УХВАЛА

15 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 331/451/22

провадження №51-1952 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2023 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 18 січня 2024 року щодо неї і

ВСТАНОВИВ:

Вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2023 року ОСОБА_4 визнано винуватою та призначено їй покарання за ч.2 ст. 369-2 КК у виді штрафу у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 000 гривень.

Вирішено інші питання, визначені кримінальним процесуальним законодавством.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 18 січня 2024 року змінено вказаний вирок місцевого суду та виключено з нього посилання як на доказ винуватості ОСОБА_4 витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. В решті вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Засуджена оскаржила вказані судові рішення судів попередніх інстанцій в касаційному порядку.

Суд перевірив касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК та встановив, що її подано із порушенням п. п. 4, 5 ч. 2, ч. 6 названої статті.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК), невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка її подає, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для його скасування, які, на її думку, були допущені судом під час винесення судового рішення, навести конкретні аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Як вбачається зі змісту касаційної скарги, засуджена висловлює незгоду з оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, надає їм власну оцінку, ніж надали суди попередніх інстанцій, що у розумінні ст. 433 КПК не може бути предметом касаційного розгляду.

Засудженій необхідно врахувати те, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення (ст. 436 КПК).

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджена оскаржує в касаційному порядку вирок суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, водночас у касаційній скарзі заявлена вимога про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції, що не відповідає положенням ст. 436 КПК та унеможливлює визначення касаційним судом предмета касаційного перегляду.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.

Однак в порушення вказаних норм до касаційної скарги засуджена, яка не тримається під вартою, не долучила її копій з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Якщо суд касаційної інстанції відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК встановив, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, то він постановляє ухвалу про залишення її без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись ч. 1 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2023 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 18 січня 2024 року щодо неї залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що касаційна скарга, залишена без руху, повертається, якщо особа не усунула її недоліків в установлений судом строк.

Копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху надіслати засудженій.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3