Справа № 288/875/24
Провадження № 1-кп/288/91/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Попільня Житомирської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024 від 07 березня 2024 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Корнин, Попільнянського району, Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючий, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не маючий, громадянин України, українець, раніше не судимий,

що обвинувачується у вчиненні кримінального проступку передбаченого частиною 4 статті 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи обізнаним, що відповідно до п.п. «а» п.2.1. ч.2 «Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, достовірно знаючи, що він не отримував у встановленому «Положенням Про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 порядку посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке видане 17.10.2013 ВРЕР-2 м. Києва на ім`я ОСОБА_4 та маючи умисел на подальше використання завідомо підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке видане ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_4 , бланк якого не відповідає аналогічним, що знаходяться в офіційному обігу на території України, оскільки виготовлений струменевим способом друку, 06 березня 2024 року о 16 годині 40 хвилин ОСОБА_4 під час руху по АДРЕСА_2 на легковому автомобілі марки «ВАЗ» моделі «21099» д. н. з. НОМЕР_2 був зупинений працівниками поліції, які пред`явили законну вимогу надати посвідчення водія.

ОСОБА_4 усвідомлюючи те, що він не отримував у встановленому «Положенням Про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 порядку посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке видане 17.10.2013 ВРЕР-2 на ім`я ОСОБА_4 та воно є підробленим, надав його працівникам поліції з метою уникнення відповідальності за порушення правил дорожнього руху та відповідного адміністративного покарання,

тим само використав завідомо підроблені офіційні документи.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/106-24/3973-ДД від 28.03.2024: бланк наданого посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке видане ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає аналогічним, що знаходяться в офіційному обігу. Він виготовлений струменевим способом друку.

Своїми умисними діями, які виразились у використанні завідомо підробленого офіційного документа, ОСОБА_4 , скоїв кримінальний проступок, передбачений частиною 4 статті 358 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 4 статті 358 КК України визнав повністю, дав покази, які відповідають змісту обвинувачення та погодився на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений визнав фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, не оспорював їх, позиція його є добровільною, а тому суд за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів, що підтверджують ці обставини, роз`яснивши позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку згідно статті 349 КПК України.

Виходячи з наведеного, суд вважає вину обвинуваченого доведеною повністю та аналізуючи зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, кваліфікує дії ОСОБА_4 за частиною 4 статті 358 КК України, які виразились у використанні завідомо підробленого офіційного документа.

Обираючи обвинуваченій міру та вид покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, згідно статті 66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, щире каяття.

Обставин, згідно статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

При визначенні міри покарання обвинуваченому суд приймає до уваги положення статей 1, 50 КК України, згідно яких Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, а також запобігання кримінальним правопорушенням. Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас, при призначенні покарання, суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину згідно статті 12 КК України, форму вини, а також особливості конкретного злочину.

При даних обставинах враховуючи вищевикладені обставини суд призначає покарання ОСОБА_4 в межах санкції частини 4 статті 358 КК України у виді штрафу, та вважає таке покарання необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових правопорушень.

По даному кримінальному провадженні цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженні за проведення товарознавчої експертизи у розмірі 3029 гривень 12 копійок (висновок судово - технічної експертизи документів № СЕ-19/106-24/3973-ДД від 28.03.2024) підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Речові докази вирішити відповідно до статті 100 КПК України.

Арешт на майно по кримінальному провадженні не накладався.

Підстав для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 4 статті 358 КК України та призначити йому покарання за частиною 4 статті 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Корнин, Попільнянського району, Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави (Отримувач ГУК у Жит.Обл./ТГ м. Житомир/24060300, Код за , Банк одержувача - Казначейство України, Код класифікації доходів бюджету - 24060300 «Інші надходження», Розрахунковий рахунок - НОМЕР_3 ) витрати на проведення судової технічної експертизи документів у розмірі 3029 гривень 12 копійок (висновок № СЕ-19/106-24/3973-ДД від 28.03.2024).

Речовий докази по кримінальному провадженні: Спец пакет Експертної служби МВС № 5677751, всередині якого знаходиться посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке видане 17.10.2013 ВРЕР-2 м. Києва на ім`я ОСОБА_4 , знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 2 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області - знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Попільнянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1