КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 11-сс/4809/220/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - ст. 309 КПК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2024 року м. Кропивницький

Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

при участі :

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

переглянула у відкритому судовому засіданні, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , який здійснює захист підозрюваного ОСОБА_8 , ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.04.2024, якою стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Республіки Казахстан, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з 03 квітня 2024 року до 01 червня 2024 року, без визначення застави.

ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000096 від 31.05.2023 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.

Підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення оголошено ОСОБА_8 .

Обставини вчинення кримінального правопорушення як їх наразі встановлено органом досудового розслідування, наступні.

ОСОБА_8 , являючись громадянином України, діючи в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, у невстановлений досудовим розслідуванням час створив обліковий запис у загальнодоступному ресурсі мережі Інтернет «Telegram» - з номером телефону НОМЕР_1 , за допомогою якого у період з 25.02.2023 по 05.02.2024 поширював інформацію про переміщення зброї, озброєння та бойових припасів територією України, переміщення, рух або розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, надсилаючи повідомлення особі на ім`я « ОСОБА_9 », який використовує обліковий запис у загальнодоступному ресурсі мережі Інтернет «Telegram» - з номером телефону НОМЕР_2 .

У вказаний період, з 25.02.2023 по 05.02.2024, ОСОБА_8 , діючи умисно в рамках єдиного злочинного умислу, поширив абоненту на ім`я « ОСОБА_9 », який використовує обліковий запис у загальнодоступному ресурсі мережі Інтернет «Telegram» - з номером телефону НОМЕР_2 , інформацію про переміщення зброї, озброєння та бойових припасів територією України, переміщення, рух або розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, надіславши про це повідомлення.

Злочинне діяння налічує 31 епізод; повідомлення ОСОБА_10 про переміщення зброї, озброєння та бойових припасів територією України, переміщення, рух або розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань стосувались м. Олександрія Кіровоградської області.

Слідчим суддею розглянуто клопотання слідчого СВ УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_11 , погоджене начальником відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_12 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , постановлено задовольнити це клопотання та продовжити строк тримання підозрюваного під вартою.

Слідчий суддя прийшов до висновку про існування раніше встановлених ризиків, що не зменшились, взяв до уваги характер і тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, зважив й на необхідність проведення ще ряду слідчих дій у межах досудового розслідування.

Із судовим рішенням не погоджується сторона захисту, в апеляційній скарзі адвокат підозрюваного - ОСОБА_7 - просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Свої вимоги обґрунтовує наступними вимогами.

Рішення слідчого судді є незаконним та необґрунтованим.

Не надано оцінки позитивним характеризуючим даним підозрюваного, який є пенсіонером, наявності у нього міцних соціальних зв`язків й постійного місця проживання.

Посилаючись на практику ЄСПЛ, захист вказує,що потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку адвоката ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, поданої в інтересах підозрюваного, думку прокурора на заперечення апеляційної скарги, вивчивши матеріали клопотання та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

У відповідності до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 199 КПК України, котрими регламентовано порядок продовження строку тримання під вартою, клопотання про продовження строку тримання під вартою повинно містити, зокрема, виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Крім того, колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» визначено: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».

Зважується на практику Європейського суду, - тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, позицію ЄСПЛ, яка висвітлена в рішенні від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», - суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Встановлено, що УСБУ в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000096 від 31.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2, ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення 07.02.2024 повідомлений ОСОБА_8

ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 114-2, ч. 2 ст. 436-2 КК України, оскільки його причетність до інкримінованих кримінальних правопорушень (обґрунтованість підозри) підтверджується наданими прокурором інформацією та фактами, як от: рапорти працівників поліції від 20.04.2023, повідомлення про виявлення кримінального правопорушення, відповіді військового коменданту комендатури військових сполучень залізничної ділянки та станції Знам`янка ОСОБА_13 , протоколи про проведення НСРД від 08.05.2023, від 05.07.2023, від 10.10.2023, від 28.11.2023, від 30.11.2023, від 06.12.2023, від 25.12.2023, від 25.01.2024 із фіксованими результатами такого проведення, протокол обшуку від 06.02.2024, прокол огляду вмісту сейф-пакету (вилученого мобільного телефону) від 08.02.2024, протокол огляду електронної сторінки від 13.03.2024.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 436-2 КК України, відноситься до категорії умисних нетяжких злочинів, карається обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, з конфіскацією майна або без такої, ч. 3 ст. 114-2 КК України, відноситься до категорії умисних, тяжких, карається позбавленням волі на строк від восьми до дванадцяти років.

