Справа № 570/6196/23
номер провадження 1-кп/570/134/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2024 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представник потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисника адвоката ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м. Ковель Волинської області, громадянина України, реєстр. АДРЕСА_1 ), прож. АДРЕСА_2 ), з вищою освітою, працюючого машиністом тепловоза у ВСП "Локомотивне депо Ковель" регіональної філії "Львівська залізниця", одруженого, на утриманні 3 неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

11 вересня 2023 року о 22 год. 30 хв. ОСОБА_10 , керуючи технічно справним автомобілем Opel Zafira реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною автомобільної дороги Н-22 «Устилуг-Луцьк-Рівне» на км 141+680 від м. Рівне в напрямку м. Луцьк, проявив неуважність до дорожньої обстановки, перед початком обгону не переконався в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, змінивши при цьому напрямок свого руху в ліву сторону, в місці де проїзна частина позначена дорожньою розміткою 1.1 (осьова розмітка), чим створив небезпеку в дорожньому русі водію автомобіля Mercedes-Benz Vito реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_4 , який рухався на зустріч в напрямку м. Рівне та не мав можливості уникнути зіткнення з автомобілем Opel Zafira реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Такими діями ОСОБА_10 порушив вимоги пункту 10.1 Правил дорожнього руху, згідно якого, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, підпункту в) пункту 14.2 Правил дорожнього руху, згідно якого, перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що, смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані та вимог дорожньої розмітки 1.1 (осьова розмітка), яка розділяє транспортні потоки протилежних напрямків та нанесена на ділянці, де водіям заборонено виїзд на зустрічну смугу руху - що знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно- небезпечних наслідків.

У результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди: водій ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, які в сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості по критерію тривалого розладу здоров`я;

пасажир ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, які в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя;

неповнолітній (на час події) пасажир ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, які в сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості по критерію тривалого розладу здоров`я;

пасажир ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження: двобічний перелом нижньої щелепи ділянці кута зліва та гілки нижньої щелепи вінцевого та суглобового відростків зліва та справа зі зміщенням уламків, перелом передньої та латеральної стінки гайморової пазухи, множинні забійнорвані рани обличчя з дефектом тканин; уламковий внутрішньо суглобовий перелом 5-ї п`ясткової кістки правої кисті зі зміщенням уламків;

транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні вказаного злочину. Пояснив, що за вказаних обставин через власну неуважність виїхав, на зустрічну смугу руху де допустив зіткнення з іншим автомобілем, що рухався по даній смузі. Зазначив, що після події оплачував витрати на лікування потерпілих, та на даний час з ними фактично примирився, досягнувши згоди про відшкодування заподіяної внаслідок злочину шкоду. Просив вибачення у потерпілих. У вчиненому щиро розкаявся. Просив суворо його не карати.

Крім визнання вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засіданні не з`явився. Подав заяву про розгляд справи без його участі. Вказав про досягнення згоди про відшкодування йому підсудним заподіяної внаслідок злочину шкоди. Зазанчив про відсутність претензій до обвинуваченого, просив суворо його не карати, та не позбавляти волі реально (а.с. 66). Приймала участь у розгляді справи представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 , яка підтримала вказану заяву потерпілого та підтвердила наведені в заяві відомості.

Потерпілий ОСОБА_4 в судове засіданні не з`явився. Подав заяву про розгляд справи без його участі. Вказав про досягнення згоди про відшкодування йому підсудним заподіяної внаслідок злочину шкоди. Зазанчив про відсутність претензій до обвинуваченого, просив суворо його не карати, та не позбавляти волі реально (а.с. 65). Приймала участь у розгляді справи представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 , яка підтримала вказану заяву потерпілого та підтвердила наведені в заяві відомості.

Потерпілий ОСОБА_7 (неповнолітній на час події, та на час розгляду справи з 08.01.2024 р. досяг повноліття) в судовому засіданні своїми поясненнями підтвердив щодо обставин вказаної ДТП. Вказав про досягнення згоди та відшкодування йому підсудним заподіяної внаслідок злочину шкоди. Зазанчив про відсутність претензій до обвинуваченого, просив суворо його не карати, та не позбавляти волі реально. Законний представник потерпілого ОСОБА_7 - його мати ОСОБА_11 (очевидцем події не була) повідомила про відомі їй обставини ДТП та отримання її сином тілесних ушкподжень. Також зазначила про відшкодування заподіяної шкоди та відсутність претензій до обвинуваченого.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила щодо вказаних обставин події, зазначивши також, що внаслідок ДТП отримала тілесні ушкодження, пребувала на стаціронарному лікуванні. На даний час стан її здоров`я покращується, хоча потребує подальшого отирання лікування та реабілітації. В подальшому заявила пр досягнення згоди та відшкодування їй заподіяної внаслідок злочину шкоди. Пртензій до обвинуваченого не пред`явила, із позовом не зверталась. Просила обвинвуваченого суворо не карати.

Також судом досліджено докази, що містяться у матеріалах кримінального провадження, які були надані суду стороною обвинувачення та стороною захисту, зокрема:

із протоколу огляду місця події, схеми до нього та фототаблиці від 12.09.2023 р. (а.с. к.п. 14-23) вбачається, що в ході вказаної слідчої дії встановлено місце зазначеної дорожньо-транспортної пригоди є автомобільна дорога Н-22 «Устилуг-Луцьк-Рівне» на км 141+680 від м. Рівне в напрямку м. Луцьк, в межах Рівненського району, Рівненської області.

Покриття асфальтобетонне, сухе. На час огляду в темну пору доби, освітлення штучне. Спосіб регулювання руху на ділянці - дорожня розмітка та дорожні знаки. На проїздній частині нанесено лінії розділення проїжджої чатини на смуги руху.

На місці ДТП наявні: автомобіль Opel Zafira реєстраційний номер НОМЕР_1 , із значними пошкодженнями передньої частини автомобіля, та автомобіль Mercedes-Benz Vito реєстраційний номер НОМЕР_2 , в кюветі перевернутий на даху.

З місця пригоди вказані автомобілі вилучені та поміщені на територію спецмайданчика на АДРЕСА_3 (а.с. к.п. 28-31).

З висновку судово-медичної експертизи від 27.11.2023 р. № 996 (а.с. к.п. 159-161), вбачається що у ОСОБА_5 встановлено тілесні ушкодження: черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку легкого ступеня з наявністю переломів кісток лицевого скелету (усіх стінок обох гайморових пазух, травматичний злам виличної дуги справа, латеральної стінки та нижньої стінки правої орбіти) поєднана із зовнішніми ушкодженнями - забійною раною правої брови, забійна рана правої вушної раковини, підшкірнок) гематомою лобної та параорбітальної ділянок справа; перелом передньої дужки першого шийного хребця (СІ) справа та перелом поперечних дужок тіл 5-го, 6-го, 7-го (С5, С6, СІ) шийних хребців справа; закрита травма грудної клітки у вигляді забою обох легень поєднана з переломом 1-го ребра зліва; підшкірна гематома м`яких тканин лівого стегна - які в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

З висновку судово-медичної експертизи від 27.11.2024 р. № 994 (а.с. к.п. 168-170), вбачається що у ОСОБА_4 встановлено тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку середнього ступеня з наявністю множинних переломів кісток лицевого скелету (втиснені багатоуламкові переломи усіх стінок лівої гайморової пазухи, перелом стінок комірок решітки зліва, перелом виличної дуги зліва, перелом всіх стінок лівої орбіти зі зміщенням), поєднана із зовнішніми ушкодженнями - гематомою повік лівого ока (ОБ), забійною раною м`яких тканин лівої щоки ускладнена підшкірною травматичною емфіземою обличчя; закрита травма грудної клітки у вигляді забою правої легені; забійно-рвана рана лівої сідниці - які в сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості по критерію тривалого розладу здоров`я.

