490/3457/13-к 26.04.2024
н/п 1-кп/490/501/2018
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/3457/13-к
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2024 року м.Миколаїв

Колегія Центрального районного суду м.Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в залі суду м.Миколаєва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000693 від 03.02.2013 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Широке Снігурівського району Миколаївської області, є громадянином України, має базову загальну середню освіту, неодружений, офіційно не працює, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

03.02.2013 року близько 02:20 години ОСОБА_5 , з метою реалізації злочинного наміру, спрямованого на заволодіння чужим майном, прибув до офісу з надання інформаційних послуг, розташованому по АДРЕСА_3 , де з метою маскування своєї зовнішності, вдягнув на голову заздалегідь заготовлену маску. Після чого, приготував для здійснення погрози застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілих пістолет, та проник до вище вказаного офісу, де демонструючи вказану зброю, висунув до присутніх в офісі вимогу про передачу йому присутніми золотих виробів та грошових коштів. На вимогу ОСОБА_5 , потерпілі ОСОБА_8 передала йому золотий ланцюг вартістю 1000 гривень, ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 50 гривень та ОСОБА_10 грошові кошті в сумі 100 гривень.

Заволодівши вищевказаним майном, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину намагався зникнути, однак був затриманий співробітниками охорони.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, винним себе не визнав та суду пояснив, що більш точної дати та часу вже не пам`ятає, він проходив по АДРЕСА_3 , де до нього підійшли якісь охоронці та затримали його. Ніякого пістолета у нього не було. Під час затримання у нього були вилучені лише грошові кошти і все. Він ніякого злочину не вчиняв і до розбійного нападу на працівниць офісу з надання інформаційних послуг ніякого відношення не має. З приводу написання заяви від 03.02.2013 року про надання начебто ним згоди на проведення огляду та долучення до матеріалів кримінального провадження речей, які були вилучені в ході огляду місця події, а саме: шапки з прорізами, рукавиці та пістолету, вже не пам`ятає.

Незважаючи на не визнання обвинуваченим своєї провини у вчиненому злочині, його вина підтверджується матеріалами кримінального провадження, зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду.

Як вбачається з витягу Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0000693, 03.02.2013 року внесено відомості про те, що 03.02.2013 року близько 02:20 години невстановлена особа проникла до офісу з надання інформаційних послуг, розташованого по АДРЕСА_3 , де скоїла розбійний напад на громадянку ОСОБА_8 , заволодівши її золотим ланцюгом, чим спричинило останній матеріальну шкоду на суму 1000 гривень.

Із заяви гр. ОСОБА_8 від 03.02.2013 року, яка зареєстрована в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 03.02.2013 року за №1292, вбачається, що ОСОБА_8 просить вжити заходів до невідомого чоловіка, який 03.02.2013 року біля 02:20 години увірвався в приміщення офісу, розташованого по АДРЕСА_3 , де погрожуючи пістолетом, заволодів її золотим ланцюжком вартістю 1000 гривень.

З протоколу огляду місця події від 03.02.2013 року із таблицею зображень до нього, проведеного в присутності двох понятих, за участю спеціаліста ОСОБА_11 , вбачається, що об`єктом огляду є приміщення офісу, розташованого в напівпідвальному приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 . Під час проведення огляду приміщення офісу були виявлені та вилучені наступні речі, які поміщені до експертних пакетів, а саме: пістолет з маркуванням "РФ 430", "Х НОМЕР_1 ", "Safari", "Зроблено в Україні", "ТОВ "Латек", "7,5 J"; шапками з прорізами для очей; ланцюжок із жовтого металу; грошові купюри номіналом 100 та 50 гривень; рукавичка; змив речовини бурого кольору.

Із заяви ОСОБА_5 від 03.02.2013 року, адресованої на ім`я слідчого СВ Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_12 , вбачається, що він дає свою згоду на те, щоб речі вилучені в ході огляду місця події, які належать йому, а саме: шапка з прорізами, рукавиця та пістолет, були оглянуті та долучені до матеріалів кримінального провадження до рішення суду.

Із заяви гр. ОСОБА_8 від 03.02.2013 року, адресованої на ім`я слідчого СВ Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_12 , вбачається, що вона просить залучити її як потерпілу по кримінальному провадженню №0000693 у зв`язку з тим, що 03.02.2013 року біля 02:20 години невідомий чоловік увірвався до приміщення офісу, розташованого по АДРЕСА_3 , де погрожуючи пістолетом, заволодів її золотим ланцюжком вартістю 1000 гривень.

