Ухвала

про залишення скарги без руху

11 березня 2024 року

м. Київ

справа № 481/1630/23

провадження № 51-7051 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_4 ,

встановив:

Зі змісту скарги ОСОБА_4 вбачається, що він просить переглянути ухвалу за №51-7051 ск 24 від 23 листопада 2023 року та уточнення, яке останній надіслав та прийняти вимоги про скасування рішення:

- Апеляційного суду Миколаївської області від 09 листопада 2023 року;

- судді Новобузького районного суду м. Н-Бугу від 11 вересня 2023 року;

- Новобузького районного суду від 11 вересня 2023 року.

Згідно з частиною 1 статті 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) до суду касаційної інстанції подається касаційна скарга.

Однак, ОСОБА_4 звернувся до суду касаційної інстанції із скаргою, що не узгоджується із вищезазначеною нормою КПК.

Статтею 427 КПК встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга.

Перевіривши скаргу ОСОБА_4 (яка по суті є касаційною скаргою) на відповідність вимогам статті 427 КПК, Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, зазначаються судові рішення, що оскаржуються та наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.

Так, відповідно до частини 1 статті 424 КПК у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції.

Відповідно до частини 2 статті 424 КПК ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.

Проте, як вбачається із мотивувальної частини поданої скарги, ОСОБА_4 просить Суд переглянути ухвалу Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 23 листопада 2023 року, що не ґрунтується на зазначених положеннях КПК.

Відповідно до частини 5 статті 427 КПК, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються. Обов`язок долучення копій судових рішень, що оскаржуються, покладено кримінальним процесуальним законом саме на особу, яка подає касаційну скаргу.

Так, у своїй заяві ОСОБА_4 також не погоджується з рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 09 листопада 2023 року, рішенням судді Новобузького районного суду м. Н-Бугу від 11 вересня 2023 року та рішенням Новобузького районного суду від 11 вересня 2023 року, проте копій зазначених судових рішень до своєї скарги не долучає та не зазначає дату отримання таких рішень, що позбавляє Суд можливості переконатися у дотриманні останнім трьохмісячного строку звернення до суду касаційної інстанції у відповідності до положень ч. 2 ст. 426 КПК України.

Відтак, ОСОБА_4 необхідно чітко зазначити судові рішення, які він вважає за необхідне переглянути, а також надати копії таких судових рішень.

Частиною 1 статті 433 КПК визначено повноваження суду касаційної інстанції, відповідно до яких суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно із частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (cтаття 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (стаття 413 КПК); невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (стаття 414 КПК).

Проте, всупереч вищезазначеним положенням, ОСОБА_4 не вказує у касаційній скарзі на конкретні порушення закону, що можуть бути підставами для скасування або зміни судового рішення (судових рішень), які, на його думку, допущено судом (судами) при його (при їх) постановленні, та не зазначає, яким чином вказані порушення перешкодили чи могли перешкодити ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

До того ж, відповідно до статті 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення;

- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

- змінити судове рішення.

Однак, у заяві ОСОБА_4 просить відмінити непрофесійне судове рішення та винести справедливе рішення, що не узгоджується з вимогами статті 436 КПК, яка визначає повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

При цьому, зазначаючи у скарзі про намір звернутися до Національної поліції із заявою про вчинення злочину та подальшим внесенням відомостей до ЄДР, ОСОБА_4 не вказує, якими чином зазначені твердження стосуються касаційної скарги та підстав для її подання.

Таким чином, недодержання ОСОБА_4 вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його заяви без руху.

Відповідно до статті 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

При повторному зверненні до суду ОСОБА_4 має бути підтверджено, що ним не пропущено цього строку.

Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків слід здійснити шляхом внесення нової касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень статті 427 КПК.

З урахуванням наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:

Скаргу ОСОБА_4 залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання нимухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3