З висновку судово-медичної експертизи від 27.11.2024 р. № 1000 (а.с. к.п. 151-152), вбачається що у ОСОБА_7 встановлено тілесні ушкодження: закритий перелом дистального метаепіфізу лівої великогомілкової кістки та нижньої третини лівої малогомілкової кістки, гематоми та осадження в ділянці обох гомілково-ступневих суглобів; закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, поєднана із зовнішніми ушкодженнями - гематомами повік обох очей з субкон`юнктивальними крововиливами обох очей, лінійним переломом спинки носа без зміщення, які в сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості по критерію тривалого розладу здоров`я.

З висновку судово-медичної експертизи від 27.11.2024 р. № 995 (а.с. к.п. 143-145), вбачається що у ОСОБА_8 встановлено тілесні ушкодження: двобічний перелом нижньої щелепи ділянці кута зліва та гілки нижньої щелепи вінцевого та суглобового відростків зліва та справа зі зміщенням уламків, перелом передньої та латеральної стінки гайморової пазухи, множинні забійнорвані рани обличчя з дефектом тканин; уламковий внутрішньо суглобовий перелом 5-ї п`ясткової кістки правої кисті зі зміщенням уламків, які в сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості по критерію тривалого розладу здоров`я.

З висновку судово-медичної токсикологічної експертизи від 07.11.2023 р. № 1468 (а.с. к.п. 77-78) у наданій на дослідження крові водія ОСОБА_12 (потерпілий), відібрані 11.09.2023 р. етиловий спирт не виявлено.

З висновку результатів медичного огляду від 12.09.2023 р. (а.с. к.п. 224) у водія ОСОБА_10 (обвинувачений) ознак сп`яніння не виявлено.

Згідно висновку транспортно-трасологічної експертизи від № СЕ-19/118-23/11180-ІТ від 17.11.2023 р. (а.с. к.п. 66-72) контактування вказаних транспорних засобів відбулося їх передніми частинами при цьому перекриття кузовів по ширині становило близько 125 см.

Згідно висновку інженерно-транспортної експертизи від № СЕ-19/118-23/12167-ІТ від 22.11.2023 р. щодо дослідження обставин та механізму ДТП (а.с. к.п. 211-220) вбачається, що в зазначеній дорожній обстановці водій автомобіля Mercedes-Benz Vito, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 не мав технічної можливості зупинити свій автомобіль та уникнути зіткнення.

Водій автомобіля Opel Zafira, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_10 для забезпечення безпеки дорожнього руху з технічної точки зору повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. п. 10.1, п.п. в п.14.2 ПДР. При заданому комплексі вихідних даних, в даній дорожній обстановці, дії водія автомобіля Opel Zafira реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_10 не відповідали вимогам п. 10.1, п.п. в п.14.2 ПДР, що з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з скоєнням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Про дослідження інших доказів, щодо обставин справи сторони не зверталися, на їх дослідженні не наполягали. Тому, такі докази суд не досліджує, із урахуванням вимог ст. 22, 26 КПК України, щодо змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, також диспозитивності, а також ч. 3 ст. 349 КПК України.

При розгляді даної справи, суд забезпечив усім учасникам провадження належні умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування доказів обвинувачення під час судового розгляду суду не надано. Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі.

Враховуючи наведене, оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 в інкримінованому йому злочині повністю доведена. Дії обвинуваченого ОСОБА_10 підпадають під ознаки злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілим середньої тяжкості та тяжкі тілесні ушкодження.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За місцем проживання та за місцем роботи обвинувачений ОСОБА_10 характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно обвинувального акту є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (вчинено тяжкий злочин з необережності), наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного який характеризується позитивно, працездатний та працює, раніше не судимий та не притягався до адміністративної відповідальності за порушення правил безпеки дорожнього руху, наявність права керування транспортиними засобами (посвідчення водія а.с. к.п. 26), його сімейний стан, наявність на утриманні 3 неповнолітніх дітей, стан його здоров`я, те, що на обліку у лікаів нарколога та психіатра не перебуває, наведені обставини справи, відсутність обтяжуючих покарання обставин, настання наслідків ДТП у виді заподіяння одному потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, трьомпотерпілим середньої тяжкості тілесних ушкоджень, а також ще одному потерпілому (пасажиру автомобіля Mercedes-Benz Vito, реєстраційний номер НОМЕР_2 , див. а.с. 138-139). та ставлення винного до таких наслідків, із урахуванням позиції потерпілих, думки адвокатів: представника потерпілих та захисника, доводів прокурора, суд вважає, що для виправлення та перевиховання ОСОБА_10 необхіднообрати покарання у виді позбавлення волі та в межах строку, згідно санкції за якою він притягується до відповідальності, із позбавлення права керувати транспортними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 286 КК України.

