Справа№ 953/3496/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2024 Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження в м. Харкові кримінальне провадження №0000185 від 26.03.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Харкова, із повною вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, пенсіонера , раніше не судимого, одруженого, має на утриманні малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інвалідом чи військовослужбовцем не являється, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

25.03.2024 о 15:25, ОСОБА_3 , маючи умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, зайшов у громадське місце - приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , в якому здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що він перебуває у громадському місці, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги, ігноруючи загальноприйняті правила поведінки у суспільстві, діючи безпідставно, з хуліганських спонукань, влаштував конфлікт ОСОБА_5 , в ході якого останній, тримаючи камінь у правій руці, наніс ним один удар по холодильній камері, розташованій у приміщенні магазину. В подальшому, ОСОБА_3 , на прохання припинити протиправні дії не відреагував, у зв`язку із чим, ОСОБА_5 виштовхала останнього із приміщення магазину. Перебуваючи у положенні стоячи біля вхідних дверей магазину, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, наніс удар камнем, який тримав у правій руці, по склу вхідних дверей розміром 530х300 мм, товщиною 3 мм (скло № 1), розбивши його.

У подальшому, о 15:27 того ж дня, ОСОБА_3 , перебуваючи біля входу до приміщення магазину, усвідомлюючи, що він перебуває у громадському місці, діючи з особливою зухвалістю, демонструючи перевагу над іншими, грубо порушуючи громадський порядок, бажаючи продемонструвати своє явне нехтування до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок пошкодження чужого майна, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, усвідомлюючи, що за його діями спостерігають сторонні особи, безпричинно кинув камінь, який тримав у правій руці у склопакет фасадного вікна, розташованого ліворуч від входу до магазину, розбивши склопакет однокамерний розміром 1332х1262 мм, формула скла 4х16х4і (скло № 2).

Внаслідок хуліганських дій з боку ОСОБА_3 - ФОП ОСОБА_5 спричинено матеріальну шкоду, згідно з висновком судової товарознавчої експертизи №3057 від 12.04.2024, у розмірі: скло № 1 - 40,06 грн, скло№ 2 - 2099,16 грн, на загальну суму 2139,22 грн.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у заяві про визнання винуватості, за участі захисника - адвоката ОСОБА_6 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що обвинуваченому роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, враховуючи, що обвинуваченим надана згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні, він правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, про що потерпілою ОСОБА_5 надано відповідну заяву, та розглядає справу відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.

За встановлених органом досудового розслідування обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 296 КК України, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він характеризується негативно, раніше не судимий, на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Щодо пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин, відповідно до ст. 66 КК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до розуміння правової природи та значення поняття щирого каяття, наданих у правових позиціях, викладених у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», щире каяття є сукупністю невід`ємних одне від одного складових, що характеризують об`єктивне ставлення винуватої особи до вчиненого злочину і полягають у повному визнанні своєї провини у вчиненні злочину, висловлюванні жалю з цього приводу та бажання виправити ситуацію, що склалася, а так саме й готовність нести відповідальність. Тобто, всі ці фактори правової поведінки обвинуваченого є невід`ємними складовими щирого каяття. Такої позиції додержується й Верховний Суд у своїх чисельних рішеннях (ВС ККС №759/7784/15-к від 22.03.2018 року; № 756/4830/17-к від 09.10.2018 року).

Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Проте матеріали провадження не містять будь-яких об`єктивних даних на підтвердження щирого каяття з боку обвинуваченого, окрім формального визнання своєї провини в загальних межах.

Таким чином, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, майновий стан обвинуваченого, і вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання, в межах санкції ст. 296 ч.1 КК України, у вигляді пробаційного нагляду.

Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 59-1 КК України встановити ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речовий доказ: диск DVD-R т.м. «Verbatim», на з відеофайлами щодо обставин 25.03.2024, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, окрім підстав, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий-суддя ОСОБА_1