ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/938/21

12 квітня 2024 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинуваченої ОСОБА_11 ,

захисника адвоката ОСОБА_12 ,

потерпілого ОСОБА_13 ,

представників потерпілого адвокатів ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001111 від 30.11.2019 про обвинувачення ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Целіна Целінського р-ну Ростовської обл., громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, одруженої, працюючої фармацевтом у ТОВ «МДІТ-М», неповнолітніх дітей на утриманні не має, є особою з інвалідністю ІІІ групи, зареєстрована по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , раніше не судимої;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

в с т а н о в и в:

відповідно до формулювання зміненого обвинувачення ОСОБА_11 16.11.2019 близько 11.00 год., перебуваючи на території ОБ`ЄДНАНОГО САДІВНИЧОГО ТОВАРИСТВА «СЛАВУТИЧ», що знаходиться в с. Коробівка Золотоніського району Черкаської області, поряд з ділянками № 430-431, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, нанесла потерпілому ОСОБА_13 побої, які виразилися в нанесенні двох ударів по голові потерпілого папером білого кольору формату А4 згорнутим у форму трубки, який ОСОБА_11 тримала в правій руці, чим завдала фізичного болю потерпілому і не спричинила тілесних ушкоджень.

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_11 кваліфіковані за ч. 1 ст. 126 КК України, як умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_11 вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення не визнала, просила її виправдати та надала показання про те, що 16.11.2019 близько 11.00 год. вона перебувала на зборах ОБ`ЄДНАНОГО САДІВНИЧОГО ТОВАРИСТВА «СЛАВУТИЧ». Потерпілий ОСОБА_13 також перебував на цих зборах, з яким в обвинуваченої були конфліктні ситуації. У неї в руках були один чи два папери формату А4 згорнутих в трубку. Потерпілий в цей час ходив і знімав все на камеру. Обвинувачена просила забрати камеру, а потім махнула в сторону камери і обличчя потерпілого два рази, після чого у останнього впали окуляри на землю і він присів. Обвинувачена наголосила, що махнула згортком паперу в сторону камери і у неї не було на меті вдарити потерпілого по голові.

Під час судового розгляду кримінального провадження закінчилися строки давності, однак обвинувачена ОСОБА_11 не заявила клопотання про закриття кримінального провадження з цієї підстави, натомість наполягала на проведенні судового розгляду і ухваленні стосовно неї вироку.

При розгляді кримінального провадження в межах пред`явленого обвинувачення, безпосередньо допитавши обвинувачену, потерпілого, свідків, дослідивши всі матеріали кримінального провадження, оцінивши зібрані у справі докази в сукупності, в результаті повного, об`єктивного і всебічного їх дослідження в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що в діях обвинуваченої ОСОБА_11 не вбачається складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, оскільки її винуватість не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду, так як прокурором не доведено, що в діянні обвинуваченої є склад кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Прокурор на доведення винуватості ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, посилався на такі докази, що були безпосередньо досліджені судом в ході судового розгляду:

-показання потерпілого ОСОБА_13 , який пояснив суду, що 16.11.2019 близько 11.00 год. він перебував на зборах ОБ`ЄДНАНОГО САДІВНИЧОГО ТОВАРИСТВА «СЛАВУТИЧ», на яких до нього підійшла обвинувачена і нанесла йому згортком паперу по голові два удари: один сильний, а інший слабіший. Такими діями обвинувачена спричинила йому фізичний біль, його нудило і з цими ознаками він був вимушений звернутися до лікарні для отримання медичної допомоги. До зміни обвинувачення потерпілий пояснював суду, що удар ОСОБА_11 нанесла по голові твердим і тупим предметом, від чого утворилася гіматома. На голові у нього під час удару була кепка. Чи був нанесений другий удар по голові він не пам`ятає. Такі зміни у показаннях потерпілий пояснював тим, що орган досудового розслідування вирішував чи знаходився якийсь предмет у згортку паперу, який тримала ОСОБА_11 , а він з самого початку говорив про згорток паперу;

