Справа № 199/1591/24
ВИРОК

іменем України

08.03.2024 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань №0000101 від 20.01.2024 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, який є інвалідом 3 групи, маючого на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ НОМЕР_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 263 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне провадження з угодою про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим від 07.03.2024

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем 18.08.2023 був звільненим від займаної посади та зарахованим у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 у зв`язку із самовільним залишенням військової частини, маючи злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, носіння, зберігання, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, в порушення «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 за № 576, та «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, влітку 2023 року, перебуваючи на полігоні в смт.Терни в Луганській області, у невстановлений час, місці, придбав, шляхом привласнення знайденого на землі конструктивно оформлений зарядом вибухової речовини, а саме: споряджений корпус осколкової наступальної ручної гранати типу М67, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та запал типу М213, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв, які у конструкційному поєднанні утворюють оборонну, осколкову наступальну ручну гранату типу М67, яка придатна до здійснення вибуху, які помістив у надягнену на ньому військову сумку, після чого почав транспортувати безпосередньо при собі вказаний споряджений корпус осколкової наступальної ручної гранати типу М67, промислового виготовлення та запал типу М213, промислового виготовлення, без передбаченого законом дозволу, перемістивши за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де почав зберігати без передбаченого законом дозволу.

Продовжуючи реалізувати свій прямий злочинний умисел, направлений на незаконне носіння, зберігання, придбання вибухових речовин та вибухових пристроїв, ОСОБА_3 , в січні 2024 року, більш точного часу встановити не виявилось можливим, знаходячись за місцем свого проживання, переклав споряджений корпус осколкової наступальної ручної гранати типу М67, промислового виготовлення та запал типу М213, промислового виготовлення до обраного ним місця зберігання під дров`яним стісом біля свого будинку АДРЕСА_1 , які залишив зберігати до 20.01.2024, де в період часу з 19:02 години до 19:24 години слідчим СВ відділення поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції Головного Управління Національної Поліції в Дніпропетровській області в ході особистого обшуку у ОСОБА_3 було виявлено та вилучено споряджений корпус осколкової наступальної ручної гранати типу М67, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та запал типу М213, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв та які в конструкційному поєднанні, утворюють осколкову наступальну ручну гранату типу М67, яка придатна до здійснення вибуху.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як такі, що виразились у незаконному носінні, зберіганні, придбанні вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

07.03.2024 була укладена угода про визнання винуватості між прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_6 .

Відповідно до даної угоди прокурор ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правильності кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 263 КК України. Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, невиконання яких роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_3 та прокурору.

Розглядаючи в порядку п. 1) ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, вислухавши позицію учасників підготовчого судового провадження, які наполягали на затвердженні судом угоди про визнання винуватості, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим підлягає затвердженню з наступних підстав.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що він повністю визнає свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, цілком розуміє характер його обвинувачення ч. 1 ст. 263 КК України, тяжкість кримінального правопорушення. ОСОБА_3 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468, п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України за ініціативою прокурора або обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

При цьому, відповідно до абз. 5 частини 4 та абз. 2 частини 8 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Суд, шляхом опитування сторін кримінального провадження в судовому засіданні, переконався, що укладання сторонами угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України. Міра покарання, узгоджена обвинуваченим та прокурором, визначена у межах санкції інкримінованої статті. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін.

Підстав для відмови в затверджені угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, не встановлено. Угода відповідає вимогам закону і є всі правові підстави для затвердження цієї угоди.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 та правильної кваліфікації його умисних дій за ч. 1 ст. 263 КК України, як такі, що виразилися у незаконному носінні, зберіганні, придбанні вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Вивчивши зміст угоди, обвинувального акту з додатками, заслухавши думки сторін судового провадження, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, суд дійшов висновку про відповідність угоди вимогам ст. 472 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення ОСОБА_3 узгодженого покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки та його звільнення на підставі ст. 75 КК України, з покладанням на ОСОБА_3 обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід, застосований стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у виді тримання під вартою скасувати, звільнивши його з-під варти в залі суду.

За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України із ОСОБА_3 належить стягнути витрати, пов`язані із проведенням судових експертиз, в загальній сумі 5679,60 гривень.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації відповідно до ст. 96-1 КК України відсутні.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку, суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст. 369, 371-374, 475, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Угоду від 07.03.2024 про визнання винуватості між прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , укладену за участі захисника ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000101 від 20.01.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 263 КК України затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 07.03.2024 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді тримання під вартою скасувати, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судових експертиз в сумі 5679 (п`ять тисяч шістсот сімдесят дев`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Речові докази (постанови слідчого від: 21.01.2024; 20.02.2024 ):

- предмет, схожий на корпус гранати з маркуванням «GRENADE, HAND, FRAG, DELAY, M67, COMP B DAZ20B022-003», який запаковано до спец. пакету № AB3006344; предмет, схожий на запал з маркуванням «FUZE M213 COP19M 036 003», який запаковано до спец. пакету № АB3006343 (акт знищення знешкодження вибухових матеріалів або таких, що їх нагадують від 26.01.2024 № 98) знищити;

- слід папілярного візерунку; папілярний візерунок на 1 липкій стрічці, виявлений та вилучений з предмету, схожого на запал, який поміщено до паперового конверту знищити;

- оптичний носій інформації DVD-R диск залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська, з урахуванням обмежень прав прокурора та обвинуваченого на оскарження вироку в апеляційному порядку згідно з положеннями ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, повний текст вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1