Провадження №1-в/127/257/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника лікарні ОСОБА_4 ,

особи, відносно якої розглядається заява ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду №22 в м. Вінниці заяву комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває заява КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради» про продовження примусових заходів медичного характеру, стосовно ОСОБА_5 , яка мотивована тим, що у КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І.Ющенка Вінницької обласної ради» у відділенні №23 для примусових заходів медичного характеру із звичайним наглядом, змішаному, з 18.03.2024 знаходиться пацієнт ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з діагнозом: Органічний маячний (шизофреноподібний) розлад змішаного генезу (травматичного, судинного, інтоксикаційного).

На основі огляду комісії лікарів-психіатрів від 02.04.2024 ОСОБА_5 за своїм психічним станом у теперішній час становить суспільну небезпеку, тому потребує подальшого продовження примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад із надання психіатричної допомоги з звичайним наглядом.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_4 подану до суду заяву підтримала в повному обсязі, просила суд її задовольнити, оскільки стан пацієнта хоч і покращується, але під наглядом медичного персоналу. Крім того, зазначила, що лікування яке надається ОСОБА_5 відповідає його діагнозу, повністю зазначене у його медичній картці та відповідає методам лікування, які передбачені МОЗ, а також відображенні на сайті лікарні.

Особа, щодо якої вирішується питання про продовження примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 повідомив, що курс лікування вже пройшов та його продовження не потребує, оскільки діагноз, який встановлений лікарями у нього відсутній, а лікування, яке надається є застарілим. Зазначив, що почуває себе добре, займається йогою та медитацію по декілька разів на день. Підстав для утримання його у лікарні та продовження лікування немає, тому просив відмовити у задоволенні заяви.

Захисник ОСОБА_6 заперечував з приводу задоволення заяви, оскільки продовження лікування терміном на шість місяців є порушенням прав людини, крім того до пацієнта застосовують застарілі методи лікування, які не відповідають європейським протоколам. Зазначив, що ОСОБА_5 протягом лікування поводив себе добре, без порушень. Також, повідомив, що між лікарем закладу та ОСОБА_5 відбувся конфлікт, ще до лікування у медичному закладі. Тому, зважаючи на те, що ОСОБА_5 отримує не правильне лікування, після якого у нього погіршився загальний стан здоров`я, просив відхилити подану до суду заяву.

Прокурор ОСОБА_3 з приводу задоволення заяви комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради» не заперечував, зазначив, що стан особи не стабільний та він потребує продовження лікування.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, врахувавши думки всіх учасників судового провадження, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Розгляд питання про зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру може також здійснюватися за письмовою заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи законного представника у разі, якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними, в тому числі не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в закладі з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію.

Згідно зі ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру.

Аналогічна правова норма визначена і в статті 19 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Судом установлено, що у КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І.Ющенка Вінницької обласної ради» у відділенні №23 для примусових заходів медичного характеру із звичайним наглядом, змішаному, з 18.03.2024 знаходиться пацієнт ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з діагнозом: Органічний маячний (шизофреноподібний) розлад змішаного генезу (травматичного, судинного, інтоксикаційного).

ОСОБА_5 перебуває на лікуванні, відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 16.06.2023 про застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним режимом нагляду, за вчинення суспільно-небезпечного діяння передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України.

З висновку комісії лікарів-психіатрів №24 від 02.04.2024, щодо ОСОБА_5 вбачається, що останній за своїм психічним станом у теперішній час становить суспільну небезпеку, тому потребує подальшого продовження примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги з звичайним наглядом.

Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_5 за своїм психічним станом у теперішній час становить суспільну небезпеку, а тому існують всі підстави для продовження примусових заходів медичного характеру.

Заперечення захисника з приводу застосування застарілих методів лікування ОСОБА_5 , є необґрунтованим та спростоване поясненнями лікаря, наданими у судовому засіданні, яка повідомила, що призначене пацієнту лікування відповідає його діагнозу, повністю зазначене у медичній картці та відповідає методам лікування, які передбачені МОЗ, а також відображенні на сайті лікарні.

Також, ще однією підставою для відхилення заяви про продовження примусового лікування, на думку захисника є те, що будь-яких доказів з приводу того, що ОСОБА_5 є небезпечною особою для суспільства не надано.

Однак, суд звертає увагу, що висновком комісії лікарів-психіатрів, які мають відповідну спеціалізовану освіту, було прийнято рішення, що після пройденого лікування, ОСОБА_5 ще продовжує становити суспільну небезпеку та потребує продовження лікування.

Жодних доказів, які б ставили під сумнів прийнятий комісією лікарів-психіатрів висновок, суду надано не було, тому заява комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради» є обґрунтованою та мотивованою.

Керуючись ст.ст. 17, 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. 95 КК України, ст.ст. 512, 514, 516 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради» - задовольнити.

Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги з звичайним наглядом, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не більше як на шість місяців.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: