Справа № 171/388/24
Провадження № 1-кп/177/126/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000039 від 09.01.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зеленодольськ, Дніпропетровської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей та інших осіб на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого.

за ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України.

В С Т А Н О В И В:

До Криворізького районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, разом з угодою про визнання винуватості, укладеною між прокурором та підозрюваним.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , приблизно о 20:00 годині, перебуваючи у гостях у потерпілого ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час та у вказаному місці у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на викрадення офіційного документу, з корисливих мотивів, який належав ОСОБА_6 , а саме банківської картки АТ «ОщадБанк» № НОМЕР_1 , яка пов`язана з банківським рахунком НОМЕР_2 та згідно ч.1 ст 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», п.1.27 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та ст.200 КК України є офіційним документом, засобом доступу до банківського рахунку, відкритого на ім`я потерпілого.

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на таємне викрадення офіційного документу, а саме платіжної банківської картки, яка згідно ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», п.1.27 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та ст.200 КК України є офіційним документом ОСОБА_6 приблизно о 20 годині 05 хвилин, перебуваючи у гостях у потерпілого ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , де усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає викрав з паспорта потерпілого банківську картку банку АТ «ОщадБанк» № НОМЕР_1 , яка пов`язана з банківським рахунком НОМЕР_2 та належить ОСОБА_6 , тим самим незаконно заволодів платіжною карткою, що є офіційним документом виданим банком, який є різновидом офіційного документу, містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього спеціального засобу для подальшого заволодіння за допомогою вказаної картки грошовими коштами потерпілого, що зберігались на його банківському рахунку, після чого з місця події зник, розпорядившись викраденою банківською картою на власний розсуд, для задоволення особистих потреб.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

Крім того, ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом вчинення тотожних дій, об`єднаних єдиним наміром, таємно, викрав грошові кошти, які є власністю ОСОБА_6 , з банківського рахунку НОМЕР_2 відкритого на ім`я ОСОБА_6 з використанням раніше викраденої банківської картки АТ «ОщадБанк» № НОМЕР_1 , пін-код до якої йому був відомий, зокрема:

в період часу з 09-41 по 09-45 години 25.12.2023, знаходячись в приміщенні продуктового магазину «Тетяна», що розташований по АДРЕСА_3 , таємно викрав з того самого банківського рахунку НОМЕР_2 шляхом безконтактної оплати за придбаний для власних потреб товар з використанням вищевказаної банківської картки грошові кошти на загальну суму 120 гривень 50 копійок, які є власністю ОСОБА_6 ;

продовжуючи реалізацію зазначеного умислу, тотожним способом, в період часу з 11-30 по 11-31 години 25.12.2023 знаходячись в приміщенні продуктового магазину «Тетяна», що розташований по АДРЕСА_3 , таємно викрав з того самого банківського рахунку НОМЕР_2 шляхом безконтактної оплати за придбаний для власних потреб товар з використанням вищевказаної банківської картки грошові кошти на загальну суму 50 гривень які є власністю ОСОБА_6 ;

продовжуючи реалізацію зазначеного умислу, тотожним способом, в період часу з 11-32 по 11-35 години 25.12.2023 знаходячись в приміщенні продуктового магазину «Тетяна», що розташований по АДРЕСА_3 , таємно викрав з того самого банківського рахунку НОМЕР_2 шляхом безконтактної оплати за придбаний для власних потреб товар з використанням вищевказаної банківської картки грошові кошти на загальну суму 51 гривня, які є власністю ОСОБА_6 ;

продовжуючи реалізацію зазначеного умислу, тотожним способом, в період часу з 11-36 по 11-38 години 25.12.2023 знаходячись в приміщенні продуктового магазину «Тетяна», що розташований по АДРЕСА_3 , таємно викрав з того самого банківського рахунку НОМЕР_2 шляхом безконтактної оплати за придбаний для власних потреб товар з використанням вищевказаної банківської картки грошові кошти на загальну суму 70 гривень, які є власністю ОСОБА_6 ;

продовжуючи реалізацію зазначеного умислу, тотожним способом, в період часу з 14-45 по 14-54 години 25.12.2023 знаходячись в приміщенні продуктового магазину «Тетяна», що розташований по АДРЕСА_3 , таємно викрав з того самого банківського рахунку НОМЕР_2 шляхом безконтактної оплати за придбаний для власних потреб товар з використанням вищевказаної банківської картки, яку він для проведення оплати передав ОСОБА_7 , приховавши від нього, що банківська картка викрадена ним у ОСОБА_8 , грошові кошти на загальну суму 39 гривень 50 копійок, які є власністю ОСОБА_6 ;

продовжуючи реалізацію зазначеного умислу, тотожним способом, в період часу з 14-54 по 14-56 години 25.12.2023 знаходячись в приміщенні продуктового магазину «Тетяна», що розташований по АДРЕСА_3 , таємно викрав з того самого банківського рахунку НОМЕР_2 шляхом безконтактної оплати за придбаний для власних потреб товар з використанням вищевказаної банківської картки, яку він для проведення оплати передав ОСОБА_7 , приховавши від нього, що банківська картка викрадена ним у ОСОБА_8 , грошові кошти на загальну суму 50 гривень, які є власністю ОСОБА_6 ;

