14.03.2024
Справа №146/1885/23
Провадження по справі №1-кс/150/1/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року Чернівецький районний суд

Вінницької області

в складі: слідчої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю учасників кримінального провадження:

скаржника ОСОБА_3 ,

начальника СВ ВП №2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_3 про невиконання судових ухвал у кримінальних провадженнях та порушення кримінального провадження стосовно начальника слідчого відділення поліції №2 Тульчинського РВ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 за статтею 382 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Скарга ОСОБА_3 про невиконання судових ухвал у кримінальних провадженнях надійшла до Чернівецького районного суду 10.01.2024 за підсудністю з Вінницького апеляційного суду у зв`язку із неможливістю розподілу в автоматизованій системі документообігу Томашпільського районного суду Вінницької області через відсутність потрібної кількості суддів.

В поданій скарзі ОСОБА_3 просить порушити кримінальне провадження стосовно начальника слідчого відділення поліції №2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 за статтею 382 КК України. Обгрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_3 посилається на те, що досудове розслідування за ч.1 ст.351 КК України та ч.1 ст.384 КК України тричі завершувалось закриттям, а ухвалами слідчих суддів Чернівецького районного суду Вінницької області скасовано вище вказані постанови слідчих. Однак, як стверджує ОСОБА_3 судові рішення слідством свідомо не виконуються, ігноруються та саботуються.

Скаржник ОСОБА_3 в судовому засіданні свої вимоги підтримує на умовах, викладених в поданій скарзі та просить їх задоволити. Вважає, що кримінальні провадження №000249, відомості про яке внесені до ЄРДР 24.06.2021 за ч.1 ст.351 КК України та №0000085, відомості про яке внесені до ЄРДР 13.08.2022 за ч.1 ст.384 КК України, сектором дізнання ВП №2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області закриваються безпідставно, кваліфікацію дій голови Томашпільської селищної ради ОСОБА_5 , який зі слів ОСОБА_3 погрожував йому та його сім`ї, не змінено. Зазначив, що покази свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є розбіжними, однак, до уваги дізнавачами не взято. ОСОБА_3 визнається в судовому засіданні, що сектором дізнання виконано всі необхідні слідчі дії, на які вказувалось в ухвалах слідчих суддів Чернівецького районного суду Вінницької області, відповідно до яких скасовано постанови дізнавачів сектору дізнання ВП №2 Тульчинського РВП про закриття кримінальних проваджень. Однак, незважаючи на це, ОСОБА_3 просить, щоб начальник СВ ВП №2 Тульчинського РВП відповів за все штрафом чи то звільненням із займаної посади, оскільки, як безпосередній начальник,міг давати вказівки про закриття кримінальних проваджень.

В судовому засіданні начальник СВ ВП №2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 заперечує проти вимог скаржника ОСОБА_3 , вважає, що вони є безпідставними, його твердження щодо невиконання судових рішень є хибними, надуманими та не відповідають дійсним обставинам. Зазначив, що сектором дізнання виконано всі вимоги, викладені в ухвалах слідчих суддів Чернівецького районного суду Вінницької області, якими скасовано постанови про закриття кримінальних проваджень №000249 за ч.1 ст.351 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР 24.06.2021 та №0000085 за ч.1 ст.384 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР 13.08.2022. Зауважив, що особисто не розслідував вище вказані кримінальні провадження, а лише скерував їх дізнавачам спочатку ОСОБА_8 , а пізніше ОСОБА_9 . Після проведення відповідних слідчих дій та прийняття ними постанов про закриття, кримінальні провадження було скеровано процесуальному прокурору ОСОБА_10 для перевірки підстав для закриття кримінальних проваджень.

Розглянувши матеріали скарги, заслухавши думку учасників судового процесу, суд дійшов до наступного висновку.

Статтею 24 частиною 1 КПК України, передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 3 ч. 1 п. 18 КПК України, визначено, що слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод чи інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Чинним КПК України передбачено як відомчий порядок розгляду і вирішення скарг учасників провадження, так і судовий порядок оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора на стадії досудового розслідування, який реалізується шляхом подання відповідних скарг до слідчого судді, основне призначення якого здійснювати контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження та інших осіб, права чи законні інтереси яких були порушені процесуальними діями та рішеннями слідчого.

Відповідно до глави 26 КПК України, під час досудового розслідування до компетенції слідчих суддів відноситься вирішення скарг на дії, рішення чи бездіяльність слідчого або прокурора.

