Справа № 515/310/24
Провадження № 1-кп/513/100/24
Саратський районний суд Одеської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2024 року Саратський районний суд Одеської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_2 , захисника адвоката ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт.Сарата Одеської області кримінальне провадження № 000142 від 23.01.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Трапівка Татарбунарського району Одеської області, громадянки України, з неповною середньою освітою, не заміжньої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 25.11.2022 (справа № 515/1366/22 провадження № 3/515/1940/22), яке набрало чинності 06.12.2022, ОСОБА_4 визнано винуватою у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт кількістю 120 (сто двадцять) годин.

09 січня 2023 року зазначене рішення Татарбунарського районного суду Одеської області направлено до Білгород-Дністровського районного сектору № 2 філії Державної установи "Центр пробації" в Одеській області та цього ж дня її було посталено на облік.

З 09.01.2023 року по 01.06.2023 року ОСОБА_4 надсилалися виклики, однак в зазначений період остання навмисно не з`являлася до органу пробації, для ознайомлення з порядком та умовами відбування суспільно корисних робіт.

01 червня 2023 року під час здійснення виїзду провідного інспектора Білгород- Дністровського PC № 2 філії ДУ "Центр пробації" в Одеській області ОСОБА_5 за місцем мешкання ОСОБА_4 , останню було знайдено та за письмово роз`яснено умови та порядок відбування адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт, яке накладене на неї судом, а також попереджено, що у разі ухилення від відбування покарання її буде притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а у разі злісного ухилення від відбування покарання буде притягнуто до кримінальної відповідальності за ст. 389-2 КК України, також роз`яснено про необхідність повідомлення уповноваженого органу з питань пробації про поважні причини, що унеможливлюють вихід на суспільно корисні роботи або прибуття за викликом до уповноваженого органу з питань пробації та про зміну місця проживання.

01.06.2023 ОСОБА_4 отримала під підпис направлення до Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області за вих. № 803/28/30/Мк-23 від 01.06.2023 р, згідно з яким вона повинна приступити до виконання суспільно корисних робіт не пізніше 05.06.2023 року.

Згідно до розпорядження голови Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 08.06.2023 за № 62/СР, ОСОБА_4 залучено до виконання суспільно корисних робіт на території Лиманської сільської ради протягом 120 (сто двадцяти) годин, але не більше, ніж 8 годин на добу та призначено відповідальним по контролю за виконання покладених на ОСОБА_4 суспільно корисних робіт старосту Лиманської сільської ради ОСОБА_6

19.06.2023 року до Білгород-Дністровського PC № 2 філії ДУ "Центр пробації" в Одеській області за вх. №703 надійшов лист голови Лиманської сільської ради Білгород- Дністровського району Одеської області про те, що у період з 12.06.2023 року по 19.06.2023 року ОСОБА_4 до виконання суспільно корисних робіт не приступила.

23.11.2023 за ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді призначених 120 (сто двадцяти) годин суспільно корисних робіт рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області (провадження №3/515/1393/23) від 28 вересня 2023 року, яке набрало чинності 10.10.2023 року ОСОБА_4 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на неї адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 5 (п`ять) діб, яке в подальшому ОСОБА_4 відбувала.

02 січня 2024 року ОСОБА_4 отримала під підпис направлення до Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області за вих. № 12/28/30-24 від 02.01.2024 р., згідно з яким вона повинна приступити до виконання суспільно корисних робіт не пізніше 05 січня 2024 року.

17.01.2024 до Білгород-Дністровського PC № 2 філії ДУ "Центр пробації" в Одеській області за вх. №71 надійшов лист голови Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про те, що ОСОБА_4 не зверталась до Лиманської сільської ради та відповідно до виконання суспільно корисних робіт з 02.01.2024 року не приступала.

Таким чином, ОСОБА_4 , на яку рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області накладено адміністративне стягнення у виді 120 (сто двадцяти) годин суспільно корисних робіт, належним чином ознайомлена із порядком та умовами виконання стягнення, будучи притягнутою до адміністративної відповідальності на підставі ст. 183-2 КУпАП та неодноразово попереджена про кримінальну відповідальність за ухилення від виконання стягнення у виді суспільно корисних робіт, але не зважаючи на вказані обставини та не зробивши для себе належних висновків, діючи умисно, маючи реальну можливість виконати суспільно корисні роботи на території Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, до виконання стягнення у виді 120 (сто двадцяти) годин суспільно корисних робіт за власним бажання не приступила, чим злісно ухилилася від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

Отже ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 389-2 КК України, за кваліфікуючими ознаками: злісне ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

27 лютого 2024 року між прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_2 та підозрюваною ОСОБА_4 за участі захисника адвоката ОСОБА_3 була укладена угода про визнання винуватості.

За змістом угоди істотними для даного кримінального провадження обставинами є: підозрювана щиро розкаялась в тому, що вчинила злочин; активно сприяла розкриттю злочину, характер і тяжкість підозри (обвинувачення) та інше.

Підозрювана ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується: а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; б) сприяти розслідуванню кримінального провадження у з`ясуванні всіх обставин подій.

Сторони дійшли згоди, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , слід визнати винуватою за ст. 389-2 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком, з покладанням на обвинувачену обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

В угоді зазначені наслідки її укладення та затвердження для підозрюваної.

Прокурор ОСОБА_2 у підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.389-2 КК України, щиро розкаялась, визнала всі фактичні обставини, які викладені у формулюванні обвинувачення, просила суд затвердити угоду.

Суд роз`яснив обвинуваченій положення ч.2 ст.473 КПК України, відповідно до яких наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Суд також переконався у добровільності укладення угоди та в тому, що угода не є наслідком насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Обвинувачена ОСОБА_4 заявила, що цілком розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом; наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України; наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Захисник адвокат ОСОБА_3 просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Вислухавши прокурора, захисника та обвинувачену суд дійшов до наступного.

Згідно з пунктом 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема, затвердити угоду.

За частинами 4, 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості визначені статтею 472 КПК України.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду.

Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Перевіривши укладену між сторонами угоду на відповідність вимогам КПК України, суд установив, що її зміст відповідає положенням 472 КПК України, угода про визнання винуватості укладена у провадженні щодо нетяжкого злочину, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; сторони уклали угоду добровільно; фактичні підстави для визнання винуватості наявні; обставин, які б свідчили про неможливість виконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань, судом не встановлено; узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України.

Суд не встановив передбачених ч. 7 ст. 474 КПК обставин, які могли би слугувати підставою для відмови в затвердженні угоди.

Частиною 5 ст.65 КК України встановлено, що у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

При вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості прокурором враховано ступінь та характер активного сприяння підозрюваної розкриттю злочину, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження, який полягає у можливості прискорити кримінальне провадження, скоротити витрати на використання робочого часу судових та правоохоронних органів.

З урахуванням ступеня тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ст.389-2 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, особи винної ОСОБА_4 , яка є раніше не судимою, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку психіатра та нарколога не перебуває, обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік, на підставі ст. 75 КК України звільнити її від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік та покласти на неї обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не завдано.

Цивільний позов не заявлено.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Керуючись ст. ст. 469, 472, 314, 373, 374, 394,474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена 27 лютого 2024 року між прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_2 та підозрюваною ОСОБА_4 за участі захисника адвоката ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 визнати винуватою у скоєнні злочину, передбаченого ст. 389-2 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 під час іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислювати з дня проголошення вироку.

Вирок можє бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саратський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченій.

Інші учасники справи мають право отримати копію вироку в Саратському районному суді.

Суддя ОСОБА_1