Додаткове покарання має на меті недопущення вчинення даною особою в подальшому злочинів в результаті використання права керувати транспортними засобами, та у конкретному випадку призначено з огляду на суспільну небезпечність і характер злочину, обставини справи, особу винного, а також зазначене про обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання (додатково: Постанова ККС ВС у справі № 686/3244/20 (провадження № 51-4031км20) https://reyestr.court.gov.ua/Review/93014978).

Між тим, відповідно до вимог ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При судовому розгляді встановлено, що ОСОБА_10 вперше притягується до кримінальної відповідальності, злочин, за який його засуджено, відноситься до категорії тяжких, але неумисних злочинів, підсудний позитивно характеризується, має посітйну роботу, міцні соціальні зв`язки, родину, усі потерпілі підтвердили досягнення згоди та відшкодування підсудним запоіяної їм шкоди, звернулись про відсутність будь-яких претензій до нього, обтяжуючі покарання обставини відсутні, як і будь-які негативні дані щодо поведінки обвинуваченого протягом часу з моменту вчиненого до дня ухвалення вироку, що не заперечується прокурором.

За таких обставин, на думку суду, щодо ОСОБА_10 можливо застосувати положення ст. 75 КК України та звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовим строком, встановленим законом, з покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки його виправлення можливе і без ізоляції від суспільства, в умовах проживання з сім`ює та здійснення за ними контролю з боку органу пробації.

Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення підсудним нового злочину, досягнення мети, визначеної ст. 50 КК України. Зазначається, що справедливість покарання визначається з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини. Залежно від конкретних обставин справи, особи засудженого, дій, за які його засуджено, наслідків протиправної діяльності суд вправі призначити такий вид та розмір покарання, який у конкретному випадку буде необхідним, достатнім, справедливим, слугуватиме перевихованню засудженої особи та відповідатиме кінцевій меті покарання в цілому. При прийнятті такого рішення, суд враховує, що через дотримання засад призначення покарання реалізуються принципи справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання щодо речових доказів вирішується судом у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 368-370, 373-374 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 3 роки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_10 обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбування додаткового покарання ОСОБА_10 у виді позбавлення права керувати транспортними засобами обчислюється з моменту відбуття основного покарання.

Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_10 не обиралися.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави витрати на проведення судових експертиз під час досудового розслідування в загальній сумі 3 тис. 824 грн.

Реквізити для сплати витрат на експертизи: Отримувач коштів: ГУК у Рівненській обл./ Рiвнен.міс.тг/21081100, Код отримувача (ЄДРПОУ): 38012494, номер рахунку(IBAN): НОМЕР_3 , код класифікації доходів бюджету: 21081100

Скасувати арешт транспортних засобів (а.с. к.п. 35-37), а саме автомобіля Opel Zafira реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіля Mercedes-Benz Vito реєстраційний номер НОМЕР_2 , накладений ухвалою слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області від 19.09.2023 р. у справі № 570/4969/23.

Речові докази (див. розділ ІV реєстру матеріалів досудового розслідування а.с. 14):

- автомобільOpel Zafira реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернути власнику ОСОБА_13 ;

- автомобіль Mercedes-Benz Vito реєстраційний номер НОМЕР_2 - повернути власнику ОСОБА_14 .

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення, згідно ч. 2 ст. 394, ст. 395 КПК України.

Суддя ОСОБА_1