Справа № 347/224/23
Провадження № 1-кп/347/74/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2024 р. м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області, в складі:

головуючої - судді: ОСОБА_1 ,

секретаря: ОСОБА_2 ,

з участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Косів кримінальне провадження №0000007 від 13.01.2023 року про обвинувачення - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працевлаштованого, освіта середня, одруженого, депутатом не обирався, на утриманні має двоє малолітніх дітей, раніше судимого 12.10.2021 року вироком Косівського районного суду за ч.1 ст.164 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт, -

- обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.164 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 вчинив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчинене особою, раніше судимою за кримінальне правопорушення передбачене цією статтею (ст.164 КК України) за наступних обставин:

ОСОБА_4 був засуджений 12.10.2021 Косівським районним судом за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт, надалі ОСОБА_4 на шлях виправлення не став належних висновків для себе не зробив та під час не погашеної судимості вчинив кримінальне правопорушення а саме:

ОСОБА_4 згідно рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 14 червня 2018 року (справа №347/957/18), зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 , на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі по 700 гривень, щомісячно на кожну дитину, що в загальному розмірі становить по 1400 гривень щомісячно на утримання дітей і до досягнення ними повноліття з індексацією відповідно до закону, починаючи з 07.05.2018 року.

Рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 14 червня 2018 року (справа №347/957/18) набрало законної сили 17 липня 2018 року та 23 липня 2019 року Косівським районним відділом державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради Української PCP від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно положень, визначених ч. 1 ст. З Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року, частин 7, 8 статті 7 Сімейного кодексу України - при вирішенні будь-яких питань щодо дітей необхідно виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання.

Таке право кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дитину до її повноліття, який закріплений в Основному Законі (ст.51 Конституції України), а також в Сімейному кодексі України (ст. 180) та гарантується Державою, в свою чергу, ст. 15 Сімейного кодексу України чітко регламентовано, що сімейні обов`язки не можуть бути перекладені на іншу особу.

Статтею 51 Конституції України проголошено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 Сімейного Кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття закріплений також в ст.180 Сімейного Кодексу України.

Крім того, статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до статті 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Однак, ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи про необхідність сплати, аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у загальному розмірі по 1400 гривень щомісячно на утримання дітей - від сплати аліментів злісно ухиляється у визначеному рішенні порядку, грошові кошти на утримання дітей не виплачує, що призвело до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають 50 928 (п`ятдесят тисяч дев`ятсот двадцять вісім) гривень.

Тобто, ОСОБА_4 злісним ухиленням від сплати коштів на утримання дітей (аліментів), вчинив дії спрямовані на невиконання рішення Косівського районного суду в Івано-Франківській області, які призвели до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 грубо порушує обов`язки, покладені на нього рішенням суду та визначені нормами Конституції України і Сімейного кодексу України, та посягає на нормальний розвиток і здоров`я дітей.

ОСОБА_4 з 02.04.2021 р будучи зобов`язаним сплачувати грошові кошти, від сплати аліментів злісно ухиляється. У визначеному рішенні, порядку грошові кошти на утримання дітей умисно не виплачував.

Заходів щодо працевлаштування з метою погашення заборгованості зі сплати аліментів не вживав, на попередження державного виконавця про необхідність сплачувати аліменти не реагував, тобто злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

В результаті чого, через злісне ухилення ОСОБА_4 від сплати коштів (аліментів) на утримання дітей за період із 02.04.2021 року - заборгованість по сплаті аліментів на користь ОСОБА_5 , станом на 23 січня 2023 року становить 50 928 (п`ятдесят тисяч дев`ятсот двадцять вісім) гривень.

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 , вчинив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчинене особою, раніше судимою за кримінальне правопорушення, передбачене цією статтею (ст.164 КК України), тобто вчиненив кримінальний проступок, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав, пояснив, що через збіг важких матеріально-побутових умов у нього була утворилась заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітніх дітей. На даний час він в повному обсязі погасив заборгованість по сплаті аліментів та такої взагалі немає. Попередню міру покарання за викором суду від 12.10.2021 року у вигляді 100 годин громадських робіт він відбув в повному обсязі. Просить не застосовувати відносно нього покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що на даний час обвинуваченим в повній мірі погашено заборгованість по сплаті аліментів, будь-яких притензій до ОСОБА_4 вона не має та не бажає йому покарання.

