Справа № 947/4479/24
Провадження № 1-кп/947/728/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2024 м.Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду кримінальне провадження №0000164 від 25.01.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Гюмрі, Республіки Вірменії, громадянин України, не одружений, з повною середньою освітою, працював за наймом, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 22.01.2024, приблизно о 15.30 год., перебуваючи поблизу тютюнового кіоску, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , побачив грошові кошти в гаманці раніше незнайомої йому ОСОБА_5 , яка стояла біля вказаного тютюнового кіоску купуючи тютюнові вироби та розраховуючись за них.

В цей час, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення майна ОСОБА_5 , а саме грошових коштів, які знаходились у гаманці, який остання поклала в поліетиленовий пакет.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (на час кримінального правопорушення дію якого продовжено в установленому Законом порядку), усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, прослідував за потерпілою ОСОБА_5 , яка йшла попереду по АДРЕСА_1 , та дочекавшись поки ОСОБА_5 зайде у двори, де не буде сторонніх осіб, визначив місце вчинення кримінального правопорушення.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , підбіг до ОСОБА_5 , яка є особою похилого віку, та шляхом ривку відкрито заволодів пакетом рожевого кольору останньої, в якому знаходилось: гаманець чорного кольору, з дисконтними картами у кількості 2 од., банківською картою «Ощадбанк» та довідкою ВПО, що видана на ім`я ОСОБА_5 , що не несуть матеріальної цінності, грошові кошти у сумі 3800 грн., та три пачки тютюнових виробів, що не мають матеріальної цінності.

Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядився викраденим майном на власний розсуд, а саме гаманець, банківську та дисконтні картки викинув, довідку ВПО та пакунок залишив у себе, а грошові кошти витратив на свій розсуд, спричинивши майнову шкоду потерпілій на загальну суму 3800 грн.

Вказані умисні дії ОСОБА_3 суд кваліфікує ч.4 ст.186 КК України за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.

Наведене обвинувачення підтверджується показами ОСОБА_3 , який вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, визнав повністю, щиро покаявся та показав, що він працював за наймом, але наприкінці 2023 стратив роботу та тимчасово не працював, а тому не мав легітимних джерел доходу. В січні 2024 стан здоров`я батька різко погіршився стався інсульт, йому терміново були потрібні гроші на придбання ліків для батька. Випадкого, 22.01.2024, близько 15:30 год., біля будинку АДРЕСА_3 , він побачив жінку похилого віку, яка купувала тютюнові вироби. Він бачив, що у неї в гаманці були гроші. Гаманець вона поклала до кулька та пішла. Тоді він вирішив викрасти ці гроші. Він прослідував за нею, і дочекався, коли поряд нікого не буде, підійшов до жінки та вирвав з її рук кульок, після чого втік. Потім він побачив, що в середині кулька, крім гаманця з грошима, були банківські та дисконтні картки, які він викинув, а довідку ВПО та гроші в сумі 3800 грн. він залишив у себе, на які придбав ліки для батька. Через деякий час його затримали і він відразу ж зізнався у вчиненому, співпрацював зі слідством. Згодом він повернув викрадені речі та гроші потерпілій. В завершення обвинувачений показав, що він не оспорює встановленe слідством суму грошей та приналежність викраденого ним майна. Йому соромно за вчинене і він приніс вибачення потерпілій. Просив не позбавляти його волі, оскільки він єдиний син у батька, якого доглядає.

Судом згідно ч.3 ст.349 КПК України на підставі відсутності заперечень з боку учасників судового провадження було визнано недоцільним дослідження інших доказів, що є у справі, відносно фактичних обставин відкритого викрадення ОСОБА_3 майна потерпілої ОСОБА_5 (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану, які правильно розуміються учасниками судового провадження та ніким не оспорюються.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.66 КК України враховує обставинами, які пом`якшують покарання, щире каяття у скоєному, повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, повне добровільне відшкодування заподіяної шкоди шляхом повернення викраденого майна, принесення публічного вибачення потерпілій, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин. Суд також враховує, що потерпіла не має претензій до обвинуваченого і не наполягає на суворому покаранні винного.

Крім того, відповідно до ст.66 КК України суд враховує обставиною, яка обтяжує покарання, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Обираючи міру покарання, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: активне сприяння розкриттю злочину, повне добровільне відшкодування заподіяної шкоди шляхом повернення викраденого майна, принесення публічного вибачення потерпілій, з урахуванням особи винного, який приймає активну участь в проведені спільних заходів співробітників поліції та громадських формувань, успішно пройшов підготовку за курсом «Домедична допомога в умовах бойових дій/воєнного стану», має на утриманні батька похилого віку, який важко хворіє, суд вважає можливим призначити ОСОБА_3 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.4 ст.186 КК України, тобто застосувати до вказаної статті положення ст.69 КК України. На думку суду таке покарання буде необхідним і достатнім для невідворотного покарання винного та його виправлення.

Наведені дані про особу винного, а саме щире каяття у скоєному, повне визнання вини, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, а також той факт, що ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності притягається вперше, з урахуванням наявності у ОСОБА_3 реєстрації і постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, характеру, тривалості і обставин вчинення злочину, його наслідків, його негативне ставлення до вчиненого, позиції потерпілої, якій відшкодована заподіяна шкода і яка не наполягає на суворому покаранні винного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 не являється суспільно небезпечною особою, яка потребує обов`язкової ізоляції від суспільства, а тому його виправлення можливе в рамках звільнення від покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Питання щодо речових доказів вирішується відповідно до ст.100 КПК України, а арешту майна відповідно до ст.174 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.369-370, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, на підставі якої із застосуванням ст.69 КК України призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, якщо він на протязі іспитового строку в три роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього вироком суду обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту скасувати.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_3 день за день, строк попереднього його ув`язнення в період з 25.01.2024 по 16.05.2024.

Речові докази, після набрання вироком законної сили, зазначені в постанові слідчого від 26.01.2024 і передані на зберігання потерпілій під розписку вважати повернутими за належністю потерпілій ОСОБА_5 .

Арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 30.01.2024 на речі визначені речовими доказами по справі, після набрання вироком законної сили скасувати.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися.

На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку вручити учасникам судового розгляду в день оголошення його резолютивної частини. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копію вироку надіслати у той же строк.

Суддя ОСОБА_1