Справа № 635/3023/18
Провадження № 1-кп/635/560/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_3

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000492 від 24 березня 2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Високий Харківського району Харківської області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не працевлаштованій, не одружений, раніше засуджений: за вироком Харківського районного суду Харківської області від 05 квітня 2012 року за ч .3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком один рік; за вироком Харківського районного суду Харківської області від 26 листопада 2012 року за ч. 3 ст.15, ч.3 ст. 185, ч.3 ст.185, 70 КК України до позбавлення волі на строк три роки шість місяців, на підставі на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком два роки; за вироком Харківського районного суду Харківської області від 18 червня 2014 року за ч. 3 ст.185, ст.71 КК України до чотирьох років позбавлення волі; за вироком Харківського районного суду Харківської області від 21 липня 2014 року за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до чотирьох років позбавлення волі; на підставі ухвали Жовтневого районного суду міста Харкова від 17 листопада 2016 року звільнений 25 листопада 2016 року від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк один рік три місяці; за вироком Ленінського районного суду міста Харкова від 07 серпня 2019 року за ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, звільненій 06 червня 2023 року за відбуттям строку покарання, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2018 року близько 17:00, ОСОБА_4 маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи повторно, переліз через огорожу та проник на територію дачної ділянки АДРЕСА_3 , де скориставшись відсутністю господарів та свідків, проник до дачного будинку звідки таємно викрав належні ОСОБА_5 газову пічку «Огонек» на дві конфорки та металеві газові балони, об`ємом 50 літрів, вартістю 1130,00 гривень. З викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 1130,00 гривень.

Крім того, 15 лютого 2018 року близько 14:00, ОСОБА_4 маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи повторно, переліз через огорожу та проник на територію дачної ділянки АДРЕСА_3 , де скориставшись відсутністю господарів та свідків, проник до дачного будинку звідки таємно викрав належну ОСОБА_6 металеву бочку, об`ємом 200 літрів, вартістю 220,00 гривень. З викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 220,00 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, щодо обставин їх вчинення дав пояснення, так як це зазначено у вироку та підтвердив, що дійсно 30 січня 2018 року переліз через огорожу на територію дачної ділянки АДРЕСА_3 , звідки викрав газову пічку та металеві газові балони, потім 15 лютого 2018 року переліз через огорожу на територію дачної ділянки АДРЕСА_3 , звідки викрав металеву бочку.

З урахуванням такої позиції обвинуваченого, суд за згодою учасників судового провадження, в тому числі письмових заяв потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого, оголошенням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, при цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною і роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 наступним чином:

за епізодом викрадення належного ОСОБА_5 майна, за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням до житла;

за епізодом викрадення належного ОСОБА_6 майна, за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.

При призначенні обвинуваченому покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого у вчиненому.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше неодноразово засуджений за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, відбував покарання в місцях позбавленні волі, не працевлаштований, не одружений, має місце проживання, де характеризується посередньо, заяв та скарг на нього не надходило.

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин, вину визнав, тому суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статті закону, яка передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив злочин в період умовно дострокового звільнення від відбування покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 18 червня 2014 року суд застосовує положення ч. 1 ст. 71 КК України.

ОСОБА_4 засуджений та відбув покарання за вироком Ленінського районного суду міста Харкова від 07 серпня 2019 року за ч. 2 ст. 186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі, тому враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив злочини до постановлення вироку Ленінського районного суду міста Харкова від 07 серпня 2019 року, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому остаточне покарання у відповідності до положень ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Витрати пов`язані із проведенням судових товарознавчих експертиз № 9751 від 24 квітня 2018 року в розмірі 858,00 гривень, № 9750 від 24 квітня 2018 року у розмірі 286,00 гривень, що підтверджені інформацією про витрати на проведення експертизи Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл.проф.М.С. Бокаріуса, відповідно до вимог ч. 2 ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. ст. 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_4 призначити покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши до призначеного цим вироком покарання невідбуту частину покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 18 червня 2014 року у виді 3 (трьох) місяців позбавлення волі, визначивши ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 3 (трьох) років 9 (дев`ять) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_4 призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного цим вироком більш суворим покаранням, що призначене вироком Ленінського районного суду міста Харкова від 07 серпня 2019 року за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 08 травня 2024 року.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання за даним вироком відбуте покарання за вироком Ленінського районного суду міста Харкова від 07 серпня 2019 року з 10 червня 2019 року по 06 червня 2023 року.

Вважати ОСОБА_4 таким, що повністю відбув призначене за даним вироком покарання.

Речові докази: газову пічку «Огонек» на дві конфорки та металеві газові балони, об`ємом 50 літрів, що передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 - залишити останній;

металеву бочку, об`ємом 200 літрів, що передана на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити останньому.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням експертиз у розмірі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн. 00 коп.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його захисник в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляція на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1