Справа № 0519/6227/2012
Провадження № 1-в/201/146/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі подання фахівця Бучанського районного відділу № 2 філії ДУ «Центр пробації» в м. Київ та Київський області ОСОБА_3 , погодженого із начальником Бучанського районного відділу № 2 філії ДУ «Центр пробації» в м. Київ та Київський області ОСОБА_4 , про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Скала-Подільська, Тернопільської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 07 серпня 2012 року ОСОБА_5 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та засуджено до покарання у виді трьох років восьми місяців позбавлення волі, ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 14 жовтня 2014 року на підставі ст. 82 КК України невідбуту частину покарання змінено на один рік один місяць та одинадцять днів виправних робіт з відрахуванням в дохід держави 20% заробітку.

Представником уповноваженого органу з питань пробації до суду направлено подання про звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Учасники судового провадження, а також представник органу з питань пробації у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду подання повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомили, що не перешкоджає розгляду подання за їх відсутності.

Дослідивши надані матеріали суд вважає, що подання задоволенню не підлягає з огляду на наступні обставини.

Пунктом 1 частини 1 статті 80 КК України передбачено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано за два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі. Крім того, відповідно до ч. 3 вказаної статті перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання.

Відповідно до постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.12.2015 року стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати право обмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання. За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Водночас, частиною 3 статті 80 КК України передбачено, що перешкодою звільнення від покарання є ухилення особи від його відбування. У разі вчинення засудженим дій, спрямованих на уникнення виконання обвинувального вироку, перебіг давності зупиняється та відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання.

Так, відповідно до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 07 серпня 2012 року ОСОБА_5 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та засуджено до покарання у виді трьох років восьми місяців позбавлення волі, ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 14 жовтня 2014 року на підставі ст. 82 КК України невідбуту частину покарання змінено на один рік один місяць та одинадцять днів виправних робіт з відрахуванням в дохід держави 20% заробітку.

Однак, на даний час ОСОБА_5 не з`являється до уповноваженого органу з питань пробації. Покарання у вигляді виправних робіт не відбув в повному обсязі.

20 грудня 2019 року стосовно ОСОБА_5 було заведено оперативно-розшукову справу за №11/01/253.

Таким чином, станом на момент направлення до суду подання, ОСОБА_5 перебуває у розшуку, до уповноваженого органу з питань пробації не з`являється, не відбув строк покарання у повному обсязі.

Крім того, в матеріалах, доданих до даного подання, відсутні копія вироку Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 07 серпня 2012 року, а також копія ухвали Менського районного суду Чернігівської області від 14 жовтня 2014 року.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про передчасність вказаного подання, у зв`язку з чим, вважає за необхідне відмовити у задоволенні подання, оскільки, як вбачається з наведеного, засуджений ОСОБА_5 свідомо ухиляється від виконання призначеного покарання у вигляді виправних робіт, що згідно зі змістом статті 80 КК України зупиняє перебіг давності виконання вироку та є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Задоволення ж такого подання органу пробації нівелює завдання кримінального провадження, якими є у тому числі захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, оскільки звільнення засудженого від покарання, від виконання якого він ухиляється, призведе до впевненості особи у своїй безкарності, відсутності необхідності дотримуватись норм законодавства та мотивуватиме його до вчинення нових кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 80 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання фахівця Бучанського районного відділу № 2 філії ДУ «Центр пробації» в м. Київ та Київський області ОСОБА_3 , погодженого із начальником Бучанського районного відділу № 2 філії ДУ «Центр пробації» в м. Київ та Київський області ОСОБА_4 , про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня проголошення ухвали суду.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1