Із заяви гр. ОСОБА_10 від 03.02.2013 року, адресованої на ім`я слідчого СВ Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_12 , вбачається, що вона просить залучити її як потерпілу по кримінальному провадженню №0000693 у зв`язку з тим, що 03.02.2013 року біля 02:20 години невідомий чоловік увірвався до приміщення офісу, розташованого по АДРЕСА_3 , де погрожуючи пістолетом, заволодів її грошовими коштами в сумі 100 гривень.

Із заяви гр. ОСОБА_9 від 03.02.2013 року, адресованої на ім`я слідчого СВ Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_12 , вбачається, що вона просить залучити її як потерпілу по кримінальному провадженню №0000693 у зв`язку з тим, що 03.02.2013 року біля 02:20 години невідомий чоловік увірвався до приміщення офісу, розташованого по АДРЕСА_3 , де погрожуючи пістолетом, заволодів її грошовими коштами в сумі 50 гривень.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 03.02.2013 року, ОСОБА_5 було затримано на підставі п.1 ч.1 ст.208 КПК України у зв`язку з тим, що 03.02.2013 року після спрацювання тривожної кнопки в офісі, розташованому по АДРЕСА_3 , працівники охоронної фірми "Сова", які прибули на сигнал, застали та затримали ОСОБА_5 на місці вчинення злочину. Під час проведення обшуку затриманої особи, у присутності двох понятих, у гр. ОСОБА_5 нічого не було виявлено та нічого не вилучалось. Будь яких зауважень чи доповнень до протоколу не надходило.

З протоколу огляду предмета від 05.02.2013 року, проведеного за участю двох понятих, вбачається, що предметом огляду є золотий ланцюжок жовтого кольору довжиною приблизно 35 см, шириною приблизно 0,3 мм, проби 599, який було виявлено при огляді місця події та переданий під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_8 05.02.2013 року. На кінці ланцюжка з одної сторони розташована застібка, на кінці якої маються плями бурого кольору. Плетіння даного ланцюжка кільцеве у вигляді двох видів кілець: одне кільце більше, а інше менше розміром; дане кільцеве плетіння чергується через одне кільце.

Відповідно до висновку експерта від 18.02.2013 року №104, наданий на експертизу предмет є револьвером моделі "Safari РФ 430", № НОМЕР_2 , виробництва "ТОВ "Латек", м.Харків, Україна, призначений для тренувальної стрільби поза спеціальних приміщень та майданчиків (тирів, стрільбищ) патронами Флобера кільцевого запалення калібру 4 мм, і до вогнепальної зброї не відноситься. Револьвер знаходиться у справному стані. Револьвер призначений до стрільби патронами кільцевого запалювання калібру 4 мм. З досліджуваного револьверу постріл без натискання на спусковий гачок (загальні умови) неможливий. Наданий револьвер виготовлено промисловим способом. Ознак внесення змін у конструкцію досліджуваного револьверу не виявлено.

З протоколу огляду предмета від 23.02.2013 року, проведеного за участю двох понятих, вбачається, що предметом огляду є рукавиця зі шкірозамінника жовтого кольору. Зверху по середині на рукавиці маються плями бурого кольору. По лівій стороні зверху рукавиці міститься зображення. На пальцях дана рукавиця потерта. На іншій стороні рукавиці (зі сторони долоні) на відділенні для великого пальця мається нашарування землі. З даної сторони рукавиця на долонях та відділеннях для пальців потерта та з нашаруванням землі. На відділеннях для пальців маються плями бурого кольору.

З протоколу огляду предмета від 23.02.2013 року, проведеного за участю двох понятих, вбачається, що предметом огляду є грошова купюра номіналом 100 гривень. Зверху з лівого краю розташована пляма бурого кольору, з іншого боку купюри по лівій стороні мається напис "Національний банк України", а вертикально розташований напис "Сто гривень 100". Дата випуску даної грошової купюри 2005 рік, серія та номер ВЧ НОМЕР_3 . На відстані близько 5 см від верхнього лівого кутка розташована пляма бурого кольору. Дана грошова купюра була передана потерпілій ОСОБА_10 як така, що належить останній та була вилучена під час огляду місця події, та підтверджується зберігальною розпискою ОСОБА_10 від 23.03.2013 року.

