Справа №359/6343/24
Провадження №1-в/359/338/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2024 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , представника колонії ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 та засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією з ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 15.08.2019 року за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років з конфіскацією майна,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в :

14.06.2024 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло вищезазначене клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 15.08.2019 року за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років з конфіскацією майна про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України. Клопотання обґрунтовано тим, що засуджений ОСОБА_6 відбув більше двох третин призначеного строк' покарання. В місцях позбавлення волі знаходиться з 04.02.2019.

Відповідно до характеристики на засудженого, останній має середньо-спеціальну освіту, закінчив ПТУ за спеціальністю машиніст паперово-виробничої фабрики. До засудження не працював та не має бажання працювати, ставлення до роботи негативне. Матеріально повністю залежав від родини та друзів. Також, в характеристиці, яка складена ОСОБА_7 , зазначено, що засуджений зловживав алкоголем, має нестійку мотивацію до припинення вживання. Також, у вказаній вище характеристиці зазначено, що засуджений не бере відповідальності за вчинені дії за себе, не усвідомлює наслідки вчиненого правопорушення для потерпілої особи, заперечує серйозність або мінімізує наслідки своїх дій. Вину не визнав. Має нестійку мотивацію до позитивних змін у своєму житті. Однак, характеристика на засудженого від 15.03.2024, яка складена ОСОБА_7 , є упередженою і не відповідає фактичним обставинам. Так, відомості про те, що засуджений не був працевлаштований до засудження спростовуються листом Державної податкової служби України від 08.05.2024 та відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми нарахованих доходів за період з 1 кварталу 2014 року по 4 квартал 2023 року. Крім того, з метою дослідження джерел відомостей, які зазначені в характеристиці, зокрема про те, що засуджений не мав бажання працювати до засудження, зловживав алкоголем, не усвідомлює наслідки вчиненого правопорушення для потерпілої особи, адвокатом ОСОБА_8 був направлений до ДУ «Бориспільській виправній колонії (№119)» адвокатський запит.

У відповідь на вказаний вище адвокатський запит, адміністрація установи надіслала ніким не посвідчену та не підписану так звану оцінку ризиків на засудженого (додається). Жодних документальних підтверджень відомостей, які зазначені в характеристиці та про які запитувалось адвокатським запитом, адміністрація установи не надала. Тобто, інформація про те, що засуджений не мав бажання працювати до засудження, зловживав алкоголем, не усвідомлює наслідки вчиненого правопорушення для потерпілої особи не знайшла свого підтвердження. Таким чином, враховуючи викладене вище, характеристика на засудженого є упередженою і такою, що не відповідає фактичним обставинам. Насправді, засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Враховуючи вищезазначене просив суд звільнити ОСОБА_6 умовно-достроково від відбування покарання.

У судовому засіданні адвокат та засуджений клопотання підтримали та просили суд задовольнити його.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечуваа, оскільки матеріали особової справи засудженого свідчать про те, що останній за час перебування в БВК АДРЕСА_1 не довів, що став на шлях виправлення.

У судовому засіданні представник адміністрації БВК заперечував проти задоволення клопотання.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи в їх сукупності, вважає клопотання не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 15.08.2019 року за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років з конфіскацією майна.

Згідно вищевказаного вироку засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання в Бориспільській ВК № 119.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

Для застосування звільнення, згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до п. 11 ППВСУ "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.04.2002 р., при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо засудженого, покарання якому було пом`якшено згідно з актом амністії, помилування або за рішенням суду, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватись виходячи з покарання, встановленого актом амністії, помилування або рішенням суду.

Таким чином, на момент розгляду клопотання ОСОБА_6 відбув 2/3 строку призначеного покарання, оскільки засуджений за тяжкий злочин.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до коментованої ст. 81 КК України, сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушень правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма поведінки засудженого, яка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання, прагнення до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, дбайливе ставлення до довіреного майна, інструментів, суворе додержання правил охорони праці і техніки безпеки тощо.

Виходячи з приписів ст. 81 КК України, висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання.

Також пунктом 2 вищезазначеної ППВСУ передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Крім того, пунктом 17 даної Постанови передбачено, що під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Таким чином, висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_6 знаходиться в місцях позбавлення волі з 04.02.2019 року відповідно до ухвали Козятинськго міськрайонного суду Вінницької області про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Під час перебування в державній установі «Бориспільська виконання колонія (№119)» зарекомендував себе з негативного боку , має 7 стягнень 6 з яких погашені, заохочень не має. До праці не залучався. Має позов але виконавчий до установи не надходив. Спілкується з засудженими з негативної спрямованості. Спальне ліжко та при ліжкову тумбочку не завжди утримує в чистоті. Має не завжди охайний вигляд. Роботи по самообслуговуванню виконує самостійно. По відношеню до представників адміністрації ставиться з повагою. За характером спокійний.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_6 має нестабільну лінію поведінки, яка постійно змінюється. З початку він характеризувався негативно, а в подальшому вже почав змінювати свою поведінку в кращу сторону, однак засуджений не працевлаштований та заохочень правами начальника колонії не має. Така поведінка засудженого не може свідчити про його чесне та сумлінне ставлення до праці за весь період відбування покарання та те, що засуджений твердо став на шлях виправлення. Аналіз даних про особу засудженого вказує на те, що засуджений на даний момент не досяг необхідного ступеню виправлення.

Злочин за вчинення, якого був засуджений ОСОБА_6 є умисним корисливим злочином проти власності, та згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів. При цьому суд звертає увагу, що раніше ОСОБА_6 засуджувався у 2014 роцімза ч.1 ст. 125 кк України, у 2015 році за ст. 309, у 2016 році за ч.2 ст. 289 КК України проте на шлях виправлення не став та знову продовжив свою злочину діяльність.

Таким чином, незважаючи на те, що засуджений ОСОБА_6 відбув встановлену законом частину строку покарання, однак матеріали особової справи не містять відомостей про те, яким чином засуджений своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення.

За таких обставив, враховуючи тяжкість та характер вчиненого ОСОБА_6 злочину, дані про особу засудженого, його нестабільну поведінку, яка змінювалася, та останній спочатку під час відбування покарання характеризувався з негативного боку, відмовляється від працевлаштування в установі колонії, має 7 стягнень 6 яких погашені і на даний час заохочень не має, а тому пройшло ще недостатньо часу для його виправлення, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст. 81 КК України, для його умовно-дострокового звільнення.

З огляду на це, суд вважає, що підстави для задоволення даного клопотання відсутні.

Враховуючи зазначене, на підставі ст. 81 КК України, ст. 158 КВК України та керуючись ст. 376, 536-539 КПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 15.08.2019 року за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років з конфіскацією майна, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 24.06.2024 року.

Суддя ОСОБА_1