Відповідно до ст.303 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу. Під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбачені пунктами 5та 6 частини першої цієї статті.

Згідно з ст. 214 ч.1 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 №298 «Про затвердження Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», передбачено внесення відомостей про повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення до Реєстру у термін, визначений ч.1 ст.214 КПК України.

Норми діючого КПК України, не передбачають вирішення слідчим суддею питання щодо порушення кримінального провадження.

Із поданої скарги вбачається, що скаржник звертається до суду про невиконання судових ухвал у кримінальних провадженнях та просить порушити кримінальне провадження стосовно начальника СВ ВП №2 Тульчинського РВП ОСОБА_4 за статтею 382 КК України.

Проте, слідчий суддя не наділений такими повноваженнями чинного законодавства України, оскільки саме слідчий, прокурор, уповноважений в межах компетенції, передбаченої КПК України, вносити такі відомості.

Слідчий суддя, вправі розглядати скаргу в тому випадку, коли такі відомості не були внесенні, відповідно до вимог ст.303 ч.1 п.1 КПК України.

Окрім того, ОСОБА_3 в судовому засіданні підтверджується те, що сектором дізнання виконано всі необхідні слідчі дії, на які вказувалось в ухвалах слідчих суддів Чернівецького районного суду Вінницької області, відповідно до яких скасовано постанови дізнавачів сектору дізнання ВП №2 Тульчинського РВП про закриття кримінальних проваджень.

Як зазначається ОСОБА_3 в судовому засіданні, покази свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є розбіжними, однак, до уваги дізнавачами не взято. Поряд із цим, ОСОБА_3 пояснив, що зазначений факт ніяким чином на правову кваліфікацію дій голови Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області ОСОБА_5 не впливає.

Слідчий суддя категорично не погоджується із твердженнями скаржника ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_4 , будучи начальником слідчого відділення ВП №2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, впливав на дізнавачів, вказуючи які рішення слід прийняти, оскільки, вони є лише особистими переконаннями ОСОБА_3 , не підтверджені жодним належним, достатнім та допустимим доказом, який би беззаперечно це доводив. Такого роду твердження ОСОБА_3 є надуманими та не можуть бути взяті до уваги як доказ протиправності дій ОСОБА_4 .

Слідчий суддя вважає, що висловлювання ОСОБА_3 в судовому засіданні бажання, щоб начальник слідчого відділення ВП №2 Тульчинського РВП ОСОБА_4 відповів за все, що на думку ОСОБА_3 є неправомірним, шляхом чи то звільнення із займаної посади, чи то шляхом сплати штрафу, пов`язані із негативом, отриманим внаслідок прийняття дізнавачами ВП №2 Тульчинського РВП постанов, з якими він не погоджується, є лише його власними баченнями ситуації з власної точки зору.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В частині 6 статті 9 КПК України зазначено, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК України, зокрема, такі як диспозитивність.

Частиною 3 статті 26 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Пунктом 19 ч.1 ст.7 КПК України передбачає, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження.

З огляду на вище зазначені обставини, норми чинного законодавства, слідчий суддя прийшла до висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 , оскільки, питання про порушення кримінального провадження стосовно начальника слідчого відділення поліції №2 Тульчинського РВ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 за статтею 382 КК України, у зв`язку із невиконання судових рішень у кримінальних провадженнях №000249 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.351 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР 24.06.2021 та №0000085 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР 13.08.2022, яке винесене на розгляд ОСОБА_3 , не віднесено КПК України до повноважень слідчого судді.

Окрім того, в судовому засіданні встановлено, що сектором дізнання виконано всі необхідні слідчі дії, на які вказувалось в ухвалах слідчих суддів Чернівецького районного суду Вінницької області, відповідно до яких скасовано постанови дізнавачів сектору дізнання ВП №2 Тульчинського РВП про закриття кримінальних проваджень. Зазначене підтверджується начальником слідчого відділення ВП №2 Тульчинськогот РВП та не оспорюється скаржником ОСОБА_3 .

Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити скаржнику, що він вправі звернутись із відповідним повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, в порядку ст.214 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст., ст. 2, 24, 25, 26, 303-307, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 про невиконання судових ухвал у кримінальних провадженнях, та порушення кримінального провадження стосовно начальника слідчого відділення поліції №2 Тульчинського РВ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 за статтею 382 КК України, - відмовити.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_11