З протоколу огляду предмета від 23.02.2013 року, проведеного за участю двох понятих, вбачається, що предметом огляду є чорна шапка в`язана без бирки, яка б містила інформацію про її розмір та матеріал, з якого вона виготовлена. На даній шапці на лицьовій стороні маються вирізи для очей діаметром майже у 2,5 см кожне, прострочені чорними нитками по краям. Також з лицьової сторони нижче вирізів для очей розташований виріз для роту діаметром майже у 3 см, прострочений чорними нитками по краям. Довжина шапки майже 20 см, ширина майже 10 см.

З протоколу огляду предмета від 19.03.2013 року, проведеного за участю двох понятих, вбачається, що предметом огляду є оптичний носій DVD-R диск, на якому міститься відеозапис з камер відеоспостереження, які встановлені за адресою: АДРЕСА_3 , та який добровільно було надано власником вищевказаного приміщення ОСОБА_13 на підставі його заяви від 19.03.2013 року. На вказаному диску наявні 4 відео-файли, зображення кольорове, дата та час: 03.02.2013 02:00:00. Так, о 02:01:30 зафіксовано, як привідкрилися металопластикові двері на камері №1 та з`явилася людина у всьому чорному. О 02:02:07 зафіксовано, як людина зникла та двері закрилися. Після цього, о 02:08:00 на камері №1 зафіксовано, як металопластикові двері знову відкрилися та знову з`явився чоловік у всьому чорному. О 02:09:00 зафіксовано, як даний чоловік присів та почав повзти усередину приміщення. О 02:10:00 даний чоловік виповз з приміщення та закрив двері. О 02:16:00 дві дівчини на камері №2 направилися вліво. На камері №1 дані дві дівчини вийшли через металопластикові двері. О 02:31 на камері №3 дівчина зі світлим волоссям пішла вліво з даної кімнати. О 02:32 зафіксовано, як через металопластикові двері зайшов чоловік в чорній масці, в рукавиці на правій руці, у правій руці предмет схожий на пістолет (камера №1) та направився в приміщення на камері №2. Потім пройшов у приміщення на камері №3. В даному приміщенні він схопив одну дівчину за руку, яка знаходилася за столом та витягнув її звідти та вони направилися в приміщення №2, де даний чоловік зібрав всіх дівчат біля себе, щось їм казав, розмахував руками. Після чого троє дівчат щось передали даному чоловіку. На камері №4 зафіксовано, як три дівчини ховаються. О 02:37 зафіксовано, як через металопластикові двері на камері №1 з`явилися два співробітника охорони та направилися у приміщення на камері №2. У цей момент чоловік у масці схопив одну з дівчат за шию своїм передпліччям та почав рухатися вліво через охорону. Після цього видно на камері №2, як дівчина, яку схопив чоловік у масці, почала бігти вправо. А на камері №1 зафіксовано, як працівники охорони намагаються затримати чоловіка у масці та з пістолетом у руках. При затриманні даний чоловік чинить активний опір працівникам охорони, у зв`язку з чим працівники охорони змушені були застосувати до даного чоловіка фізичний вплив. Під час затримання був вибитий пістолет з рук чоловіка та стягнута шапка з прорізами для очей.

Під час розгляду кримінального провадження в судовому засіданні були відтворені відеофайли, які містяться на DVD-R диску, доданого до протоколу огляду предмета від 19.03.2013 року. Дані відеозаписи узгоджуються з відомостями, які внесені до вказаного протоколу.

Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 22.03.2013 року №128, ОСОБА_5 станом на теперішній час психічним захворюванням не страждає та раніше не страждав. У період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, у нього не відмічалось ознак будь-якого тимчасового психічного розладу, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Дані докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлені подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 та інші обставини, зазначені у ст.91 КПК України, що підлягають доказуванню, та вони зібрані у порядку, встановленому ст.93 КПК України. Жодних обставин, передбачених ст.87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання перелічених вище доказів недопустимими відсутні. Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Жоден із них не спростований, містить інформацію щодо предмету доказування, схожих неоспорюваних чітких і узгоджених між собою презумпцій факту, з огляду на що, суд приймає їх до уваги та кладе в основу обвинувального вироку.

Відповідно до п.п.6, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про злочини проти власності" №10 від 06.11.2009 року, розбій як злочин проти власності це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або погрозою застосування такого насильства. Під нападом за ст.187 КК України слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті. Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні. Погроза застосування насильства при розбої полягає в залякуванні негайним застосуванням фізичного насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого (погроза вбити, заподіяти тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, легке тілесне ушкодження з розладом здоров`я чи незначною втратою працездатності, або вчинити певні дії, що у конкретній ситуації можуть спричинити такі наслідки).

Згідно позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 17.07.2018 року у справі №296/485/16-к, погроза має місце тоді, коли винна особа, висловлюючи її в будь-якій формі (словами, жестами, демонстрацією зброї тощо), бажає, щоб у потерпілого склалося враження, що, якщо він протидіятиме нападаючому або не виконає його вимог, ця погроза буде реалізована. Це стосується і випадків, коли винна особа погрожує застосуванням предметів (зіпсованої зброї або й макета тощо), які завідомо для неї не можуть бути використані для реалізації погрози, якщо потерпілий сприймає ці предмети як такі, що являють собою небезпеку для життя чи здоров`я. Таким чином, головним критерієм реальності погрози при розбої є суб`єктивне сприйняття її потерпілим. Для кваліфікації діяння за ст.187 КК не має значення, чи мав винний намір приводити погрозу насильством, небезпечним для життя або здоров`я, до виконання.

Судом критично оцінюються покази обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він не вчиняв розбійного нападу поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я осіб, які зазнали нападу, поєднаного із проникненням в інше приміщення, оскільки вони є суперечливими (суперечать дослідженим доказам у справі) та не відповідають обставинам, встановленим під час судового розгляду.

Зокрема, вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується протоколом огляду предмету, а саме DVD-R диску з відеозаписом з камер відеоспостереження, які були встановлені за адресою: АДРЕСА_3 . Так, з досліджених судом відеозаписів з камер відеоспостереження, встановлених в приміщенні офісу з надання інформаційних послуг за вказаною адресою, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 , який був одягнений у чорну маску, на правій руці була одягнена рукавиця, в якій він тримав знаряддя вчинення злочину (предмет, зовні схожий на пістолет), зайшов до приміщення вказаного офісу, де діяв без вагань, роздумів, первинної оцінки обстановки, одразу схопив одну дівчину за руку, яка знаходилася за столом та витягнув її звідти та вони направилися в приміщення №2. Крім того, на відеозаписі наявне зображення, де обвинувачений ОСОБА_5 , продемонструвавши предмет, зовні схожий на пістолет, зібрав присутніх у офісі дівчат біля себе, щось їм казав, розмахував руками. Таким чином, обвинувачений залякував потерпілих можливістю застосувати зброю, яку потерпілі сприймали як таку, що являє собою небезпеку для їх життя та здоров`я. Після цього, троє дівчат щось передали обвинуваченому. У зв`язку з прибуттям працівників охорони, ОСОБА_5 безпосередньо було затримано на місці вчинення злочину, що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 03.02.2013 року.

Під час проведення огляду місця події працівниками поліції, на місці затримання обвинуваченого ОСОБА_5 були виявлені та вилучені ланцюжок із жовтого металу, який належав потерпілій ОСОБА_8 , та грошові купюри номіналом 100 та 50 гривень, які належали потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ..

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не були допитані у судовому засіданні із об`єктивних причин, оскільки перебувають або за межами України ( ОСОБА_8 , ОСОБА_10 ), або у зв`язку із неможливістю встановити місце їх знаходження ( ОСОБА_9 ). Однак, суд приймає до уваги, як доказ винуватості ОСОБА_5 , заяви потерпілих про вчинене відносно них кримінального правопорушення та залучення їх як потерпілих у кримінальному провадженні, які узгоджуються з іншими доказами по справі.

Досліджені судом докази переконливо вказують на причетність обвинуваченого ОСОБА_5 до вчиненого злочину та спростовують доводи сторони захисту щодо його невинуватості.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_5 щодо застосування до нього працівниками поліції недозволених заходів психологічного та фізичного тиску в даному кримінальному провадженні з метою отримання його зізнання, не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду. Будь-яких відомостей про подання заяв на неправомірні дії працівників поліції та проведення перевірки повідомлених обвинуваченим фактів у встановленому законом порядку стороною захисту, яким був забезпечений обвинувачений в ході досудового і судового слідства, суду не надані.

А тому, невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, суд сприймає, як обраний спосіб захисту з метою уникнути відповідальності.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення по справі, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні під час розгляду справи.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності "поза розумним сумнівом" (ст.17 КПК України).

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.3 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я осіб, які зазнали нападу (розбій), поєднаний з проникненням у інше приміщення.

Питання щодо призначення покарання визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер кримінальних правопорушень, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання, тощо.

Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням усіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення.

Разом із тим, як раніше зазначав Верховний Суд, дискреційні повноваження суду щодо призначення покарання або прийняття рішення про звільнення від його відбування мають межі, які передбачають повноваження суду призначати покарання з врахуванням відповідності призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі засудженого.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, його особу, а саме те, що він неодружений, офіційно не працює, є раніше не судимим, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за попереднім місцем проживання (реєстрації) в АДРЕСА_1 характеризувався посередньо, а також ставлення обвинуваченого до скоєного. Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Крім того, суд враховує поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 під час судового розгляду кримінального провадження, який тривалий час не з`являвся в судові засідання, у зв`язку із чим неодноразово піддавався примусовому приводу та оголошувався в розшук, що призвело до тривалого розгляду справи.

На підставі вищевикладеного, а також приймаючи до уваги обставини скоєння злочину, форму вини, мотиви, спосіб його вчинення, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 неможливе без ізоляції від суспільства, і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.187 КК України із конфіскацією майна, що буде відповідати його особі і тяжкості вчиненого злочину, і буде необхідним та достатнім для його виправлення та перевиховання.

Підстав для застосування ст.69 КК України відносно обвинуваченого ОСОБА_5 суд не вбачає.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 04 лютого 2013 року, відносно ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчився 17 квітня 2013 року.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 20 травня 2022 року відносно ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який у подальшому неодноразово продовжувався судом, востаннє ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 26 березня 2024 року до 24 травня 2024 року включно.

Відповідно до ч.3 ст.377 КПК України, якщо обвинувачений, що тримається під вартою, засуджений до позбавлення волі, суд лише у виняткових випадках з урахуванням особи та обставин, встановлених під час кримінального провадження, має право змінити йому запобіжний захід до набрання вироком законної сили на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 та встановлені під час кримінального провадження обставини, суд не вбачає підстав для зміни застосованого відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший.

При вирішенні питання щодо зарахування в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, суд виходить з наступного.

Так, ч.2 ст.4 КК України визначено, що злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

При вирішенні питання з приводу зарахування в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, суд враховує практику Великої Палати Верховного Суду у справі №663/537/17 від 29.08.2018 року, де зазначено, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

В цій же постанові Великої Палати Верховного Суду зазначено, що якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом №2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII. В такому разі Закон №838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону №2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону №2046-VIII, як такого, що "іншим чином погіршує становище особи", відповідно до ч.2 ст.5 КК України не допускається.

Таким чином, в даному випадку попереднє ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню підлягає зарахуванню у строк відбування покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на провадження експертизи (висновок від 18.02.2013 року №104) в сумі 293 (двісті дев`яносто три) грн. 40 к..

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, колегія

У Х В А Л И Л А:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 8 /вісім/ років із конфіскацією майна.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили залишити попереднім.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відраховувати з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме з 20 травня 2022 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VIII), зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення останнього в межах даного кримінального провадження з 03.02.2013 року до 17.04.2013 року, 13.06.2019 року до 15.06.2019 року та з 20.05.2022 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на провадження експертизи (висновок від 18.02.2013 року №104) в сумі 293 (двісті дев`яносто три) грн 40 к..

Речові докази:

револьвер марки "Сафари РФ 430", № НОМЕР_2 , виробництва "ТОВ "Латек", м.Харків, Україна, шапка з вирізами для очей, рукавиця знищити;

золотий ланцюг 599 проби, переданий під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_8 вважати повернутим за належністю;

грошова купюра номіналом 100 гривень, передана під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_10 вважати повернутою за належністю;

грошова купюра номіналом 50 гривень, передана під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_9 вважати повернутою за належністю;

інформаційний носій, а саме диск з відеозаписом з камер відеоспостереження, які встановлені за адресою: АДРЕСА_3 залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3