КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

особа в інтересах якої

подається апеляційна скарга ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12.12.2023,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12.12.2023 відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяву (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 15.11.2023.

Своє рішення суд мотивував тим, що заява ОСОБА_6 відповідно до ст. 218 КПК України та Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчиненні правопорушення була скерована за належністю для організації розгляду в межах чинного законодавство до Київської обласної прокуратури, про що також повідомлено автора звернення.

Не погодившись із рішенням суду, адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12.12.2023 скасувати, постановити нову, якою задовольнити вимоги скарги в повному обсязі.

Свої вимоги мотивує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною та постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону; зазначає, що висновки суду є необґрунтованими, оскількиположення ст. 214 КПК України мають імперативний характер і не відносять питання внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до дискреційних повноважень суб`єкта, уповноваженого на внесення цих відомостей; також ст. 214 КПК України не передбачено здійснення слідчим суддею оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлень про кримінальне правопорушення, апелянт наполягав, що скерування заяви про вчинення кримінального правопорушення з однієї інстанції до іншої чотири рази і в результаті невнесення відомостей до ЄРДР, суперечить основним засадам КПК та порушує фундаментальні права особи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_5 , які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як убачається, із матеріалів судового провадження, 24.11.2023 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, що полягає у невнесені відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення від 15.11.2023, оскільки відповідно до положень ст. 214 КПК України відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР не внесені, скаржник просив суд зобов`язати уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора на підставі заяви ОСОБА_6 внести відомості про кримінальне правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12.12.2023 відмовлено з тих підстав, що заява ОСОБА_6 відповідно до ст. 218 КПК України була скерована за належністю для організації розгляду в межах чинного законодавство до Київської обласної прокуратури.

Однак, з такими висновками слідчого судді колегія суддів не погоджується.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення може бути оскаржена на досудовому провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь - якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 6 вказаної норми закону передбачено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

Обов`язок прийняти та зареєструвати заяву або повідомлення про кримінальні правопорушення покладено на слідчого, дізнавача, прокурора та інших службових осіб, що уповноважені на їх прийняття. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається, незалежно від того, чи відносяться розслідування фактів про повідомлені кримінальні правопорушення до територіальної юрисдикції або процесуальної компетенції органу, до якого надійшла заява чи повідомлення.

Якщо відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені прокурором, він зобов?язаний протягом п?яти робочих днів з дня внесення таких відомостей з дотриманням правил підслідності передати наявні у нього матеріали до відповідного органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування, як наголошується в ч. 7 ст. 214 КПК України, рішення про що приймається у формі постанови за приписами ч. 3 ст. 110 КПК України.

Отже, системний аналіз цих положень ст. 214 КПК України свідчить про те, що, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом/службовою особою, уповноваженою на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК України, то такі відомості мають бути внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема прокурором, що знайшло своє відображення і в Інструкції "Про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені правопорушення" (далі Інструкція), затвердженою наказом Генерального прокурора України від 03.12.2012 за № 125.

Таким чином, слідчий суддя фактично не перевірив доводи скаржника щодо бездіяльності уповноважених осібОфісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесені відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тобто не перевірив доводи заяви ОСОБА_6 на предмет обґрунтованих підстав і підозр вчинення кримінального правопорушення, що саме і є підставою для внесення по цій заяві відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та дає підстави для висновку щодо наявності чи відсутності в уповноважених осіб, яким надійшла заява, бездіяльності, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

На зазначені обставини слідчий суддя уваги не звернула та визнала правомірними дії Офісу Генерального прокурора по скеруванню заяви ОСОБА_6 за належністю до Київської обласної прокуратури, залишивши доводи скарги про бездіяльність, що стосується невнесення відомостей про кримінальні правопорушення, без фактичного розгляду.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права" ( рішення від 4 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції» (Bellet v. France), Series A № 333-B, crop. 42, пункт 36).

Таким чином, наведені слідчим суддею мотиви, з яких він виходив при постановленні оскаржуваної ухвали, - необґрунтовані.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції іншим слідчим суддею.

З урахуванням того, що питання, які порушуються у скарзі, не були предметом розгляду у суді першої інстанції, а суд апеляційної інстанції уповноважений здійснювати перевірку правильності застосування законодавства лише в частині прийнятого слідчим суддею рішення щодо відмови у відкритті провадження за скаргою, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана апелянтом ухвала є незаконною, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про призначення нового судового розгляду.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12.12.2023, якою відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесені відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення від 15.11.2023, - скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді _______________ ______________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/977/2024

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_7

Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_1