-показання свідка ОСОБА_16 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона восени 2019 року перебувала на зборах ОБ`ЄДНАНОГО САДІВНИЧОГО ТОВАРИСТВА «СЛАВУТИЧ», на яких вирішувалися внутрішні питання кооперативу. Зненацька до ОСОБА_13 підбігла обвинувачена ОСОБА_11 і нанесла потерпілому не більше двох ударів по голові, від яких останній упав. Яким предметом наносилися удари свідок не пам`ятає. Після того, як всі учасники зборів розійшлися, дружина потерпілого почала кликати на допомогу. Свідок допомагала посадити ОСОБА_13 в автомобіль, оскільки йому було погано і він втрачав свідомість;

-показання свідка ОСОБА_17 , який в судовому засіданні пояснив, що він восени 2019 року близько 10.00 чи 11.00 год. перебував на зборах ОБ`ЄДНАНОГО САДІВНИЧОГО ТОВАРИСТВА «СЛАВУТИЧ», на яких вирішувалося питання щодо відключення електроенергії. Напротязі зборів конфліктів не було. Зненацька із-за спини свідка з`явилася ОСОБА_11 підбігла до ОСОБА_13 і нанесла останньому два удари по голові, від яких потерпілий присів на одне коліно. Яким предметом наносилися удари свідок не пам`ятає. Після того, як всі учасники зборів розійшлися, через п`ять хвилин прийшла дружина потерпілого і сказала, що ОСОБА_13 погано. При свідку потерпілий не втрачав свідомість;

-показання свідка ОСОБА_18 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона - дружина потерпілого ОСОБА_13 .. Восени 2019 року свідок перебувала на зборах ОБ`ЄДНАНОГО САДІВНИЧОГО ТОВАРИСТВА «СЛАВУТИЧ», на яких вирішувалися внутрішні питання про відключення електроенергії. Обвинувачена ОСОБА_11 підбігла до ОСОБА_13 і нанесла потерпілому предметом схожим на «згорток» два удари по голові. Після закінчення зборів, коли вона з потерпілим зайшли до будинку, ОСОБА_13 сказав, що йому погано, у нього крутиться голова. Свідомість потерпілий не втрачав. Коли прибули до лікарні, його залишили на стаціонарному лікуванні;

-рапорт помічника чергового СРПП №3 Золотоніського ВП ГУНП в Черкаської області ОСОБА_19 від 16.11.2019, відповідно до якого 16.11.2019 о 14.25 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 16.11.2019 о 14.17 год. до Золотоніської ЦРЛ до неврологічного відділення за медичною допомогою звернувся ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань про реєстрацію 30.11.2019 кримінального провадження № 0001111, відповідно до якого ОСОБА_11 16.11.2019 близько 11.00 год., перебуваючи на території ОБ`ЄДНАНОГО САДІВНИЧОГО ТОВАРИСТВА «СЛАВУТИЧ» в с. Коробівка Золотоніського р-ну Черкаської обл. поряд з ділянками № 430-431, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, діючи з прямим умислом, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, умисно нанесла, тримаючи в правій руці, невстановленим слідством предметом, який звернутий в папір білого кольору, два удари по голові потерпілому ОСОБА_13 , внаслідок чого спричинила потерпілому тілесні ушкодження: травми голови зі струсом головного мозку, синцем та садном голови, які відповідно до висновку експерта № 05-8-01/443 від 24.12.2019 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;

-протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію оперуповноваженого СКП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_20 від 16.11.2019, відповідно до якого від ОСОБА_13 прийнято усну заяву про те, що 16.11.2019 близько 11.00 год. в кооперативі «СЛАВУТИЧ» в с. Коробівка Золотоніського р-ну Черкаської обл., ОСОБА_11 нанесла заявнику тілесні ушкодження;

-заяву представника ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_21 про вчинення кримінального правопорушення від 18.11.2019;

-ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26.11.2019, відповідно до якої зобов`язано Золотоніський ВП ГУНП в Черкаській області внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄДДР за заявою представника ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_21 від 18.11.2019;

-заяву ОСОБА_13 про залучення до провадження як потерпілого від 30.11.2019;

-копію виписки з історії хвороби № 8780 ОСОБА_13 , відповідно до якої останній знаходився на стаціонарному лікуванні з 16.11.2019 по 26.11.2019. Діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій м`яких тканин голови;

-протокол проведення слідчого експерименту від 05.12.2019 з доданими фототаблицями, згідно з яким потерпілий ОСОБА_13 розповів, що 16.11.2019 він перебував на зборах ОСТ «СЛАВУТИЧ» і під час розмови, коли голова кооперативу ОСОБА_22 читав рішення, він підійшов до нього та знімав все на портативну відеокамеру. В цей час до нього підійшла ОСОБА_11 та нанесла два удари правою рукою по голові якимось предметом, завернутим в білий папір. Після цих ударів у нього злетіла кепка та окуляри. Після чого учасники розійшлися, ОСОБА_13 пішов у будинок, де його почало нудити та він почав втрачати свідомість. Потім дружина відвезла його в лікарню, де ОСОБА_23 госпіталізували в неврологічне відділення;

-постанову слідчого СВ Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_24 від 06.12.2019 про призначення експертизи;

-висновок судово-медичної експертизи № 05-8-01/443 від 06.12.2019, відповідно до якого у ОСОБА_13 виявлено тілесні ушкодження: травма голови зі струсом головного мозку, синцем та садном голови. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмета, не виключено в термін, вказаний в постанові, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Вважає не виключеною ймовірністю виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_13 за обставин, яких показує потерпілий при проведенні слідчого експерименту за його участю від 15.12.2019;

-постанову слідчого СВ Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_24 про долучення відеозаписів до матеріалів кримінального провадження від 30.11.2019, відповідно до якої долучено до матеріалів кримінального провадження № 0001111 флеш-карту чорного кольору Apacer 4Гб з відеозаписами заподіяння ОСОБА_13 тілесних ушкоджень;

-протокол слідчого СВ Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_24 від 14.01.2020, відповідно до якого під час перегляду відеозапису з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » слідчим встановлено, що підходить до Білого ОСОБА_25 та робить якість рухи руками, після чого відео було направлено до землі. Під час перегляду відеозапису з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » слідчим встановлено, що ОСОБА_26 тримає в руках штатив, на якому наявна відеокамера, в цей час до нього підходить ОСОБА_11 та, тримаючи в руках предмет білого кольору, наносить ним удар по голові ОСОБА_27 , а потім ще один раз робить мах в сторону Білого Петра, в цей час останній нахилився до землі. Під час перегляду відеозапису з назвою «Фрагмент краткий» слідчим встановлено, що підходить до Білого ОСОБА_25 та робить якісь рухи руками, після чого відео було направлено до землі;

-постанову слідчого СВ Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_24 від 14.01.2020, відповідно до якої флеш-карту чорного кольору Apacer 4Гб з відеозаписами заподіяння ОСОБА_13 тілесних ушкоджень визнано речовим доказом в кримінальному провадженні № 0001111;

- флеш-карту Apacer 4Гб з відеозаписами з назвами «VID-20191125-WA0000», «VID-20191125-WA0000» та «Фрагмент краткий», які були переглянуті у судовому засіданні та на яких зафіксовано, що у руках ОСОБА_11 перебував згорток паперу, яким вона замахнулася в сторону голови ОСОБА_23 від чого був один контакт згортку з потерпілим ОСОБА_23 , від чого останній присів, а потім знову проводив відеозйомку. Другого контакту згортку паперу з потерпілим ОСОБА_23 на відеозаписах не зафіксовано.

