ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/482/24 Справа № 192/622/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_9 на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2023 року у кримінальному провадженні №00000110 щодо,

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

25.08.2016 Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до громадських робіт 23.01.2017 Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 389, 71, 72 КК України до 5 місяців двадцяти днів арешту,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 187 Кримінального кодексу України (далі - КК),

встановила:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.

Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2023 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією майна.

Зараховано в строк відбуття призначеного покарання перебування ОСОБА_8 під вартою з 21 лютого 2018 року по 29 січня 2019 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 200 гривень.

Цим вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин.

21 лютого2018 року близько 15 години 50 хвилин, особа стосовно якої матеріали кримінального провадження були виділені в окреме провадження, перебуваючи разом з ОСОБА_8 , на площадці першого поверху середнього під`їзду житлового будинку АДРЕСА_2 , помітивши, що до поштової скриньки під`їзду підійшов потерпілий ОСОБА_10 , котрий тримав в руках сумку чорного кольору, керуючись раптово виниклим спільним умислом, направленим на незаконне заволодіння майном, шляхом вчинення розбійного нападу, поєднаного із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, за мовчазною змовою, діючи узгоджено, умисно, з корисливих мотивів здійснили напад на потерпілого ОСОБА_10 .

Так, особа стосовно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, діючи узгоджено з ОСОБА_8 , реалізуючи спільний злочинний умисел, наблизився з боку до потерпілого ОСОБА_10 . після чого ОСОБА_8 , скориставшись тим, що співучасник злочину відволік потерпілого ОСОБА_10 розмовою, умисно, з метою подавлення волі потерпілого ОСОБА_10 до опору, наніс йому один удар невстановленим металевим предметом, котрий тримав в долоні правої руки, в життєво важливий орган, а саме, в ліву частину голови в область лівого вуха, чим спричинив потерпілому згідно висновку експерта № 21Е від 29.03.2018 року легкі тілесні ушкодження.

ОСОБА_10 почав чинити опір ОСОБА_8 на що, особа стосовно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, з метою подолання опору потерпілого схопив його руками за задню частину одягу та потягнув на себе. В цей момент ОСОБА_8 , розуміючи, що в наслідок активних дій співучасника злочину потерпілий ОСОБА_10 втрачає рівновагу, долаючи спротив потерпілого, вирвав в останнього з лівої руки сумку чорного кольору вартістю 175 гривень, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 300 грн. та 6000 доларів США, окуляри в металевій оправі вартістю 60 грн.

Після заволодіння майном потерпілого нападники вибігли з приміщення під`їзду житлового будинку на вулицю та, незважаючи на переслідування ОСОБА_10 , з місця скоєння злочину зникли, заволодівши майном потерпілого ОСОБА_10 , чим спричинили майнову шкоду останньому на загальну суму 535 гривень та 6000 доларів США.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг і узагальненні доводи осіб, які їх подали.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2023 року скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про неповноту судового розгляду та порушення норм матеріального та процесуального права. Вважає, що судом не надана належна оцінка фактичні обставинам справи та наявності попередньої змови між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , так як сторона захисту вважає, що в матеріалах відсутні докази щодо попереднього розподілення ролей між учасниками та спільний умисел. Зазначає, що ОСОБА_8 будучи допитаним в суді першої інстанції вказав, що дійсно в день подій зі своїми знайомими на автомобілі ВАЗ приїхали в смт. Солоне та разом з ОСОБА_11 зайшли до пі їзду будинку, для справляння власних потреб, та в той час зайшов потерпілий та почав висловлювати власне обурення, внаслідок чого обвинувачений вдарив його кулаком в голову, ОСОБА_11 їх розняв та вони пішли до автомобіля, при цьому ніяких речей у потерпілого не викрадали. Зауважує, що показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 є неспроможними, оскільки під час проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 на місце де обвинувачений викинув сумку чи дипломат по АДРЕСА_3 не вказував, проте дорога до с. Промінь чи у бік м. Дніпра, на яку вказував обвинувачений та інші свідки проходить не через с. Аполонівку.

Звертає увагу, що потерпілий не зміг під час досудового та судового розгляду надати вмотивовані пояснення та докази на підтвердження нібито викрадених в нього грошових коштів у сумі 6000 доларів США.

Вважає, що вищевикладеним доводам захисту не було надано належної оцінки судом першої інстанції, у зв`язку з чим вирок суду через неповноту судового розгляду підлягає скасуванню.

14 лютого 2024 року до суду апеляційної інстанції прокурором подано заяву про відмову від апеляційної скарги.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений та захисник в судовому засіданні кожен окремо підтримали апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 та з підстав, викладених у скарзі просили її задовольнити та призначити новий судових розгляд в суді першої інстанції.

