Справа № 464/1978/24
пр.№ 1-кс/464/461/24
УХВАЛА

20 березня 2024 року слідчий суддя Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність відділу поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 ГУ НП у Львівській області,

встановив:

Заявник ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою про зобов`язання уповноваженої особи відділу поліції №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській областірозглянути клопотання про проведення слідчих дій за вихідним №4433 від 18.11.2023.

Оглянувши матеріали скарги, встановлено наступне.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування врегульовано главою 26 КПК України. Статтями 303, 304 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, право на оскарження та строк подання скарги.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК України.

Так, серед засад, яким за своїм змістом та формою має відповідати будь-яке кримінальне провадження, є верховенство права, доступ до правосуддя та забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (пункти 1, 14, 17 ч.1 ст.7 КПК).

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. За відсутності вагомих й непереборних обставин повторний розгляд та винесення у справі нового рішення судом, коли щодо тих самих вимог тієї ж особи суд уже висловлював власну позицію, буде суперечити принципу юридичної визначеності.

Ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 23.02.2024 (справа №464/5/19, провадження №1-кс/464/461/24), яка набрала законної сили, у задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність ВП № 2 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області, що полягала у нерозгляді клопотання від 18.11.2023 за вихідним №4436, відмовлено.

Таким чином, обставинам, наведеним у скарзі, з якою заявник звернувся до слідчого судді 19.03.2024, надано оцінку у вищевказаній ухвалі від 23.02.2024, а жодних обставин, які б надавали слідчому судді можливість відступити від застосування принципу юридичної визначеності у повторній аналогічній за змістом скарзі не наведено. Право на оскарження можливої бездіяльності вже реалізоване заявником в порядку, передбаченому КПК України.

Оскільки подана скарга фактично відтворює зміст скарги, яка вже розглянута слідчим суддею відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства з постановленням ухвали, що набрала законної сили, подання аналогічної за змістом скарги необхідно розцінювати як зловживання процесуальними правами, у зв`язку з чим скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Керуючись статтями 214, 303, 304, 309, 369-372, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність відділу поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 ГУ НП у Львівській області повернути заявнику.

Копію ухвали надіслати особі, яка її подала, разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Слідчий суддя ОСОБА_1