Кримінальні правопорушення характеризовані підтриманням і забезпеченням збройної агресії проти України з боку російської федерації, в умовах воєнного стану.

Також, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються й наступні обставини.

Підозрюваний ОСОБА_8 без утриманців, не має міцних соціальних зв`язків.

Підозрюваний ОСОБА_8 , зважаючи на тяжкість інкримінованих злочинів, усвідомлюючи міру покарання, що може йому загрожувати, наявність каналів зв`язку із представниками держави, що здійснює збройну агресію проти України, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень (в тому числі за відсутності сталих соціальних зв`язків - на тимчасово окупованих та непідконтрольних територіях держави, а при наявності зв`язків із представниками російської федерації, - може чинити спроби залишити територію держави).

Зважаючи на кількість епізодів злочинного діяння (31) і протягом тривалого часу (з лютого 2023 року по січень 2024 року), інкримінованих ОСОБА_8 , можливо стверджувати, що, з високою ймовірністю, - ОСОБА_8 може об`єктивно вчинити нові (аналогічні) кримінальні правопорушення.

Враховуючи зазначене вище у сукупності, можливо стверджувати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

У даному кримінальному провадженні триває збирання доказів, проведення слідчих дій. На даний час існує нагальна потреба у завершенні досудового розслідування, для чого строк досудового розслідування продовжений, слід виконати ряд слідчих дій, зокрема: провести огляд та аналіз матеріалів отриманих в ході тимчасового доступу до речей і документів в ПрАТ «КИЇВСТАР», долучити до матеріалів досудового розслідування висновок експерта, за результатами проведення лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи, після проведення лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи провести допит підозрюваного ОСОБА_8 , долучити до матеріалів досудового розслідування висновок експерта, за результатами проведення судово-психіатричної експертизи, розсекретити клопотання та ухвали про проведення НСРД у даному кримінальному провадженні, обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

При цьому, загальний строк тримання під вартою ОСОБА_8 не є довготривалим або поза межами розумного (обраний з 08.02.2024).

Зважаючи на зазначене та те, що колегією суддів не виявлено доказів про зменшення або припинення існування на даний час ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, встановлених раніше, що могло б свідчити, що застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, забезпечить належну його процесуальну поведінку до закінчення досудового розслідування по кримінальному провадженні, зможе запобігти наявним ризикам, - колегія суддів вважає правильними висновки слідчого судді про необхідність продовження стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах досудового розслідування.

Доводи апеляційної скарги захисту з приводу відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатнього врахування обставин, передбачених ст. 178 КПК України, - спростовуються наведеним вище.

Матеріали провадження не містять об`єктивних даних про застереження, які б на даний час унеможливлювали перебування підозрюваного ОСОБА_8 під вартою.

При цьому, у відповідності до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно із ч. 1 ст. 176 КПК України, п. 5), - запобіжними заходами є тримання під вартою.

Станом на теперішній час у країні запроваджено воєнний час.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні зокрема кримінального правопорушення, передбаченого ст. 114-2 КК України, встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а відтак - стосовно підозрюваного ОСОБА_8 застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Також, як визначено ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Отже, раніше обраний стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи, обумовлений процесуальною необхідністю, справжніми інтересами суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, та, за вказаних вище обставин, і у подальшому є необхідним й доцільним у межах даного кримінального провадження.

Зважаючи на зазначене вище, колегія суддів залишає оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін як законну і обґрунтовану.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 199, 405, 407, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який здійснює захист підозрюваного ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.04.2024, якою стосовно ОСОБА_8 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з 03 квітня 2024 року до 01 червня 2024 року, без визначення застави - залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4