ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/2836/24 Провадження№ 1-кп/636/915/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні в судовому засіданні в залі суду в м. Чугуїв кримінальне провадження № 0000070 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Плауен Федеративної Республіки Німеччина, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей, працюючого найманим працівником в ТОВ «Оператор Газотранспортної системи України» зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення - кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 111-1 КК України за встановлених досудовим розслідуванням обставин.

24.02.2022 о 05:00 російська федерація незаконно вторглась на територію України та здійснила збройний напад, застосовуючи збройні сили російської федерації, федеральну службу військ національної гвардії російської федерації та інші підконтрольні військові та збройні формування.

В результаті вчинення вказаних дій військовими формуванням держави-агресора рф, відповідно до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22.12.2022 № 309, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за № 1668/39004, в період з 24.02.2022 по 11.09.2022 було тимчасово окуповано с. Нова Гнилиця Чкаловської селищної територіальної громади Чугуївського району Харківської області. 24.02.2022 Указом Президента України N? 64/2022 у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, строк дії якого в подальшому продовжено.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Після незаконного вторгнення на територію України збройних сил російської федерації та фактичної окупації с. Нова Гнилиця Чугуївського району Харківської області, в період часу, не раніше 24.02.2022 та не пізніше 01.06.2022, у громадянина України ОСОБА_3 виник кримінальний протиправний умисел, направлений на добровільне зайняття громадянином України посади, не пов?язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

З цією метою, ОСОБА_3 , у червні 2022 року перебуваючи на території тимчасово окупованого державою-агресором рф с. Нова Гнилиця Чугуївського району Харківської області, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, добровільно зайняв посаду старости с. Нова Гнилиця від т.зв. «Военно-гражданской администрации Волчанского района Харьковской области».

Продовжуючи діяти на шкоду основам національної безпеки України, ОСОБА_4 , протягом червня-вересня 2022 року, перебуваючи на окупованій території с. Нова Гнилиця Чугуївського району Харківської області, за місцем свого фактичного проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , обіймаючи посаду старости с. Нова Гнилиця від т.зв. «Военно-гражданской администрации Волчанского района Харьковской области», отримавши погодження від «и.о. Главы Военно-гражданской администрации Волчанского района Харьковской области - ОСОБА_5 » щодо призначення на вказану посаду, здійснював збір списків місцевих мешканців с. Нова Гнилиця та копій документів (паспортів та ідентифікаційних кодів) місцевих пенсіонерів с. Нова Гнилиця з метою оформлення пенсій та інших виплат за російським законодавством, здійснював видачу російської гуманітарної допомоги місцевим мешканцям с. Нова Гнилиця, агітував місцевих мешканців на отримання паспортів рф та пропонував сім?ям, в яких є діти, відправити останніх у вересні 2022 року на відпочинок до дитячого табору, розташованого на території рф, на постійній основі контактував із представниками збройних сил рф, мав дружні відносини з ними та привселюдно висловлював свої негативні емоції щодо військовослужбовців збройних сил України, підтримував та пропагандував ідеологію «русского мира»

Наведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до заяви обвинуваченого ОСОБА_3 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України. ОСОБА_3 згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні, без його виклику та без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України повністю доведена.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 111-1 КК України, а саме: добровільному зайнятті громадянином України посади, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

При вирішенні питання про вид та міру покарання винному ОСОБА_3 суд враховує його щире каяття та визнає цю обставину, відповідно до ст. 66 КК України, такою, що пом`якшує його покарання. Обставиною, що обтяжує покарання винного, передбаченою ст. 67 КК України, яку суд враховує при призначенні покарання, є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_3 має на утриманні неповнолітніх дітей - синів - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також доньку - ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, вчинив кримінальне правопорушення вперше.

Виходячи з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, віднесеного законодавством до кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, його відношення до скоєного кримінального проступку та вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 111-1 КК України, вважаючи, що таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин справи суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 111-1 КК України у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави та місцевого самоврядування в межах санкції відповідної частини статті без конфіскації майна.

Дійшовши до висновку про можливість не визначати додаткове факультативне покарання у вигляді конфіскації майна, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 КК України, покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Згідно ч. 2 ст. 59 КК України, конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Оскільки вказане покарання у виді конфіскації майна санкцією ч. 2 ст. 111-1 КК України встановлене як додаткове факультативне, суд приходить до висновку про можливість не застосовувати його відносно ОСОБА_3 , враховуючи обставини справи та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків.

Суд вважає, що таке покарання є дійсно необхідним, справедливим і цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме цілям та меті покарання.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст. ст.368, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги, а також обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в організаціях і установах всіх форм власності, об`єктах критичної інфраструктури та об`єктах, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави на строк 12 (дванадцять) років без конфіскації майна.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Суддя ОСОБА_1