Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/177/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2024 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07 березня 2024 року, якою частково задоволено клопотання слідчого та стосовно,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Суботці, Знам`янського району, Кіровоградської області, громадянина України, не одруженого, утриманці відсутні, працюючого різноробочим, учень ПТУ 12, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, у межах строку досудового розслідування, тобто з 07.03.2024 до 05.05.2024, з покладенням на нього обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 за погодженням із прокурором, звернулась до суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, та наявні ризики, передбачені п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, здійснення незаконного впливу на свідків.

Ухвалою слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07 березня 2024 року, частково задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя прийшов до висновку, що хоча ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, та наявні ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, проте, матеріалами клопотання не підтверджено і в судовому засіданні не доведено недостатність застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

З цих підстав слідчий суддя прийшов до висновку, що до підозрюваного слід застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки саме такий запобіжний захід повністю забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, прокурор в апеляційній скарзі просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 .

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що наявні матеріали клопотання свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_8 міг вчинити злочин, передбачений ч.3 ст.152 КК України. Також, встановлена наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконний вплив на свідків.

Також встановлено, що ОСОБА_8 , не одружений, будь-яких осіб на утриманні не має, офіційно не працює, постійних засобів для існування та законних джерел доходів не має, з огляду на що вбачається, що він не має міцних соціальних зв`язків. При цьому ОСОБА_8 , скоїв особливо тяжкий злочин а тому, з метою ухилення від відповідальності він може переховуватись від органів слідства та суду.

Також вина ОСОБА_8 у вчиненні злочину, крім іншого, підтверджується показами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , та потерпілої ОСОБА_14 , з огляду на що вбачається, що, з метою ухилення від відповідальності за скоєний злочин, ОСОБА_8 може незаконно впливати на вказаних свідків та потерпілу, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню.

В обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 покладається необхідність запобігання переховування ним від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків.

За наведених вище обставин, прокурор вважає, що слідчим суддею не у повному обсязі виконано вимоги ст.194 КПК України та необґрунтовано не задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , чим допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, захисника та підозрюваного про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, а тому необхідності залишення її без змін, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та наданих до апеляційного суду матеріалів судової справи, в провадженні СВ ВП №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області знаходиться кримінальне провадження №0000001, за ч.3 ст.152 КК України.

В межах даного кримінального провадження, 05.03.2024 о 12.53 годині ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України.

Слідчий СВ ВП №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 звернулась до слідчого судді з клопотання, у якому просила застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з терміном на 60 днів.

Ухвалою слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07 березня 2024 року, частково задоволено вказане клопотання слідчого та стосовно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

З таким рішенням слідчого судді, погоджується і колегія суддів, оскільки під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя повно та всебічно з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України та наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливості підозрюваного ухилитися від органів досудового розслідування та суду та незаконно впливати на потерпілу та свідків.

Разом з цим, слідчим суддею встановлено, що виключних обставин для тримання ОСОБА_8 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено. Заявлені у клопотанні слідчого ризики в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати виключною підставою для тримання підозрюваного під вартою.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтвердила, що за час проведення досудового розслідування з січня 2024, не має об`єктивних даних про те, що ОСОБА_8 незаконно впливає на потерпілу та свідків.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголошено на тому, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості підозри та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні.

Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення у справі «Ніколова проти Болгарії»). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ноймайстер проти Австрії» позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Отже, прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правпорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України та ризиків передбачених п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте не доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме недостатності застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт для запобігання встановленим ризикам, які б давали змогу об`єктивному спостерігачу переконатись в тому, що запобігти вказаним ризикам можливо виключно застосувавши запобіжний захід тримання під вартою.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 хоча і не одружений, дітей не має, не працює, однак має постійне місце проживання, проживає разом з матір`ю, позитивно характеризується за місцем проживання, навчається у ПТУ 12, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків. Крім того, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, а тому на переконання колегії суддів, такий захід забезпечення кримінального провадження, як домашній арешт у визначений час доби зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, а також даними про особу підозрюваного в їх сукупності, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який на думку колегії суддів, зможе запобігти встановленим ризикам.

Перевіркою матеріалів клопотання колегія суддів встановила, що доводи прокурора про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, є безпідставними, оскільки слідчий суддя, розглядаючи клопотання, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування того чи іншого запобіжного заходу та прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі колегія суддів не вбачає.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, яким дана належна оцінка, а тому апеляційна скарга прокурора, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 376 ч.2, 177, 183, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07 березня 2024 року якою до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4