Справа № 569/5475/24
У Х В А Л А

27 березня 2024 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 , захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 розглянувши у судовому засіданні в м. Рівне клопотання слідчого СВ УСБУ в Рівненській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження № 0000119 від 05.06.2023, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України (далі це ж кримінальне провадження), про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з вищевказаним клопотанням, у якому вказує наступне.

Громадянин України ОСОБА_4 , після широкомасштабної збройної агресії рф проти України, добровільно зайняв посаду начальника комп`ютерного відділу т.зв. «Адміністрації м. Маріуполь донецької народної республіки».

07.03.2024 шляхом розміщення на сайті Офісу Генерального прокурора та 07.03.2024 у газеті «Урядовий кур`єр» відповідних повісток, здійснено виклик ОСОБА_4 на 11 березня 2024 року задля вручення останньому повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, та проведення із ним слідчих (процесуальних) дій, однак ОСОБА_4 не з`явився і причини неявки не повідомив.

11.03.2024 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, яке вручено у спосіб, передбачений вимогами КПК України.

Також, шляхом розміщення 12.03.2024 на сайті Офісу Генерального прокурора та 13.02.2024 у газеті «Урядовий кур`єр» відповідних повісток, здійснено виклик ОСОБА_4 на 18.03.2024, 19.03.2024, 20.03.2024 для проведення процесуальних дій з його участю, однак ОСОБА_4 не з`явився і причини неявки не повідомив.

13.03.2024 ОСОБА_4 оголошено у розшук.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 21.03.2024 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового у кримінальному провадженні стосовно підозрюваного ОСОБА_4 .

Відповідно до відповіді на запит з ГСЦ МВС у Рівненській області ОСОБА_4 на праві приватної власності належить транспортний засіб «ВАЗ 2107» № кузова: НОМЕР_1 , ДНЗ: НОМЕР_2 .

На даний час ОСОБА_4 , серед іншого, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, за вчинення якого передбачено в тому числі конфіскацію майна.

Покликаючись на наведене, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, санкція якого передбачає конфіскацію як обов`язковий вид покарання, а також положення ч.1 ст. 170, п.п.3 ч.2 ст.170 КПК України, слідчий просить накласти арешт на належне підозрюваній майно, з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Прокурор підтримав клопотання.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 просила відмовити у задоволенні клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 173 КПК України та вищевикладене, обставини вчинення кримінального правопорушення, є необхідним накласти арешт на належне підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України ОСОБА_4 майно, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, яке передбачає санкція ч. 5 ст. 111-1 КК України, а незастосування арешту може призвести до втрати, що перешкодить кримінальному провадженню.

Керуючись ст. 170, 171, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти арешт на належне підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000119 від 05.06.2023 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , майно, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, шляхом заборони власнику майна та будь якій особі відчуджувати та розпоряджатися будь-яким чином майном, а саме: на транспортний засіб «ВАЗ 2107» № кузова: НОМЕР_1 , ДНЗ: НОМЕР_2 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1