Справа № 932/4838/24
Провадження № 1-кс/932/1575/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, маючого на утриманні дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло вищевказане клопотання, яке обґрунтоване тим, що у провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001957 від 02.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.06.2024, близько 20:50 годині, водій ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим заздалегідь позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, керуючи, технічно справним вантажним фургоном «RENAULT MASTER», р.н. НОМЕР_1 , рухався в Самарському районі міста Дніпра по вулиці 20-Річчя Перемоги з боку вулиці А. Барто в напрямку вул. О. Данченко.

Під час руху водій ОСОБА_4 , порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком 5.38.1 «пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.1, який розташований в районі будинку АДРЕСА_2 , не переконався у відсутності на пішохідному переході пішоходів, а саме пішохода ОСОБА_7 , яка перетинала проїзну частину справа наліво за напрямком його руху, заходів до зменшення швидкості та зупинки для надання їй дороги не прийняв, та продовживши рух, скоїв на неї наїзд, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, та не повідомив про неї до найближчого органу Національної поліції та швидкої допомоги.

Своїми діями водій ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 (б), 2.9 а, 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху, якими передбачено: п. 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»; п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; п. 2.9. Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; п. 18.1 - "Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а вразі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека. п. 18.4 - Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Порушення п.п. 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 знаходиться у причинному зв?язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому зовнішнього виростка велико гомілково і кістки зліва, закритого перелому шийки правої плечової кістки.

02.06.2024 року ОСОБА_4 було затримано у порядку ст. 208 КПК України.

03.06.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець міста Дніпропетровська, офіційно не працевлаштований, не одружений, малолітніх дітей чи непрацездатних осіб на утриманні не має, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого злочину підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування.

Проаналізовавши матеріали кримінального провадження, слідством встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Враховуючи особу підозрюваного, наявність у нього судимостей, залишення ним місця ДТП та переховування від органу досудового, сторона обвинувачення вважає необхідним застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави - 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, 00 коп.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний не визнав підозру та пояснив, що він не причетний до події, алкогольних напоїв не вживав, місце ДТП не залишав, оскільки поїхав за грошима, щоб владнати з потерпілою цей конфлікт. Проте коли повернувся на місце події, там вже нікого не було. Просить застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник надав аналогічні пояснення, проти задоволення клопотання заперечував. Просив застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт у нічний час або особисте зобов`язання.

Вислухавши пояснення прокурора та підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог, викладених у ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до рішення ЄСПЛ за скаргою № 25629/94 від «27» листопада 1997 року по справі «К.Ф. проти Німеччини», п. 57, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Згідно з рішенням ЄСПЛ за скаргою № 35615/06 від 13.11.2007 року по справі «Чеботарі проти Молдови», п. 48, «…вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри.

З матеріалів клопотання встановлено, що у провадженні СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001957 від 02.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Встановлено, що 01.06.2024, приблизно о 20 год. 50 хв., водій ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи, технічно справним вантажним фургоном «RENAULT MASTER», р.н. НОМЕР_1 , рухався в Самарському районі міста Дніпра по вулиці 20-Річчя Перемоги з боку вулиці А. Барто в напрямку вул. О. Данченко, де проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований в районі будинку АДРЕСА_2 , скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка перетинала проїзну частину справа наліво за напрямком його руху. В результаті ДТП пішохід отримала тілесні ушкодження. Після події ОСОБА_4 залишив місце ДТП, допомоги потерпілій не надав, до поліції не повідомив, швидку медичну допомогу не викликав.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Стан алкогольного сп`яніння підтверджується свідками, які бачили ОСОБА_4 на місці події, а також консультаційним висновком спеціаліста, результатами тесту «Алкотест» 6510, з результатом 2.33 проміле.

03 червня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Причетність ОСОБА_4 до даного злочину підтверджується протоколом затримання, протоколом допиту потерпілої, протоколом допиту свідка, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, протоколом огляду транспортного засобу, повідомленням про підозру, іншими доказами у сукупності.

Слідчим суддею відхиляються доводи підозрюваного, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, і начебто вжив алкоголь після події, оскільки між подією ДТП і встановленням місця перебування сплинув незначний проміжок часу. Водночас свідки бачили ОСОБА_4 та пасажира автомобіля «RENAULT MASTER» з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Таким чином, приходжу до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Аналізуючи ризики, на які посилається прокурором, слідчим суддею встановлено таке.

Про існування ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_4 скоїв нетяжкий злочин, однак враховуючи наявність судимості та ймовірність призначення йому реального строку покарання, підозрюваний може вдатись до переховування від слідства й суду, а також порушити інші покладені на нього обов`язки. Поряд з цим, підозрюваний покинув місце ДТП та певний час переховувався від органу досудового розслідування. Встановити місце перебування ОСОБА_4 вдалось лише на наступний день після ДТП. Отже, ОСОБА_4 може переховуватись від слідства й суду, тому цей ризик вважаю доведеним.

Ризик впливу на потерпілого чи свідків, існує, оскільки потерпіла надала важливі свідчення, за її заявою розпочате досудове розслідування, свідки були на місці ДТП та бачили ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння, тому підозрюваний може вливати на цих учасників провадження з метою зміни ними своїх показань. Тому ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є доведеним.

Щодо ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то підозрюваний неодноразово засуджений за вчинення різних видів злочинів, в тому числі за корисливі злочини, тому існує ризик вчинення нового злочину.

Отже, прокурором в судовому засіданні доведено всі ризики.

За положеннями ч. 2 ст. 183 КПК України такий запобіжний захід як тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Матеріалами клопотання підтверджується, що ОСОБА_4 покинув місце ДТП та почав переховуватись від органу досудового розслідування, його місце знаходження певний час було невідомим. Якби працівники поліції не вжили б заходів щодо встановлення місця перебування ОСОБА_4 , він би переховувався й до цього часу.

Отже, до ОСОБА_4 може бути застосований винятковий запобіжний захід.

Враховуючи особу підозрюваного, тяжкість злочину, наявність судимостей, переховування від слідства, не бажання співпрацювати зі стороною обвинувачення та не визнання підозри, слідчий суддя приходить до висновку, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою є необхідним для запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і лише винятковий запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Таким чином, приходжу до висновку про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Водночас підозрюваному слід визначити заставу.

У справі «Істоміна проти України» (Istomina V. Ukraine, заява № 23312/15), ЄСПЛ дійшов висновку, що Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього».

Отже, розмір застави доцільно визначати з урахуванням як обставин даного кримінального провадження, так і майнового стану підозрюваного.

Вважаю доцільним, з урахуванням майнового стану підозрюваного, визначити йому заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, 00 коп.

Отже, клопотання сторони обвинувачення слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 183, 193, 194, 196, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб.

Визначити підозрюваному заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, 00 коп.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

1) з`являтись (прибувати) за кожним викликом до слідчого, прокурора та суду;

2) не відлучатися із м. Дніпро без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання паспорт для виїзду за кордон.

У разі внесення застави підозрюваного звільнити з під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі порушення покладених на нього обов`язків, сума внесеної застави може бути звернута у дохід Держави.

Строк дії ухвали встановити до 30.07.2024 включно.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1