК, так і в практиці призначення покарань. В усіх без винятку альтернативних санкціях статей Особливої частини КК, передбачені в них види покарань перелічені в послідовності від менш суворого до більш суворого.

Враховуючи те, що обвинувачений не працює, це може ускладнити виконання покарання у вигляді штрафу та робить неможливим застосування покарання у вигляді виправних робіт.

На час вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 309 КК України було покарання у виді арешту.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23 серпня 2023 року N 3342-IX, який набрав чинності 28 березня 2024 року, внесено зміни частину першу статті 309 КК України викладено в такій редакції: «караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк».

Покарання у виді арешту замінено пробаційним наглядом.

Відповідно до статті 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Покарання у виді пробаційного нагляду до ОСОБА_3 не можливо застосувати, оскільки останній вчинив кримінальне правопорушення під час умовно-дострокового звільнення.

Згідно з матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_3 засуджений вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 24 вересня 2021 року (з урахуванням вироку Запорізького апеляційного суду від 09 червня 2022 року) за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70, ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання покарання за вироками Оріхівського районного суду Запорізької області від 22 вересня 2014 року та від 15 липня 2021 року, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців. 31 травня 2023 року ОСОБА_3 звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 6 місяців 4 дні.

Відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Відповідно п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» N 7 від 24.10.2003 у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК України) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК України) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.

З урахування вищевикладеного можливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень є покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

Відповідно ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Окрім того, як зазначено в п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Відповідно до ст. 73 КК України строки покарання обчислюються відповідно в роках, місяцях та годинах. При заміні або складанні покарань, а також у разі зарахування попереднього ув`язнення допускається обчислення строків покарання у днях.

Враховуючи вказане, на підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом складання невідбутих покарань за попереднім вироком, до покарання ОСОБА_3 у виді 1 року обмеження волі, що відповідає 6 місяцям позбавлення волі, слід частково приєднати невідбуту частину покарання у виді 1 місяця позбавлення волі.

Відтак, остаточне покарання ОСОБА_3 , за правилами ст.ст. 71, 72 КК України, слід визначити у виді 7 місяців позбавлення волі.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні обвинуваченому не обирався.

На підставі ст.ст. 122, 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на проведення експертизи в сумі 1434,00 грн.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 7, 302, 381-382, 374, 392-395, 532 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі статей 71 та 72 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за цим вироком суду у виді 1 року обмеження волі, що відповідає 6 місяцям позбавлення волі, ОСОБА_3 частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 24 вересня 2021 року (з урахуванням вироку Запорізького апеляційного суду від 09 червня 2022 року) у виді 1 місяця позбавлення волі, призначивши йому за сукупністю вироків остаточне покарання у виді 7 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з часу приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальні витрати на проведення судово-хімічної експертизи у сумі 1434 (одна тисяча чотириста тридцять чотири) гривні в дохід держави.

Речовий доказ наркотичний засіб канабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину 13,809 г. який зберігається в камері схову відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня отримання копії вироку.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 382 КПК України вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Суддя: