Справа № 278/3959/22
Провадження №1-кп/278/93/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року м.Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

представника потерпілого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000546 від 06.11.2022 року, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Новогуйвинське, Житомирського району, Житомирської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, висунутого ОСОБА_4 , й визнаного судом доведеним.

Близько 15 години 06.11.2022 року ОСОБА_4 , будучи обізнаним про впровадження на території України воєнного стану, перебував поблизу місця свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив свого знайомого ОСОБА_6 , та у нього виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення наручного годинника, що знаходився на лівій руці останнього, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в цей же день, час та місці, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, достовірно знаючи, що в Україні введено воєнний стан, а також розуміючи, що за його діями можуть спостерігають інші особи, наніс один удар в область обличчя ОСОБА_6 , чим спричинив останньому ушкодження у вигляді синця та садна у виличній ділянці зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень та не є небезпечним для життя та здоров`я особи, подолавши волю потерпілого до опору, зняв з руки наручний годинник марки «Касіо» вартістю 825 гривень, що належить ОСОБА_6 .

В подальшому, ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, місце скоєння злочину покинув, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 825 гривень.

Отже, ОСОБА_4 обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Позиція ОСОБА_4 стосовно пред`явленого йому обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_4 на початку судового розгляду вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково, в ході судового розгляду свою причетність до викрадення у ОСОБА_6 годинника та нанесення йому легких тілесних ушкоджень заперечував, таким чином вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав, пред`явлений до нього потерпілим цивільний позов теж не визнав. Показав, що 06.11.2022 близько 15 години 00 хвилин перебував в с.Скоморохи, Житомирського району, погано себе почував, був хворий, спиртних напоїв не вживав. Повертався з роботи додому та зустрів потерпілого. На обличчі потерпілого жодних тілесних ушкоджень не бачив. Говорив з потерпілим, покурили, в ході розмови потерпілий запропонував йому годинник, мав при собі 200 грн, дав потерпілому 200 грн, сказав, що на наступному тижні дасть ще 200 грн. Жодних тілесних ушкоджень потерпілому не спричиняв, конфлікту між ними не було. Потім пішов додому, випив ліки і ліг відпочивати. Через декілька годин приїхали працівники поліції.

Незважаючи на таку позицію обвинуваченого ОСОБА_4 , його вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що знає обвинуваченого, проживають в одному населеному пункті ( АДРЕСА_1 ), у неприязних стосунках не перебувають, жодних конфліктів до події не мали. 06.11.2022 року йшов від односельчанки ОСОБА_8 додому. На дорозі побачив машину, поруч з якою стояв обвинувачений, і з ним ще було двоє людей. На капоті авто стояли пляшки з пивом та горілкою. До нього (потерпілого) підійшов обвинувачений і попросив цигарку, інші двоє хлопців просто стояли поруч, з ним (потерпілим) не говорили. Відповів обвинуваченому, що цигарки не має, після чого обвинувачений схопив його за куртку, почав шарпати, зламав застібку на куртці, повалив потерпілого на землю та наніс 2-3 удар кулаком правої руки йому в обличчя. Від ударів на обличчі під лівим оком та на голові утворились садна, йшла кров, потім утворився синець, від ударів закривався рукою. На руці був годинник, який обвинувачений наказав зняти, отримавши відмову обвинувачений самостійно зняв годинник з руки і поклав його собі в кишеню. Просив повернути годинник назад, але обвинувачений забрав його і пішов до авто. Піднявся, пішов до ОСОБА_8 щоб умитись від крові, а потім пішов додому. В подальшому мати викликала швидку медичну допомогу та поліцію. Жодного тиску працівники поліції на нього не здійснювали. Також пояснив, що має інвалідність 1-ї групи, отримана внаслідок ДТП, мати є його опікуном

Заявлений цивільний позов підтримав, просив стягнути на його користь з обвинуваченого матеріальну шкоду у розмірі 3885,00 (три тисячі вісімсот вісімдесят п`ять) грн., які витратив на лікування, та завдану моральну шкоду в розмірі 100000 (ста тисяч) грн, а також витрати на правову допомогу. Під час допиту в судовому засіданні зазначив, що після події його стан здоров`я погіршився, що потягло за собою додаткові витрати на лікування. Додав, що обвинувачений вибачився перед ним, а також повідомив суд, що через декілька днів після вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення його мати принесла потерпілому 5 тисяч гривень, які він витратив на лікування. При визначенні міри покарання обвинуваченому просив суд призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті.

Свідок ОСОБА_9 показав, що проживає в АДРЕСА_3 , знає обвинуваченого. Точну дату події не пам`ятає, пригадав, що була тепла пора доби. Безпосереднім свідком події не був, почувши голосну розмову, вийшов на подвір`я будинку, побачив обвинуваченого та потерпілого, оглядовість обмежував кущ, бачив лише їх голови. Обвинувачений та потерпілий стояли поруч та спілкувались між собою, про що не чув, поруч стояла машина синього кольору. Вийшов на подвір`я, побачив що це свої місцеві хлопці і повернувся назад додому, на дорогу не виходив, бачив їх з подвір`я на відстані 40 метрів. Ще на місці події був чоловік з бородою. Жодних тілесних ушкоджень на потерпілому не бачив, годинник на руці потерпілого теж не бачив. На вулицю з подвір`я вийшов вже коли приїхали працівники поліції, відібрали у нього покази. Жодної бійки чи штовханини не бачив, про те, що між обвинуваченим та потерпілим відбулася бійка дізнався вже від працівників поліції.

Свідок ОСОБА_10 показав, що знає обвинуваченого, односельці, більше з приводу даного кримінального провадження йому нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що є рідною сестрою обвинуваченого, погодилась надати суду покази. Показала, що з братом має гарні відносини, охарактеризувала обвинуваченого позитивно. Офіційно брат не працює, заробляє на життя підробітками. Пригадує, що подія сталась приблизно рік тому (свідок допитувалась в судовому засіданні 12.10.2023). В день події зранку брат зібрався і поїхав на роботу, вона (свідок) в цей день була вдома. Ближче до обіду, в проміжок часу з 14 по 15 годину брат повернувся з роботи, в той час вона була на подвір`ї. З двору добре видно дорогу, тому бачила як брат спілкувався з потерпілим, стояли за метрів 10 від будинку, ще з ними був свідок ОСОБА_12 . Обвинувачений з потерпілим стояли до неї (свідка) спиною. Про що вони вели розмову не чула, при цьому ніхто нікого не бив, ніхто ні на кого не кричав. Поруч з будинком жодного авто не бачила. На дорозі ніхто алкогольних напоїв не вживав. Підійшла і забрала брата додому. Потім у брата піднялася температура, він поїв, випив ліки і заснув. Приблизно через годину приїхало декілька екіпажів поліції, зайшли до будинку, сказали, що брат побив хлопця і забрав у нього годинник. Чула як потерпілий говорив, що самостійно зняв та віддав обвинуваченому годинник просто так, однак цього не бачила. Також повідомила, що бачила на лівій частині обличчя потерпілого подряпину.

Крім вказаних вище показів потерпілого та свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується і письмовими доказами.

Рапортом помічника чергового відділу поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_13 від 06.11.2022 зафіксовано отримання та реєстрація в ЄО під №11219 заяви ОСОБА_14 , про те, що 06.11.2022 близько 15 години ОСОБА_15 наніс тілесні ушкодження та відкрито з руки викрав годинник марки «Касіо» у її сина ОСОБА_6 (т.1 а.с.155-156).

Рапортом помічника чергового відділу поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_13 від 06.11.2022 зафіксовано отримання та реєстрація в ЄО під №11226 заяви працівниці ТМО №1 Левандовської, яка повідомила, що до них звернувся ОСОБА_6 , якого побив маловідомий на ім`я ОСОБА_16 . Діагноз: садна, подряпина лівої щоки (т.1 а.с.157).

Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 06.11.2022 прийнято заяву від ОСОБА_14 про те, що 06.11.2022 близько 15 години 30 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_15 наніс удар кулаком в обличчя ОСОБА_6 та відібрав наручний годинник марки «Касіо» (т.1 а.с.158).

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 06.11.2022 в порядку ст.208 КПК України затримано ОСОБА_4 . Під час особистого обшуку затриманого виявлено та вилучено наручний годинник марки «Касіо» (т.1 а.с.173-176).

Протоколом огляду місця події від 06.11.2022 оглянуто ділянку місцевості, за адресою: АДРЕСА_2 . Під час огляду слідів біологічного походження та іншої слідової інформації не виявлено (т.1 а.с.169-172).

07.11.2022 при судово-медичному обстеженні у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця та садна в виличній ділянці зліва. Вищевказані тілесні ушкодження у ОСОБА_6 утворились від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яким міг бути кулак тощо, не виключено в термін та за обставин, вказаних потерпілим та як зазначено в постанові про призначення судово-медичної експертизи, відносяться до легких тілесних ушкоджень (т.1 а.с.159).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 10.11.2022 з фототаблицею, під час якого потерпілий ОСОБА_6 на статистові показав механізм спричинення йому тілесних ушкоджень та зняття годинника (т.1 а.с.160-168).

Згідно висновку експерта № СЕ-19/106-22/12178-ТВ від 11.11.2022 ринкова вартість наданого на експертизу годинника наручного чоловічого торгівельної марки «Casio» модель «МТР-1222» станом на 06.11.2022 року могла становити 825,00 грн. (вісімсот двадцять п`ять гривень 00 копійок) (т.1 а.с.181-187).

Щодо клопотання сторони захисту про визнання показань свідка ОСОБА_8 недопустимим доказом суд вирішив наступне.

За клопотання представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 у судовому засіданні 20.06.2023 судом безпосередньо допитано свідка ОСОБА_8 , яка в ході допиту показала, що знає обвинуваченого, з останнім є сусідами. В неділю, 06.11.2022, в день події, потерпілий приходив до неї за молоком, тоді жодних тілесних ушкоджень на ньому не бачила. Знала, що потерпілий є особою з інвалідністю, чи знав про це обвинувачений їй не відомо. В подальшому, цього ж дня, близько 15 години 00 хвилин разом зі своїм чоловіком сиділи на кухні, почула крики, нецензурну лайку, а тому вирішила вийти на подвір`я, подивитись, що сталось. З одного боку будинок огороджений парканом, а з іншого боку паркану немає, а тому їй все добре видно. Зазначила, що із зором та слухом жодних проблем немає. Від потерпілого та обвинуваченого стояла на відстані 30-40 метрів. Вийшовши на подвір`я побачила припарковану машину темного кольору, на машині стояли пляшки з пивом, горілкою, а поруч з транспортним засобом стояв обвинувачений і ще двоє хлопців, яких бачила вперше. Підійшла ближче до хвіртки, почула як обвинувачений попросив у потерпілого цигарку, а потім схопив його в районі грудної клітки і повалив на землю, почав наносити удари рукою, потерпілий при цьому закривався від ударів, а потім обвинувачений зняв з руки потерпілого годинник. Побачивши як обвинувачений наносить тілесні ушкодження потерпілому і зняв з його руки годинник пішла додому, щоб викликати поліцію. Коли приїхали працівники поліції, годинник, що належить потерпілому, правоохоронці вилучили у обвинуваченого. Після сутички бачила у потерпілого синець під оком.

Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Суд, заслухавши покази потерпілого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_8 , проаналізував вказані показання в сукупності із протоколом проведення слідчого експерименту від 10.11.2022 з фототаблицями, що проводився за участю потерпілого (т.1 а.с.160-168), встановив, що в ході проведення вказаного слідчого експерименту свідок ОСОБА_8 була залучена працівниками поліції до участі в ньому у якості понятої, була присутня від початку до кінця слідчого експерименту, слухала виклад потерпілим обставин вчинення відносно нього кримінального правопорушення, бачила як потерпілий на статистові показує механізм спричинення йому тілесних ушкодження та зняття з руки годинника. Після проведення слідчого експерименту ОСОБА_8 прочитала та підписала протокол. До протоколу слідчого експерименту додано фототаблиці, на яких зображено дії, що відтворювались потерпілим в присутності свідка ОСОБА_8 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 фактично дала аналогічні показання тим, які надав суду потерпілий, так як вони викладені останнім в ході проведення слідчого експерименту до участі в якому безпосередньо була залучена свідок.

На переконання суду, залучення свідка ОСОБА_8 до участі в слідчому експерименті в якості понятої, а потім в якості свідка, є істотним порушенням, тому суд вважає, що показання свідка ОСОБА_8 є недопустимим доказом, у розумінні ст. ст. 86, 87 КПК України, оскільки він отриманий з порушенням порядку, встановленого КПК, тому визнає цей доказ недопустимим, в силу вимог ст.89 КПК України.

Визнання зазначеного доказу недопустимим не впливає на доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні.

Висновки суду щодо доведеності вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину.

Дослідивши всі обставини кримінального правопорушення, оцінивши надані суду докази та пояснення учасників кримінального провадження з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, суд вважає, що вони у своїй сукупності є достатніми для встановлення фактичних даних, на підставі яких суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.4 ст.186 КК України, вчиненого за обставин, викладених у обвинувальному акті, що повністю знайшло своє підтвердження при аналізі та оцінці досліджених у судовому засіданні доказів сторони обвинувачення, зокрема показань свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , які безпосередніми свідками подій не були, однак підтвердили, що в період вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину бачили обвинуваченого разом з потерпілим, що не заперечується і самим обвинуваченим, а також показаннями потерпілого ОСОБА_17 , який послідовно і докладно пояснив обставини вчинення стосовно нього кримінального правопорушення, які повністю узгоджуються з дослідженим судом протоколом прийняття заяви про вчинення злочину щодо нього, висновком експерта №1897 від 07.11.2022, яким у потерпілого ОСОБА_17 виявлені легкі тілесні ушкодження у вигляді синця та садна в виличній ділянці зліва, які утворились від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яким міг бути кулак, не виключено в термін та за обставин, вказаних потерпілим, протоколом слідчого експерименту від 10.11.2022 з фототаблицею, в ході якого ОСОБА_6 показав механізм спричинення йому тілесних ушкоджень та зняття годинника, а також протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, яким у обвинуваченого ОСОБА_4 виявлено та вилучено наручний годинник марки «Касіо», що належить потерпілому. Суд вважає покази потерпілого ОСОБА_6 об`єктивними та незалежними, оскільки під час розгляду кримінального провадження не було встановлено фактів того, що потерпілий ОСОБА_6 має неприязне відношення до ОСОБА_4 та може оговорювати його. Допитаний потерпілий ОСОБА_6 був попереджений судом про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показів, давав покази під присягою, його покази отримані в порядку визначеному Законом, співпадають між собою, не суперечать іншим зібраним доказам, тому підстав недовіряти показам потерпілого, сумніватися в їх об`єктивності, недостовірності у суду немає. Крім того, свідок ОСОБА_11 підтвердила, що бачила на обличчі потерпілого тілесні ушкодження - подряпину. Покази свідка ОСОБА_11 про те, що ОСОБА_6 самостійно віддав обвинуваченому годинник без жодних на те причин, суд розцінює як намагання останньої применшити вину брата у вчиненому злочині.

Версію обвинуваченого щодо розвитку подій суд розцінює як намагання останнього уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Належних та допустимих доказів, які б підтверджували показання обвинуваченого суду не надано.

Досліджені судом і покладені в основу вироку докази не суперечать одне одному і узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою, для визнання поза розумним сумнівом обвинуваченого винуватим у межах висунутого обвинувачення.

За таких обставин, суд вважає вину ОСОБА_4 доведеною повністю та його умисні дії, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчинене в умовах воєнного стану, кваліфікує за ч. 4 ст. 186 КК України.

Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за скоєний ним злочин, суд виходить із загальних засад призначення покарання ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, судом визнається вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю.

Обвинувачений ОСОБА_4 офіційно не працює, за місцем проживання характеризується з негативної сторони (т.1 а.с.191), на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (т.1 а.с.190), раніше не судимий в силу ст. 89 КК України (т.1 а.с.188), вибачився перед потерпілим.

Також суд враховує і думку потерпілого, який наполягав на призначенні покарання в межах санкції статті.

При призначенні покарання особі, яка вчинила злочин, суд повинен віднайти розумний баланс між обов`язком держави забезпечити правопорядок, суворістю покарання та правом обвинуваченого на справедливе покарання.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_4 злочину, особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючої покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення як ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами, та буде відповідати принципам законності та індивідуалізації кримінального покарання.

Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, суд в порядку ст. 124 КПК України, стягує з обвинуваченого (т.1 а.с. 187).

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 11.11.2022 у справі №295/11425/22 підлягає скасуванню (т.1 а.с.177-178).

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування матеріальної шкоди (витрати пов`язаних з лікуванням) в сумі 3885,00 грн, 100 000,00 грн моральної шкоди та витрат на правову допомогу (т.1 а.с.20-36, 213-216, 219).

Дослідивши цивільний позов з доданими документами, заслухавши пояснення учасників, суд приходить до висновку, що цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди не підлягає до задоволення, оскільки в ході судового розгляду потерпілий підтвердив, що мати обвинуваченого через декілька днів після події принесла потерпілому 5000,00 грн на лікування, а тому підстав стягувати з обвинуваченого ще 3885,00 грн на відшкодування витрат пов`язаних з лікуванням суд не вбачає.

Щодо цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди суд вирішив наступне.

За встановлених обставин справи, вимоги потерпілого про відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 000,00 грн суд вважає надмірними та без достатньо переконливих доказів заподіяння саме такого розміру моральної шкоди, а тому моральна шкода у заявленому розмірі не відповідає вимогам розумності, виваженості та справедливості та за даних конкретних обставин є неспівмірною, явно завищеною та належним чином необґрунтованою.

Судом враховано, що під час вчинення правопорушення до потерпілого було застосовано насильство, яке не є небезпечним для його здоров`я, спричинено легкі тілесні ушкодження, у результатів вчинення злочину було порушено його право власності, завдано моральних страждань, що виразилось у негативних емоціях, нервовому потрясінні, порушенні звичних умов життя, а також потягло за собою додаткове лікування. Одночасно суд також враховує матеріальний стан обвинуваченого, який офіційного джерела доходу немає, а тому, керуючись ст.ст. 23, 1167 ЦК України, беручи до уваги зазначені вище обставини, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи загальний життєвий рівень громадян України, і здатність обвинуваченого реально відшкодувати шкоду, суд вважає за можливе розмір моральної шкоди визначити в сумі 5000,00 (п`ять тисяч) грн.

Окрім того, представник потерпілого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого витрати на правничу допомогу у розмірі 7200,00 (сім тисяч двісті) грн.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару визначається у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Таку позицію висловив Верховний Суд у постанові від 07.07.2021 у справі 910/12876/19 при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Дослідивши цивільний позов, договір про надання правової допомоги та додаткову угоду до договору про витрати на професійну правничу допомогу суд вважає, що дані позовні вимоги потерпілого підлягають задоволенню, а тому стягує з обвинуваченого на його користь 7200,00 (сім тисяч двісті) грн понесених витрат на правничу допомогу, розмір яких підтверджений квитанцією від 01.12.2023 №216186 серія АМВ (т.1 а.с.216).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 124, 127-129, 174, 373-376, 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, в сумі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 12 (дванадцять) копійок.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 11.11.2022 у справі №295/11425/22 на наручний годинник марки «Касіо».

Речовий доказ: наручний годинник марки «Касіо», який повернуто ОСОБА_6 , залишити ОСОБА_6 .

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення моральної, матеріальної шкоди та витрат на правову допомогу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 5000,00 (п`ять тисяч) грн моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 7200,00 (сім тисяч двісті) грн витрат на правову допомогу.

В решті позовних вимог відмовити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченому, який тримається під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_18