продовжуючи реалізацію зазначеного умислу, тотожним способом, в період часу з 17-40 по 17-41 години 25.12.2023 знаходячись в приміщенні продуктового магазину «Тетяна», що розташований по АДРЕСА_3 , таємно викрав з того самого банківського рахунку НОМЕР_2 шляхом безконтактної оплати за придбаний для власних потреб товар з використанням вищевказаної банківської картки, яку він для проведення оплати передав ОСОБА_7 , приховавши від нього, що банківська картка викрадена ним у ОСОБА_8 , грошові кошти на загальну суму 116 гривень 50 копійок, які є власністю ОСОБА_6 ;

продовжуючи реалізацію зазначеного умислу, тотожним способом, в період часу о 04:26 годині 26.12.2023, ОСОБА_4 з банкомату АТ «ОщадБанк», що знаходиться по АДРЕСА_3 , використовуючи відомий йому пін-код, таємно викрав з того самого рахунку НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 500 гривень, шляхом їх обготівкування через вищевказаний банківський термінал однією транзакцією, які є власністю ОСОБА_6 ;

продовжуючи реалізацію зазначеного умислу, тотожним способом, в період часу о 23:00 годині 26.12.2023, ОСОБА_4 , викрав з того самого рахунку НОМЕР_2 шляхом зняття готівки в банкоматі АТ «ОщадБанк», що знаходиться по АДРЕСА_3 з використанням банківської картки, яку він передав ОСОБА_9 , приховавши від неї, що банківська картка викрадена ним у ОСОБА_6 , грошові кошти на загальну суму сумі 5100 гривень, шляхом їх обготівкування через вищевказаний банківський термінал двома транзакціями які є власністю ОСОБА_6

продовжуючи реалізацію зазначеного умислу, тотожним способом, в період часу о 08:00 годині 28.12.2023, ОСОБА_4 , викрав з того самого рахунку НОМЕР_2 шляхом зняття готівки в банкоматі АТ «ПриватБанк», що знаходиться по АДРЕСА_4 з використанням банківської картки, яку він передав ОСОБА_10 , приховавши від нього, що банківська картка викрадена ним у ОСОБА_6 , грошові кошти на загальну суму сумі 500 гривень, шляхом їх обготівкування через вищевказаний банківський термінал однією транзакцією які є власністю ОСОБА_6 .

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_6 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 6597 гривень 50 копійок.

ОСОБА_4 вчинив злочин під час дії воєнного стану в Україні у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, який продовжений Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» 06 листопада 2023 року № 734/2023.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 , за наявності письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 укладена угоду про визнання винуватості від 22.02.2024 яка містить повне формулювання обвинувачення, його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, де вказано, що обвинувачений повністю визнає свою вину у вчинених ним кримінальних правопорушеннях, щиро розкаюється у вчиненому. В угоді про визнання винуватості прокурор та обвинувачений погодили покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік, за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, та із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, узгоджено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком,поклавши обов`язки передбачені ст.76 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю за обставин, що викладені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. Обвинувачений просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Обвинувачений вказав, що щиро розкаюється у вчиненому, цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди про визнання винуватості, що передбачені статтею 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, які йому були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання та вид покарання, який буде до нього застосовано.

Прокурор вважала доцільним затвердити угоду про визнання винуватості, укладену із обвинуваченим ОСОБА_4 як таку, що відповідає вимогам закону.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 вказав, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам закону та просив її затвердити. Враховуючи пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих обставин, просив встановити обвинуваченому іспитовий строк.

Потерпілий ОСОБА_6 будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в підготовче судове засідання не з`явився, надав суду заяву про відсутність заперечень проти затвердження судом угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 та розгляд справи за його відсутності.

Розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості, вислухавши з приводу її затвердження думки учасників судового провадження, суд дійшов такого висновку.

Пунктом 2 частини 1 статті 468 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, яке згідно з ст. 12 КК України є кримінальним проступком, та кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, яке є тяжким злочином.

Суд, дослідивши наявні матеріали, заслухавши думки учасників судового провадження щодо можливості затвердження укладеної угоди про визнання винуватості, переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Угода відповідає вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку укладення угоди, її умови не суперечать закону України про кримінальну відповідальність, зокрема щодо узгодженої міри покарання. Правова кваліфікація кримінальних правопорушень вчинених обвинуваченим ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 357, як викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів та ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану є вірною. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачений в підготовчому судовому засіданні підтвердив, що має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.

В підготовчому судовому засіданні також встановлено, що сторони угоди розуміють наслідки затвердження угоди, що передбачені ст. 473 КПК України, а також обмеження їх прав щодо оскарження вироку про затвердження угоди про визнання винуватості.

Підстави для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , та призначення обвинуваченому визначеної в угоді міри покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, відсутні.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. 12, ч. 1 ст. 70, 75, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. ст. 374, 376, ч. 3 ст. 394, ст. ст. 468, 471, 473-476 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22.02.2024 між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі його захисника, адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 від 09.01.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , за ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.357 КК України, та у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання:

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік,

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку періодично з`являтися в уповноважений орган з питань пробації для реєстрації, повідомляти цей орган про зміну місця свого проживання чи роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її в суді, особам, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: