Єдиний унікальний № 371/750/24
Номер провадження № 1-кс/371/222/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування запобіжного заходу

"29" травня 2024 р. м. Миронівка

Слідчий суддя Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Телепине, Кам`янського району Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ., в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000390 від 23.12.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП №2 ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Миронівського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_5 , на підставі матеріалів досудового розслідування №0000390, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.12.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Клопотання обґрунтоване, ти що ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог статей 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15 лютого 1995 року, постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 6 травня 2000 року та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 1 серпня 2000 року (з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів), маючи умисел на незаконне виготовлення, зберігання з метою збуту та збут психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін, переслідуючи мету незаконного збагачення, розуміючи та усвідомлюючи в повній мірі протиправність та караність своїх дій, у невстановлений в ході досудового розслідування час, в період з травня 2024 року по 27.05.2024, перебуваючи у спеціально обладнаному ними для виготовлення психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін, господарському приміщенні, що розташоване на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», володіючи рецептурними знаннями процедури та послідовності виготовлення психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою незаконного виготовлення та зберігання психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін, виготовили психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, яку ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_8 вподальшому зберігав з метою збуту у одному з господарських приміщень за місцем виготовлення психотропної речовини, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , до 27.05.2024.

27.05.2024, під час проведення обшуку житлового будинку, підсобно-господарських будівель і споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_9 та фактичним користувачем якого являється ОСОБА_5 , виявлено та вилучено психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, які ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_8 незаконно виготовив та зберігав з метою збуту, до 27.05.2024 , частину якої ОСОБА_8 під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупівлі психотропної речовини амфетамін, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , незаконно збув залегендованій особі ОСОБА_10 , який діяв під контролем правоохоронних органів, за кошти в сумі 1000,00грн. (одна тисяча гривень), порошкоподібну речовину білого кольору, яка знаходилась у прозорому зіп пакеті, яка в подальшому вилучена.

За результатами досудового розслідування, вилучена порошкоподібна речовина білого кольору, незаконний збут якої здійснив ОСОБА_8 , містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,316 г.

Амфетамін, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 за № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовим і прекурсорів» «Список № 2 Психотропні речовини, обіг яких обмежено» в «Таблиці II», є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

Згідно Таблиці 2 наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 16.08.2000 № 512/4733, «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» маса амфетаміну для притягнення до кримінальної відповідальності становить від 0,150 грам.

27.05.2024 року, о 19 годині 40 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, про що в період з 22 години 22 хвилин по 22 годину 45 хвилин, 27.05.2024, складено протокол затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину.

28.05.2024, ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 307 КК України, тобто як вчинення незаконного виготовлення, зберігання з метою збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, приймаючи до уваги, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, беручи до уваги особу підозрюваного, обставини вчинення злочину, враховуючи суспільний резонанс вчиненого кримінального правопорушення та для дієвого виконання кримінального провадження слідчого вважає доцільним застосувати відносно підозрюваного запобіжних захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави рівний вісімдесяти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та покласти обов`язки: прибувати до слідчого один раз на тиждень; не відлучатися із населеного пункту в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, вказав, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний не заперечив факту вчинення ним кримінального правопорушення, суть клопотання зрозуміло, щодо обрання йому запобіжного заходу не заперечував, але просив обрати домашній арешт,

Захисник підозрюваного просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід. Вказав, що запобіжний захід у виді домашнього арешту здатний забезпечити належну поведінку підозрюваного. В поданому запереченні на клопотання про застосування запобіжного заходу, зазначив, що ОСОБА_5 характеризується виключно з позитивної сторони по місцю проживанню і роботи до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, має міцні соціальні зв`язки, проживає в повній сімї. Власник будинку в якому проживає ОСОБА_5 не заперечує щодо проживання ОСОБА_5 в будинку під час обрання запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту, а тому просить застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання з 22-00 години до 06-00 години. Та покласти на підозрюваного обов`язки передбачені ст. 194 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання слідчого, заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань; протоколу огляду прерапортом про виявлення кримінального правопорушення від 27.05.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , від 29.03.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , від 27.05.2024; протоколом огляду предмета від 27.05.2023; висновком експерта за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 28.05.2024; протоколом обшуку по АДРЕСА_4 від 27.05.2024; протоколом обшуку території домоволодіння по АДРЕСА_3 від 27.05.2024; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27.05.2024 ОСОБА_8 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27.05.2024 ОСОБА_5 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 27.05.2024; висновком щодо результатів медичного огляду №15 від 28.05.2024. Інші матеріали кримінального провадження у своїй сукупності.

28.05.2024, ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 307 КК України, тобто як вчинення незаконного виготовлення, зберігання з метою збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити всі обставини, які можуть свідчити на користь збільшення або зменшення ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ч. 4 ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком понад п`ять років.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання, у тому числі, у виді позбавлення волі на строк до десяти років, а отже, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні є достатньою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом із тим, на даному етапі суд позбавлений права надавати оцінку правильності кваліфікації пред`явленої підозри, а оцінює лише сам факт пред`явлення ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307 ч. 2 ст. 307 КК України.

Щодо наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Прокурором у судовому засіданні доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити спроби:

-переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

Вказаний ризик підтверджуються тим, що підозрюваний, ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років. Враховуючи викладене, та беручи до уваги, що у разі визнання ОСОБА_5 , винним у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, є підстави вважати, що він може переховуватись від правоохоронних органів з метою уникнення кримінальної відповідальності, тому слідчий суддя, дійшов висновку, що обґрунтованим є ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Більш того, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні корисливих, тяжких кримінальних правопорушень, у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, які направлені проти здоров`я нації, вчинені умисно, що має надзвичайно високий рівень суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства, відтак порушує основоположні цінності суспільства, наявність ознак справжнього інтересу, незаконного виготовлення, зберігання, з метою збуту психотропної речовини, вчиненого з попередньою змовою групою осіб. При цьому, відповідно до рішення ЄСПЛ від 20.05.2010 року у справі «Москаленко проти України», зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_5 обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сприятиме запобіганню наявним ризикам. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, на переконання слідчого судді, не забезпечить виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків та не нівелює існуючі ризики.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

Наявність у підозрюваної місця проживання, позитивні характеристики, не перебування на обліку в наркологічному кабінеті та лікаря- психолога, раніше не судимий на переконання слідчого судді, не мають визначального значення та не спростовують висновків слідчого судді. Крім того, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я ОСОБА_5 щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 , однак при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення кримінальних правопорушень».

Так, застосований запобіжний захід відносно обвинуваченого кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, зокрема, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Таким чином, доводи сторони захисту щодо необхідності зміни запобіжного заходу є необґрунтованими з огляду на те, що вони не спростовують вищенаведених обставин, а також не свідчать ані про відсутність, ані про недостатню вагомість встановлених щодо цього обвинуваченого ризиків, у зв`язку із чим суд не знаходить підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу.

Разом з цим, суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться стороною захисту, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання ним покладених судом обов`язків у справі.

Тому, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування щодо ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

За наведених обставин, клопотання сторони захисту про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту задоволенню не підлягає.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Частиною 5 ст.182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у межах, щодо особи підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення за вчинення якого він підозрюється, те, що він працює, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі - 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2024 року складає 1= 3028 грн., що в загальному становить: 50х3028=151400грн та покласти на підозрюваного, у разі внесення застави, обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України. Внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, визначених КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 186-187, 193-194, 196- 197, 202, 205, 395 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підозрюваного у кримінальному провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000390 від 23.12.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 24-00 години 25 липня 2024 року.

Визначити підозрюваному розмір застави у межах 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400 (сто п`ятдесят одна чотириста) гривень у національній грошовій одиниці, та надати можливість йому або іншій особі внести зазначену суму на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області UA0018661, банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, ), та надати документ, що підтверджує сплату слідчому, прокурору, суду.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного у разі внесення застави наступні обов`язки:

-прибувати на першу вимогу до прокурора, слідчого та суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі внесення застави у визначеному в цій ухвалі розмірі оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та суд.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в цій ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави, а до нього для забезпечення виконання визначених законом обов`язків, може бути застосовано інший запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді діє до 24-00 години 25 липня 2024 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для утримання підозрюваний ОСОБА_5 , підлягає направленню до ДУ "Київський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1