Прокурор заперечувала проти доводів апеляційної скарги захисника та просила залишити її без задоволення, а вирок суду без змін. Зазначила, що підтримує клопотання про відмову від апеляційної скарги прокурора, яке було подане 14 лютого 2024 року.

Потерпілий до суду не з`явився, про час та дату апеляційного розгляду повідомлений належним чином, не звертався із заявою/клопотанням про його особисту участь яка відповідно до ч. 4 ст. 401 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), не є обов`язковою, що відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду без його участі.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Однією із загальних засад кримінального провадження, передбачених п.10 ч.1 ст.7 та ст.17 КПК України, є презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка визначає, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Апеляційний суд вважає, що висновки місцевого суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, встановлених вироком суду, а також правова кваліфікація її дій за ч. 2 ст. 187 КК ґрунтуються на зібраних по справі та перевіреними судом доказах, є обґрунтованими та належним чином умотивованими.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги захисника, щодо недоведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину, відсутності попередньої змови та недоведеності факту заволодіння майном потерпілого, колегія суддів оцінює їх, як безпідставні і натомість вважає, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК, є ґрунтовним та підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, що узгоджуються між собою, в тому числі:

- протоколом огляду місця події від 21 лютого 2018 року в ході якого було оглянуто чотирьох поверховий будинок на три під`їзди розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де в при вході в середній під`їзд на цегляних сходинках було виявлено сліди РБК, а на відстані приблизно чотирьох метрів було виявлено металевий предмет у вигляді листка дерева, який з одного боку має загострення;

- протоколом огляду місця події від 21 лютого 2018 року, в ході якого було оглянуто сумку чорного кольору з блискавкою, на верхній частині якої маються дві ручки чорного кольору пришиті до основи, в якому виявлено купюру номіналом 200 гривень № ЄЯ 7594989, купюру номіналом 100 гривень № ЕЖ 3886552; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 серії НОМЕР_1 ;

- висновком експерта № 169 від 20.03.2018 згідно якого вартість сумки з полімерної тканини складає 175 гривень та вартість окулярів в металевій оправі складає 60 гривень;

- протоколом огляду від 21 лютого 2018 року, яким було оглянуто автомобіль ВАЗ 21120 зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_13 ;

- поясненнями потерпілого ОСОБА_10 наданими в суді першої інстанції , про те, що 21.02.2018 приблизно о 15-45 він зайшов у під`їзд свого будинку, побачив в поштовій скриньці газети та почав її відчиняти. В цей час він помітив між першим та другим поверхом незнайомого чоловіка, як з`ясувалось пізніше, це особа, стосовно якої матеріали виділені в окреме провадження, який запитав де знаходиться 21 квартира, на що потерпілий відповів, що в іншому під`їзді. Далі вказана особа почав спускатись, а вслід за ним спустився, раніше не знайомий потерпілому ОСОБА_8 , який зненацька металевим предметом вдарив потерпілого по голові, в ході сутички з рук потерпілого вирвали портфель в якому знаходились грошові кошти в розмірі 300 гривень та 6 000 доларів США, і нападники вибігли на вулицю. ОСОБА_10 намагався їх наздоганяти, однак ОСОБА_8 в цей час кинув в нього металевий предмет, однак потерпілий, намагаючись наздогнати нападників, вибіг з двору дому і побачив авто марки ВАЗ «2112» темо зеленого кольору з білими титановими дисками, в яку вони сіли нападники і автомобіль з місця події зникли;

- висновком КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР № 21 Е, відповідно до якого у ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 21.02.2018, відповідно до якого ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_8 , як особу, яка вчинила на нього напад;

- показаннями свідка ОСОБА_14 який зазначив, що в день події, разом зі своїми знайомими ОСОБА_15 і ОСОБА_16 біля магазину «Брусниця», що на вул. Перемоги в смт. Солоне, де вони побачили, як по проїзній частині дороги біг чоловік який наздоганяв іншого чоловіка. Той що втікав сів в автомобіль марки «Жигулі» 12 моделі темно зеленого кольору і автомобіль поїхав. Відразу до них підійшов потерпілий та повідомив, що два хлопці вкрали його портфель коли він зайшов у під`їзд і попросив викликати поліцію;

- показаними свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які зазначили, що бачили, як по вул. Перемога, на відстані від них приблизно 30-50 метрів, бігли двоє хлопців, вслід за ними вибіг потерпілий, намагаючись їх наздогнати та при цьому тримався за праву частину голови. Хлопці які втікали, сіли в автомобіль марки «Жигулі» 12 моделі темно зеленого кольору, та з місця події зникли;

- показаннями свідка ОСОБА_17 , який зазначив, що в день події зустрівся з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження та ОСОБА_18 , в смт. Солоне, хлопці відійшли та через 5 хвилин швидко підбігли, сіли в машину і наказали їхати;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_13 від 21.08.2018, відповідно до якого свідок показав маршрут руху на автомобілі ВАЗ разом з обвинуваченим, місце де вони зупинились на АДРЕСА_2 та в якому напрямку поїхали коли обвинувачений ОСОБА_8 сів до його автомобіля тримаючи в руках дипломат чи сумку. А також показав на місце по дорозі з смт. Солоне в напрямку м. Дніпра в якому чоловіки попрохали відчинити вікно та викинути сумку чи дипломат, а саме, на АДРЕСА_3 ;

- протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_19 від 22.02.2018, в ході якого останній показав маршрут руху на автомобілі ВАЗ разом з обвинуваченими та свідком ОСОБА_13 місце де вони зупинились на АДРЕСА_2 та в якому напрямку поїхали коли обвинувачений ОСОБА_8 сів до автомобіля;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , яка зазначила, що разом зі своєю знайомою в с. Аполонівка йшли до церкви та знайшли сумку, в якій були документи та грошові кошти в сумі 300-350 гривень, після чого вона викликала поліцію та віддала сумку з її змістом.

Дослідивши з дотриманням вимог закону та детально проаналізувавши у вироку вищезазначені та інші докази, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність поза розумним сумнівом вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК, який колегія суддів вважає правильним та з ним погоджується, оскільки суд першої інстанції дав належну оцінку наданим стороною обвинувачення доказам не тільки з точки зору їх належності, допустимості і достовірності, а й з точки зору їх узгодженості, взаємозв`язку та системності, і ці докази в своїй сукупності взаємодоповнюють один одного і є достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого складу інкримінованого йому кримінального правопорушення та доведеність вини останнього у його вчиненні, а також для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги захисника щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та вчинення злочину за попередньою змовою та відсутність корисливого мотиву, колегія суддів вважає їх безпідставними з огляду на наступне.

Так, висунута стороною захисту версія фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення полягає у тому, що будь-якої змови у ОСОБА_8 з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження не було і обвинуваченого виникла конфліктна ситуація з потерпілим в ході якої він останньому наніс один удар в голову, однак будь-яких речей не викрадав.

Таку версію подій колегія суддів оцінює критично, оскільки вона не має будь-якого об`єктивного підтвердження, є нелогічною, суперечливою і спростовується сукупністю досліджених судом доказів, що узгоджуються між собою.

Так, в своїх показаннях потерпілий ОСОБА_10 зазначив, що коли він зайшов у під`їзд свого будинку, помітив між першим та другим поверхом незнайомого чоловіка, який запитав де знаходиться 21 квартира, на що потерпілий відповів, що в іншому під`їзді, далі вказана особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження почав спускатись, а вслід за ним ОСОБА_8 , зненацька наніс металевим предметом удар по голові, в ході сутички з рук потерпілого вирвали портфель в якому знаходились грошові кошти в розмірі 300 гривень та 6 000 доларів США, і нападники вибігли на вулицю. Також, ОСОБА_10 намагався їх наздоганяти, однак ОСОБА_8 з викраденим з місця події втік, сівши в в авто марки ВАЗ «2112».

Викладені потерпілим обставини підтверджуються висновком судово-медичного експерта ДОР № 21 Е від 29.03.2018, відповідно у ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості, які могли бути утворені в результаті нанесення одного удару правою рукою в котрій тримався металевий предмет.

Наявності у потерпілого підстав оговорювати обвинуваченого не вбачається, сторона захисту на такі обставини не посилається і їх існування не обгрунтовує.

Крім того показання потерпілого узгоджуються з показами свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які бачили, як ОСОБА_8 разом з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження вибігли з під`їзду та їх наздоганяв потерпілий, який тримався за голову та повідомив, що останні викрали в нього сумку з речами та грошовими коштами, після чого ОСОБА_8 на автомобілі марки ВАЗ «2112», покинув місце події.

З встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що дії обвинуваченого разом з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження були спільними і відкритими, при цьому ОСОБА_8 , застосовуючи насильство до потерпілого, а саме удари металевим предметом в область голови, тим самим подолавши волю до спротиву останнього, вирвав сумку/портфель потерпілого та з місця події з викраденим зникли.

Версія обвинуваченого проте, що в день вказаних подій він лише завдав удар потерпілому, та сумку з речами не викрадав є неспроможною, оскільки потерпілий та свідки впізнали останнього, як особу яка завдала останньому удар та з місця події з викраденим зникла. Так, свідок ОСОБА_13 під час слідчого експерименту та допиту в суді пояснив про обставини події, що сталася 21.02.2018 та показав на місце куди ОСОБА_8 викинув сумку потерпілого. Також вказані показання узгоджуються з поясненнями свідка ОСОБА_12 , яка знайшла сумку потерпілого.

Колегія суддів звертає увагу на те, що погроза застосування насильства при розбої полягає в залякуванні негайним застосуванням фізичного насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого. При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу, що потерпілому був раптово нанесений цілеспрямований удар в голову металевим предметом, після чого, ОСОБА_8 одразу вихопив сумку останнього та з місця події з викраденим зник.

Так, Верховним Судом у постанові від 08 жовтня 2019 року у справі № 760/19858/16-к сформовано правову позицію про те, що якщо судом поза розумним сумнівом буде встановлено, що обвинувачений в погрожуючи при цьому застосуванням насильством так само негайно, і обставини, за яких вона була висловлена, об`єктивно давати підстави потерпілому сприймати її як таку, що дійсно може бути реалізована негайно, то такі дії слід кваліфікувати за ст. 187 КК України, як розбій.

Потерпілий ОСОБА_10 будучи неодноразово допитаним під час судового розгляду в суді першої інстанції, вказував, що він, реально сприймав ситуацію як загрозливу, після того, як побачив двох чоловіків, один з яких його відволікав на запитання, а інший наніс удар.

Роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 N 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» встановлено наступне.

Розбій як злочин проти власності (стаття 187 КК) - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильстваПід нападом за статтею 187 КК слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті. Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони розбою є мета, з якою здійснюється напад, - заволодіння чужим майном. Проаналізував встановлені фактичні обставини, співставивши їх з показаннями потерпілого та свідків, суд апеляційної інстанції вважає, що поза розумним сумнівом є доведеним корисливий мотив в діях ОСОБА_8 , який утримуючи викрадене майно з місця події зник та згодом по дорозі викинув сумку потерпілого, яка була знайдена свідком. З огляду на викладене колегія суддів оцінює критично доводи сторони захисту про суперечливість показань потерпілого і свідка ОСОБА_13 .

Доводи обвинуваченого щодо відсутності попередньої змови між ним та особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються фактичними обставинами вчиненого діяння, яких вбачається, що вказані особи діяли спільно і узгоджено.

Так, вказані особи на місце вчинення злочину приїхали удвох на одному автомобілі, до потерпілого вони підійшли одночасно, в той час, ОСОБА_8 наніс удар, особа матеріали відносно якої виділені схопив потерпілого за задню частину одягу руками та потягнув до себе, а в той час ОСОБА_8 розуміючи, що ОСОБА_10 втрачає рівновагу, вирвав з рук сумку, після чого нападники разом покинули місце вчинення кримінального правопорушення на автомобілі.

На думку колегії суддів, спільність, одночасність та узгодженість дій ОСОБА_8 з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, очевидна спрямованість їх на досягнення єдиного злочинного результату, поза розумним сумнівом свідчать про наявність між ними попередньої змови на вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Апеляційний суд не може погодитись із вимогою прокурора про необхідність зміни вироку суду першої інстанції з цих підстав, оскільки допущене судом порушення не впливає вцілому на правильність судового рішення з огляду на те, що покарання ОСОБА_8 призначено у відповідності до ст. ст. 50, 65 КК України.

Аналогічний правовий висновок, викладений в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 20 грудня 2018 року у справі № 199/761/17.

Крім того, суд апеляційної інстанції не входить в детальне обговорення апеляційних доводів прокурора, оскільки ним 14 лютого 2024 року в порядку вимог ст. 403 КПК подано заяву про відмову від апеляційної скарги.

Аналізуючи доводи захисника колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони полягають у переоцінці окремих доказів, із наданням їм тенденційної оцінки, яка не відповідає їх дійсному змісту, та ігноруванням решти доказів в їх сукупності і системності. Наведені в апеляційних скаргах доводи не спростовують правильності висновків, викладених у оскаржуваному вироку, і не містять переконливих доводів, які би дозволили суду апеляційної інстанції дійти переконання, що рішення було постановлено з істотними порушеннями норм права, які можуть поставити під сумнів їх законність.

У зв`язку із вищенаведеним апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційні скарги ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2023 року у кримінальному провадженні №00000110 щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 187 Кримінального кодексу України Кримінального кодексу України - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а для ОСОБА_8 , який утримується під вартою у той же строк та спосіб, починаючи з моменту вручення йому копії ухвали суду апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4