Справа № 305/1190/20
Провадження по справі 1-кп/305/61/24

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2024 Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рахів об`єднане кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 10.05.2020 за № 0000337 та відомості про яке внесено в ЄРДР 21.07.2020 за № 000502, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працює,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 , 09 травня 2020 року близько 14:00 години, знаходячись у с. Верхнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області, в будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон марки "Samsung-GT-S5560i" чорного кольору, вартістю 200 гривень, а також грошові кошти в сумі 200 гривень однією купюрою, які знаходилися в кишені куртки, що належала ОСОБА_5 , внаслідок чого завдав останньому матеріальної шкоди на суму 400 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 14:00 години, будучи у смт Ясіня, Рахівського району, Закарпатської області, в будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, викрав із гаманця, який лежав на дерев`яній полиці шафи, грошові кошти в сумі 500 гривень, що належали ОСОБА_6 , внаслідок чого завдав останній матеріальної шкоди на вказану суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як крадіжка, вчинена повторно.

Також, ОСОБА_4 06.07.2020 у АДРЕСА_3 , знаходячись у житловому будинку своєї знайомої ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном, скориставшись довірливими відносинами, що склались у нього з потерпілою, запевнивши останню про подальше невідкладне повернення, отримав у тимчасове використання належний потерпілій мобільний телефон марки "ErgoF181 Step", вартістю 359,10 гривні, яким у подальшому заволодів, спричинивши тим самим власнику матеріальної шкоди на вказану суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що раніше, коли вживав спиртне мав тягу до вчинення крадіжок. Своєї вини в вчиненні крадіжки у ОСОБА_5 визнає повністю, погоджується з обставинами крадіжки, викладеними в обвинувальному акті. Також не заперечує, що виманив у ОСОБА_7 мобільний телефон марки "ErgoF181 Step", обіляючи повернути, але телефон не повернув, при цьому причину таких своїх дій пояснити не може. Крадіжку 500 гривень у ОСОБА_6 заперечив, він не крав у неї жодних коштів і вона сама це визнала. Просить суворо його не карати, оскільки він усвідомив добре свою вину, особливо під час перебування у військових формуваннях під час мобілізації по захисту території України від російської агресії. Щиро розкаюється у вчиненому.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні з приводу обвинувачення ОСОБА_4 пояснила, обвинувачений був у нього у гостях і вона помітила, що у неї пропали 500 гривень й вона подумала, що то ОСОБА_4 від неї украв, тому звернулася у поліцію, проте потім, коли робила ремонт в будинку знайшла 500 гривень, тому вона не має ні матеріальних, ні моральних претензій до ОСОБА_4 .

Потерпіла ОСОБА_7 , 05.11.2021 та 3'1.01.2022 надала суду заяву, в якій просила проводити розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_4 без її участі, оскільки не може з`являтися в засідання через хворобу. телефон їй повернуто, не має жодних претензій до ОСОБА_4 .

Потерпілий ОСОБА_5 31.01.2022 надав суду заяву про розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_4 без його участі.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що під час судового розгляду кваліфікація дій обвинуваченого знайшла своє повне підтвердження, як за ч. 2 ст. 185 КК України, так і за ч. 2 ст. 190 КК України. Його вина стверджується дослідженими в ході судового слідства доказами, тому просить суд визнати ОСОБА_4 винуватим та врахувати, що ОСОБА_4 на даний час відбуває покарання за вироком Тячівського районного суду від 28.01.2022 за ч. 3 ст. 185 КК України, де йому призначено три роки позбавлення волі й він звільнений з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік і шість місяців, 27.06.2023 під час іспитового строку допустив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, але провадження за цією статтею було закрите на підставі п. 7 ст. 284 КПК України. З огляду на викладене просить призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 3 роки, за ч. 2 ст. 190 КК України - у виді обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст. 70 КК України - шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити обмеження волі строком на 3 роки, із застосуванням ст. 75 КК України відстрочивши виконання вироку на 2 роки, поклавши на обвинуваченого обов`язки, визначені ст. 76 КК України.

Крім часткового визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується перевіреними в ході судового розгляду даного кримінального правопорушення письмовими доказами, що були зібрані в ході досудового розслідування, які надані прокурором для приєднання до обвинувального акта. Зокрема, беззаперечно вказує на вчинення ОСОБА_4 крадіжки грошей у ОСОБА_6 , вину в якій він не визнав, протокол про вчинене кримінальне правопорушення від 12.06.2020, складений поліцейським СРПП Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 , де ОСОБА_6 була попереджена про кримінальну відповідальність, згідно зі ст. 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, повідомила про те, що близько 14:00 години 11.062020 брат її співмешканця - ОСОБА_4 викрав у неї 500 гривень.

Зміна потерпілої ОСОБА_6 в ході судового розгляду, які полягають у тому, що вона гроші знайшла після звернення до поліції, а тому крадіжки не було, суд оціює критично як такі, що направлені на уникнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , який є рідним братом її чоловіка.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, і оцінених судом доказів, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як крадіжка, вичнена повторно, а також за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Даними, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , є те, що він що він раніше судимий, на спеціальному обліку у лікаря психіатра, фтизіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та мешкання, неодружений, не має на утриманні непрацездатних чи неповнолітніх осіб, за місцем проживання характеризується негативно. Згідно з досудовою доповіддю, складеною органом пробації на обвинуваченого, з врахуванням його способу життя, історію правопорушень, а також високу оцінку ризику ймовірного вчинення повторного правопорушення, його виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства у тому числі й окремих громадян.

Обставини, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає його щире каяття у вчиненому, яке він висловив під час судового розгляду, та добровільне відшкодування шкоди потерпілим.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочину та вчинення злочину щодо особи похилого віку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно з вимогами статей 65-67 КК України з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 190 КК України, які належать до категорії нетяжких злочинів, форму й ступінь вини обвинуваченого, його щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, добровільне відшкодування шкоди потерпілим, тому суд вважає за необхідне для виправлення та попередження нових злочинів, ОСОБА_4 слід обрати покарання у виді обмеження волі.

Крім того, суд зважає і на критичне ставлення ОСОБА_4 до скоєного, усвідомлення своєї провини й засудження своєї протиправної поведінки, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_4 повинен нести покарання у виді позбавлення волі, але відповідно до вимог ст. 75 КК України вважає можливим звільнити його від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом визначеного судом випробувального строку не скоїть нового правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, зобов`язавши засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цьому органу про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, оскільки, на думку суду, саме таке покарання, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення, що можливо без ізоляції останнього від суспільства.

Також, на думку суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчинені ним протиправні діяння у майбутньому, що буде своєю чергою достатньою превентивною мірою, відповідатиме тяжкості вчиненого правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав особи.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільного позову не заявлено.

Витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.ст. 349, 368-370, 373, 374, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 190 КК України, й призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України - 3 (три) роки обмеження волі, а за ч. 2 ст. 190 КК України - 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити 3 (три роки) обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Після вступу вироку в законну силу речові докази - мобільний телефон марки "ErgoF181 Step", який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_7 , залишити їй як власнику, мобільний телефон марки "Samsung-GT-S5560i", який переданий на зберіганні потерпілому ОСОБА_5 залишити останньому як власнику.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку в канцелярії суду.

Суддя: ОСОБА_1