Свідок ОСОБА_8 - головний державний виконавець Косівського ВДВС у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального Управління МЮ пояснила, що через ухилення ОСОБА_4 від сплати аліментів на утримання дітей за період із 02.04.2021 року - його заборгованість станом на 23 січня 2023 року становила 50 928 грн. Згідно заяви стягувачки, ОСОБА_5 21.08.2023 року , остання відмовилась від одержання аліментів, та виконавчий лист №347/957/18 виданий 22.07.2019 року Косівським районним судом 24.08.2023 року їй повернуто без виконання.

Крім визнання вини самим обвинуваченим його винність доводиться долученими до матеріалів справи письмовими доказами - матеріалами справи, а саме:

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 13.01.2.23 року.

-заявою про залучення потерпілою ОСОБА_5

-постановою про залучення потерпілої в справі ОСОБА_5

-копією свідоцтва про шлюб ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що зареєстрований 14.02.2012 року виконавчим комітетом Тюдівської сільської ради Косівського району, актовий запис № 1.

-копіями свідоцтв про народження дітей ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

-копією виконавчого листа в справі №347/957/18, що виданий 22.07.2019 року Косівським районним судом.

-протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 19.01.2023 року

-Постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речового доказу - копії матеріалів виконавчого провадження АСВП № НОМЕР_2.

-рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 14 червня 2018 року на підставі якого ОСОБА_4 зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 , на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі по 700 гривень, щомісячно на кожну дитину, що в загальному розмірі становить по 1400 гривень щомісячно на утримання дітей і до досягнення ними повноліття .

-Інформацією Косівського РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) відповідно до якої заборгованість по сплаті аліментів у ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 , за період із 02.04.2021 року, станом на 23 січня 2023 року становить 50 928 (п`ятдесят тисяч дев`ятсот двадцять вісім) гривень.

Таким чином суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні ним інкримінованого діяння і його умисні дії, що виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчинене особою, раніше судимою за кримінальне правопорушення, передбачене цією статтею (ст.164 КК України), що передбачено ч.2 ст.164 КК України.

При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, обставини справи й особу обвинуваченого.

Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння рокриттю кримінального правопорушення, в добровільному порядку повне погашення заборгованості по сплаті аліментів.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_4 за вчинений кримінальний проступок передбачений ч.2 ст.164 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого та його ставлення до скоєного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, раніше судимий 12.10.2021 року вироком Косівського районного суду за ч.1 ст.164 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт. Довідкою провідного інспектора Косівського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області за № 38/9/119-23 від 18.01.2023 року стверджено, що ОСОБА_4 покарання призначене вироком суду від 12.10.2021 року відбуто повністю та знятий з обліку 04.01.2022 року по відбуттю покарання. Відповідно до долучених до матеріалів справи довідок Косівської райполіклініки за №№18,19 від 16.01.2023 року на обліку в лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, підтвердженням чого є характеристика Космацької сільської ради Косівського району. Також судом при визначенні міри покарання враховано той факт, що ОСОБА_4 на підставі наказу №78 від 30.04.2023 року проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Враховуючи відсутність обтяжуючих покарання обставини та позицію прокурора і думку потерпілої, яка не бажає суворого покарання для обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 слід обрати покарання у виді громадських робіт у межах санкції ч.2 ст.164 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

Процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта в кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався і підстави для його обрання на цій стадії судового розгляду відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 374, 376 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.2 ст.164 КК України та призначити покарання у виді - 120 ( сто двадцять) годин громадських робіт.

Речові докази: копію виконавчого провадження НОМЕР_3, яке приєднане до матеріалів кримінального провадження - залишити при матеріалах справи.

Процесуальні витрати в справі відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку сторонам вручити негайно.

Суддя: ОСОБА_1