Крім того, за клопотанням сторони захисту судом було допитано свідків ОСОБА_28 , ОСОБА_22 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , які допитувалися під час досудового розслідування, та призначено повторну судово-медичну експертизу.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_28 надав показання про те, що він восени 2019 року перебував на зборах ОБ`ЄДНАНОГО САДІВНИЧОГО ТОВАРИСТВА «СЛАВУТИЧ». Обвинувачена стояла біля нього з декількома паперами, якими махнула в сторону потерпілого. Під час конфлікту потерпілий не говорив, що йому боляче.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 надав показання про те, що він чоловік обвинуваченої. Восени 2019 року перебував на зборах ОБ`ЄДНАНОГО САДІВНИЧОГО ТОВАРИСТВА «СЛАВУТИЧ». Потерпілий ОСОБА_13 знімав на камеру. ОСОБА_11 просила його не знімати на камеру і відмахнулася від нього паперами, після чого потерпілий опустився на коліно, бо піднімав свої окуляри.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_29 надав показання про те, що обвинувачена - його теща. Восени 2019 року перебував на зборах ОБ`ЄДНАНОГО САДІВНИЧОГО ТОВАРИСТВА «СЛАВУТИЧ» щодо крадіжки електроенергії. Були між учасниками зборів словесні перепалки, але ніхто нікого не бив. У ОСОБА_11 в руках були папери, а потерпілий проводив відеозйомку на камеру.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_36 надав показання про те, що восени 2019 року перебував на зборах ОБ`ЄДНАНОГО САДІВНИЧОГО ТОВАРИСТВА «СЛАВУТИЧ». Між обвинуваченою і потерпілим був конфлікт, але тілесних ушкоджень не наносили. У ОСОБА_11 в руках був лист паперу. Свідок не бачив, як ОСОБА_13 падав на землю.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_37 надала показання про те, що вона донька обвинуваченої. Восени 2019 року свідок перебувала на зборах ОБ`ЄДНАНОГО САДІВНИЧОГО ТОВАРИСТВА «СЛАВУТИЧ» щодо крадіжки електроенергії. У ОСОБА_11 в руці були папери. ОСОБА_13 знімав хід зборів на камеру, яку обвинувачена збила паперами. Під час даного конфлікту в потерпілого спали окуляри. Після цього потерпілий продовжував знімати учасників зборів на камеру, розмовляти і доводити свою позицію. На стан здоров`я не скаржився.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_38 надав показання про те, що він не пам`ятає, щоб між обвинуваченою ОСОБА_11 та потерпілим ОСОБА_13 були сварки, в тому числі і на зборах ОБ`ЄДНАНОГО САДІВНИЧОГО ТОВАРИСТВА «СЛАВУТИЧ».

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_39 надав показання про те, що восени 2019 року він перебував на зборах ОБ`ЄДНАНОГО САДІВНИЧОГО ТОВАРИСТВА «СЛАВУТИЧ». Відносини між обвинуваченою і потерпілим погані, були постійні сварки, які переросли в обоюдні образи. Свідок не бачив, як обвинувачена наносила удар по голові потерпілого, але бачив як ОСОБА_13 тримався за голову.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_40 надав показання про те, що він восени 2019 року перебував на зборах ОБ`ЄДНАНОГО САДІВНИЧОГО ТОВАРИСТВА «СЛАВУТИЧ». Між обвинуваченою та потерпілим була сварка, під час якої ОСОБА_11 замахувалася на ОСОБА_13 газетою чи папером, які були у неї в руці. Момент удару свідок не бачив.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_41 надав показання про те, що він восени 2019 року перебував на зборах ОБ`ЄДНАНОГО САДІВНИЧОГО ТОВАРИСТВА «СЛАВУТИЧ» з приводу електроенергії. Між обвинуваченою та потерпілим була сварка, під час якої ОСОБА_11 нанесла згортком паперу один чи два удари потерпілому. Інших предметів у ОСОБА_11 , окрім паперу, свідок не бачив. Більш детальну інформацію надати не зміг, оскільки пройшов тривалий час після даного конфлікту.

Відповідно до висновку повторної судово-медичної експертизи № 02-01/877 від 28.12.2022, проведеної на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28.09.2022, згідно даних медичної карти стаціонарного хворого № 8780 у ОСОБА_13 мали місце ушкодження: підшкірна гематома (крововилив) та садно в тім`яно-скроневій ділянці голови. Вказані ушкодження виникли від дії тупого предмета. У зв`язку з тим, що в медкарті детально не описаний характер гематоми (крововиливу) та садна, вказати час їх виникнення не має можливості. Відмічені вище ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. У ОСОБА_13 мають місце наслідки перенесеної у 1994 році тяжкої черепно-мозкової травми, які можуть давати симптоми струсу головного мозку. Враховуючи вищевикладене, виставлений ОСОБА_13 діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, згідно п.4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, до уваги не приймається. Виявлені у ОСОБА_13 тілесні ушкодження не могли виникнути при обставинах відмічених у відеозапису, який долучений до матеріалів кримінальної справи та не могли виникнути внаслідок удару згорнутим «у трубочку» декількох паперів з волосяною частиною голови, на якій знаходився головний убір.

Допитані у судовому засіданні за клопотанням представника потерпілого адвоката ОСОБА_15 експерти ОСОБА_42 та ОСОБА_43 , які провели повторну судово-медичну експертизу № 02-01/877 від 28.12.2022 роз`яснили, що під час проведення експертизи використовували відеофайл, на якому був контакт паперів згорнутих «у трубочку» з волосяною частиною голови потерпілого. Інший відеофайл не використовувався, так як там не зафіксовано конфліктної ситуації.

Окрім того, стороною обвинувачення були надані суду інші документи, які є процесуальними рішеннями, відомостями, що характеризують особистість обвинуваченої чи інші рішення, які вирішують певні процедурні питання досудового розслідування, встановлюють чи визначають певні процесуальні статуси, або їх затверджують, а саме: постанову слідчого СВ Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_24 про приведення у відповідність у перекваліфікацію скоєного діяння з чинним законодавством від 14.01.2020; постанову першого заступника керівника Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_44 про призначення групи прокурорів від 05.06.2020; постанову прокурора Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_8 про визначення органу досудового розслідування від 24.07.2020; постанову прокурора Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_8 про визначення органу досудового розслідування від 18.02.2021; постанову старшого дізнавача сектору дізнання Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_24 про залучення захисника від 09.03.2021; постанову виконувача обов`язків керівника Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_44 про продовження строку дізнання від 11.03.2021; постанову керівника Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_44 про зміну групи прокурорів від 16.03.2021; протокол старшого дізнавача сектору дізнання Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_24 про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 19.03.2021; рапорт старшого дізнавача сектору дізнання Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_24 від 19.03.2021; копію паспорта ОСОБА_11 ; копію картки платника податків ОСОБА_11 ; копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 133240; вимогу УІАП в Черкаській області стосовно ОСОБА_11 від 17.12.2019; вимогу ДІАП України стосовно ОСОБА_11 від 17.12.2019; характеристику на ОСОБА_11 , видану ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮГІС-ФАРМ» від 09.01.2020; характеристику на ОСОБА_11 , видану квартальним комітетом № 16 м. Золотоноша; відповідь на запит ІНФОРМАЦІЯ_5 стосовно ОСОБА_11 від 18.12.2019; довідку-характеристику на ОСОБА_11 , видану головою квартального комітету № 26 ОСОБА_45 від 13.01.2020.

Аналізуючи вказані докази, суд прийшов до висновку, що через відсутність в їх змісті відомостей про наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, судом в якості доказів наявності в діях ОСОБА_11 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, вказані документи не можуть бути враховані.

Кваліфікація злочину - кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом України, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК України.

Склад злочину - це сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, що дозволяють кваліфікувати суспільно-небезпечне діяння як конкретний злочин. Кожний склад злочину обов`язково складається з наступних елементів: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про відсутність у діянні особи складу злочину, що виключає кримінальну відповідальність особи.

Частиною 1 статті 126 КК України кримінальну відповідальність встановлено за умисне завдання удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Суб`єктивна сторона аналізованого складу злочину може характеризуватись лише виною у формі умислу, оскільки конструкція диспозиції ч.1 ст.126 КК України вказує на те, що кримінальна відповідальність за цією статтею настає лише за умисне завдання удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій.

У свою чергу, з об`єктивної сторони зазначений злочин характеризується тим, що ним охоплюються дії, які полягають у завданні удару, побоїв, вчиненні інших насильницьких дій. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч.1 ст.126 КК України є настання суспільно небезпечного наслідку - фізичного болю. При цьому, відповідальність за ч.1 ст.126 КК України настає, якщо згадані вище насильницькі дії не спричинили тілесних ушкоджень, оскільки у протилежному випадку кримінальна відповідальність наставатиме за іншими статтями КК України.

Побої це багаторазове (два і більше) завдання ударів по тілу потерпілого, яке не спричинило тілесних ушкоджень.

В якості побоїв, що спричинили фізичну біль потерпілому, які становлять об`єктивну сторону складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, органом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні визначається, як нанесення двох ударів по голові потерпілого папером білого кольору формату А4 згорнутим у форму трубки. У свою чергу, в якості наслідку таких дій державним обвинувачем пропонується розцінювати фізичний біль.

З переглянутих на флеш-карті відеофайлів у судовому засіданні, яка долучена до матеріалів справи у якості речового доказу, судом не встановлено, що обвинувачена нанесла потерпілому по голові папером згорнутим у форму трубки два удари. Також, відповідно до протоколу слідчого СВ Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_24 від 14.01.2020, під час перегляду відеозапису з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » слідчим встановлено, що ОСОБА_26 тримає в руках штатив, на якому наявна відеокамера, в цей час до нього підходить ОСОБА_11 та, тримаючи в руках предмет білого кольору, наносить ним удар по голові Білого ОСОБА_46 , а потім ще один раз робить мах в сторону Білого Петра.

Під фізичним болем розуміється такий психічний стан особи, який характеризується стражданнями, спричиненими фізичним впливом на його тіло. Разом із тим, незважаючи на істотне значення психічної складової для встановлення ознаки фізичного болю, яка значною мірою залежить від сприйняття певних дій особою, щодо якої вони вчиняються, для встановлення ознак, передбачених ст. 126 КК України, недостатньо лише оцінювати таке сприйняття потерпілим. Фізичний біль, як ознака, із якою закон пов`язує підставу кримінальної відповідальності має суб`єктивно-об`єктивний характер. Попри надання переваги першій (суб`єктивній складовій, як відчуття болю потерпілим), ця ознака має оцінюватись у сукупності із іншими ознаками та доказами, які можуть дати змогу оцінити ознаку фізичного болю з об`єктивної (незалежної) точки зору.

Таким чином, лише саме твердження потерпілого ОСОБА_13 про наявність у нього фізичного болю має знаходити своє підтвердження з позицій того, чи могли певні побої, з урахуванням усіх обставин, спричинити фізичний біль, наявність якого уможливлює притягнення особи до кримінальної відповідальності.

В матеріалах провадження міститься висновок судово-медичної експертизи № 05-8-01/443 від 06.12.2019, відповідно до якого у ОСОБА_13 виявлено тілесні ушкодження: травма голови зі струсом головного мозку, синцем та садном голови. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмета, не виключено в термін, вказаний в постанові, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Експерт вважає не виключеною ймовірністю виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_13 за обставин, яких показує потерпілий при проведенні слідчого експерименту за його участю від 15.12.2019.

Вказаний висновок судово-медичної експертизи та протокол проведення слідчого експерименту суперечать показанням потерпілого, наданими у судовому засіданні в ході судового розгляду справи, оскільки відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту з доданими фототаблицями, потерпілий розповідає та показує на фототаблицях, як ОСОБА_11 наносить йому два удари по голові предметом завернутим в білий папір, а під час судового засідання після зміни обвинувачення вказав, що обвинувачена нанесла йому два удари папером завернутим «в трубочку». Крім того, під час судового розгляду справи потерпілий вказував, що можливо ОСОБА_11 нанесла йому один удар в область голови.

Крім того, вказаний вище висновок спростовується висновком повторної судово-медичної експертизи № 02-01/877 від 28.12.2022, проведеної на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28.09.2022, відповідно до якого згідно даних медичної карти стаціонарного хворого № 8780 у ОСОБА_13 мали місце ушкодження: підшкірна гематома (крововилив) та садно в тім`яно-скроневій ділянці голови. Вказані ушкодження виникли від дії тупого предмета. У зв`язку з тим, що в медкарті детально не описаний характер гематоми (крововиливу) та садна, вказати час їх виникнення не має можливості. Відмічені вище ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. У ОСОБА_13 мають місце наслідки перенесеної у 1994 році тяжкої черепно-мозкової травми, які можуть давати симптоми струсу головного мозку. Враховуючи вищевикладене, встановлений ОСОБА_13 діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, згідно п.4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, до уваги не приймається. Виявлені у ОСОБА_13 тілесні ушкодження не могли виникнути при обставинах відмічених у відеозапису, який долучений до матеріалів кримінальної справи та не могли виникнути внаслідок удару згорнутим «у трубочку» декількох паперів з волосяною частиною голови, на якій знаходився головний убір.

Наведене ґрунтується на тому, що відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом. Як зазначалось вище, окремі з ознак, які в сукупності становлять склад злочину, передбачений ст. 126 КК України є оціночними. У свою чергу, від наявності обох цих ознак у фактичних обставинах, залежить вирішення питання про наявність в діях обвинуваченого відповідного складу кримінального правопорушення.

Вчинення побоїв, з огляду на умисну форму вини аналізованого діяння, має передбачати усвідомлення суспільно небезпечного характеру свого діяння, передбачення можливості настання суспільно небезпечних наслідків та бажання (або свідоме припущення) їх настання.

При цьому, встановлення відповідних суб`єктивних ознак значною мірою залежить від того, якими діями реалізуються об`єктивні ознаки. Заподіюючи удар, або їх сукупність, особа цілеспрямовано намагається здійснити насильницький вплив, який з великою ймовірністю призводить до фізичного болю. Однак, у свою чергу, формулювання аналогічного твердження стосовно дій, які передбачають вчинення лише удару згортком паперу, то це формулювання залежить від конкретних фактичних обставин, при яких вчинявся такий удар, обстановки його вчинення. Водночас, за відсутності особливих обставин (за наявності яких побої свідомо вчиняється виключно для заподіяння фізичного болю), удар згортком паперу слід розцінювати як менш небезпечне діяння, оскільки не має прямого наслідку у вигляді заподіяння фізичного болю і направлення умислу особи на його спричинення. З наведених міркувань, існують підстави для твердження про те, що здійснення удару згортком паперу у наведених у обвинувальному акті умовах, не може оцінюватись як вчинення побоїв, за які ст. 126 КК України передбачена кримінальна відповідальність.

Крім того, не менш важливо оцінити фактор подальшої поведінки потерпілого, а саме, продовження ним проведення відеозйомки зборів, не подання ним явних ознак, що йому ударом згортком паперу був завданий фізичний біль.

Враховуючи наведене, існують підстави для висновку, що з фактичних обставин, наведених у формулюванні обвинувачення органом досудового розслідування, відсутні обов`язкові ознаки об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

Сукупність наданих прокурором доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_11 у вчиненні останньою побоїв щодо потерпілого ОСОБА_13 , які завдали останньому фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, свідчить про неможливість встановити умисний характер дій обвинуваченої ОСОБА_11 та спрямованість їх саме на спричинення потерпілому фізичного болю.

Так, суб`єктивна сторона складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, характеризується виною у формі умислу, а об`єктивна сторона у завданні удару, побоїв, вчиненні інших насильницьких дій, та у настанні фізичного болю.

Суд доходить висновку, що відповідно до цього обвинувачення в діях ОСОБА_11 відсутня як об`єктивна так і суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, якою встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору незалежності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Частиною 1 статті 84 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Суд враховує, що показання надані ОСОБА_29 , ОСОБА_47 , ОСОБА_22 , які є родичами обвинуваченої, та ОСОБА_18 , яка є дружиною потерпілого, мають певні суперечності. Крім того, вказані свідки мають особисту зацікавленість по вирішенню кримінального провадження із врахуванням неприязних відносин, що склались між ними, обвинуваченою, потерпілим, що встановлено під час судового розгляду.

Показання потерпілого ОСОБА_13 також є суперечливими в частині спричинення йому ударів, їх кількості, предмету, яким наносилися удари, оскільки до зміни обвинувачення потерпілий вказував, що удар чи два удари нанесені твердим і тупим предметом завернутим у папір, а після зміни обвинувачення вказував, що два удари нанесені згортком паперу, а тому його покази не можуть бути прийняті судом як єдиний і прямий доказ вини обвинуваченої ОСОБА_11 , так як він є особою зацікавленою та між самим потерпілим та обвинуваченою існують неприязні відносини.

Також суд враховує, що жоден свідок, який був допитаний у судовому засіданні, не повідомив, що потерпілий ОСОБА_13 одразу після нанесеного йому ОСОБА_11 удару згортком паперу, поскаржився на фізичний біль в будь-якій ділянці тіла. З переглянутих у судовому засіданні відеофайлів, які приєднанні до матеріалів справи в якості речового доказу, судом не встановлено, що ОСОБА_11 наносила потерпілому ОСОБА_13 побої, які виразилися в нанесенні двох ударів по голові потерпілого згортком паперу і що цим завдала останньому фізичного болю.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ч.2 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Стаття 22 КПК України визначає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин передбачених ст.91 цього Кодексу покладається на прокурора. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Будь-яких інших переконливих доказів на підтвердження вини ОСОБА_11 у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні не надано.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що серед основних засад судочинства закріплено, зокрема, такі, як рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення обвинуваченому права на захист.

Відповідно до роз`яснень ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 01.11.1996 року, за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини. При цьому слід враховувати, що відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 17 КПК України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Відповідно до ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України Законом від 17.07.1997 року за №457/97/ВР, встановлено, що кожному гарантовано право на справедливий розгляд справи щодо нього незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону, та застосування презумпції невинуватості. Відповідно до ч.2 цієї Конвенції, кожна людина, обвинувачена у вчиненні кримінального злочину, вважається невинуватою доти, доки її вину не буде доведено згідно з законом.

При вирішенні питання про вину обвинуваченої особи не можна виходити з припущень, а лише з належних доказів, які підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, за умов усунення всіх суперечностей, що мають місце, та відсутності будь-яких сумнівів у тому, що вина обвинуваченої особи доведена.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06.12.1998 Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

У ст.7 КПК України закріплено найважливіші засади кримінального провадження, серед яких є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Статтею 8 цього Кодексу встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципів верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст.373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене вище, аналізуючи досліджені у кримінальному провадженні докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що в кримінальному провадженні не встановлено доказів, які б підтверджували, що в діях ОСОБА_11 є склад інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України.

За встановлених фактичних обставин, виходячи із закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу презумпції невинуватості, суд приходить до висновку, що ОСОБА_11 підлягає визнанню невинуватою у пред`явленому обвинуваченні та виправданню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КК України, у зв`язку з недоведеністю наявності в її діянні складу кримінального правопорушення.

Враховуючи заявлене клопотання під час судових дебатів представником потерпілого адвокатом ОСОБА_15 про залишення цивільного позову без розгляду та відповідно до ч. 3 ст. 129 КПК України, цивільний позов представника потерпілого адвоката ОСОБА_14 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди і заява представника потерпілого адвоката ОСОБА_15 про збільшення позовних вимог підлягають залишенню без розгляду.

Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Відносно ОСОБА_11 запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_11 визнати невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України та виправдати за недоведеністю наявності в її діянні складу кримінального правопорушення.

Цивільний позов представника потерпілого адвоката ОСОБА_14 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди з врахуванням заяви представника потерпілого адвоката ОСОБА_15 про збільшення позовних вимог залишити без розгляду.

Речовий доказ: флеш-карта Apacer 4Гб з відеозаписами, яка приєднана до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1