ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7976/24
провадження № 1-кс/753/1328/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2024 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 за участі потерпілої ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на рішення слідчого у кримінальному провадженні № 0004488,

В С Т А Н О В И В:

22.04.2024 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулись до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого слідчого відділу Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 від 15.03.2024, винесену у кримінальному провадженні № 0004488, про відмову у задоволенні клопотання.

Оскаржувану постанову заявники вважають незаконною посилаючись на те, що її постановлено з порушенням строку, встановленого статтею 220 КПК України, зазначена у постанові дата не відповідає дійсності, а наведені у ній мотиви суперечать обставинам кримінального провадження, у якому заявники мають статус потерпілих.

Посилаючись на викладене та на те, що слідчий ОСОБА_7 систематично не виконує ухвали слідчих суддів, заявники просили скасувати оскаржувану постанову як протизаконну, зобов`язати слідчого відзвітувати про виконання п`яти невиконаних ухвал слідчих суддів та повторно їх виконати.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримала пославшись на наведені у ній обставини та обґрунтування. Інші заявники до суду не з`явились, у скарзі просили здійснити її розгляд без їх участі.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, проте їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши заявницю, дослідивши матеріали скарги та матеріали досудового розслідування, слідчий суддя встановив такі обставини.

Слідчими слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві розслідується кримінальне провадження № 0004488, внесене до ЄРДР 09.11.2023 за ознаками злочину, передбаченого частиною 4 статті 190 КК України.

Підставою внесення відомостей до ЄРДР послугувала заява ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_8 під приводом надання послуг з придбання земельних ділянок заволоділа її грошовими коштами та коштами її сина ОСОБА_4 .

У подальшому з аналогічними заявами про вчинене кримінальне правопорушення звернулись до органу досудового розслідування ОСОБА_4 , його дружина ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (чоловік ОСОБА_3 ).

22.02.2024 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 звернулись до слідчого з клопотанням, у якому просили здійснити уточнення до витягу з ЄРДР відповідно до тексту раніше поданої ними заяви (від 31.01.2024), видати пам`ятки про права та обов`язки потерпілого та надати можливість ознайомитись з матеріалами справи.

За результатами розгляду скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , поданої в порядку статті 303 КПК України, ухвалою слідчого судді від 01.03.2024 слідчого було зобов`язано розглянути їх клопотання від 22.02.2024 у триденний строк з дотриманням вимог статті 220 КПК України.

Постановою від 15.03.2024 слідчий ОСОБА_7 відмовила у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про уточнення витягу з ЄРДР та у визнанні потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Рішення щодо надання матеріалів досудового розслідування для ознайомлення слідчим не приймалось.

Постанова слідчого мотивована тим, що уточнення відомостей у витягу з ЄРДР не є процесуальною чи слідчою (розшуковою) дією, ОСОБА_3 визнано потерпілою у кримінальному провадженні, а в матеріалах кримінального провадження не міститься достатньо доказів щодо заподіяння іншим особам шкоди, зазначеної у статті 55 КПК України.

З матеріалів скарги вбачається, що копію цієї постанови ОСОБА_3 отримала 19.04.2024, а отже встановлений законом десятиденний строк її оскарження не пропущений.

Даючи оцінку доводам скарги про незаконність і необґрунтованість оскаржуваної постанови, слідчий суддя суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Відповідно до положень статті 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається кримінальним процесуальним законодавством України.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Імперативним приписом, зафіксованим у статті 7 цього Кодексу, законодавець визначив, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження.

Визначальним принципом, якому повинні відповідати зміст та форма кримінального провадження, є принцип законності, згідно з яким суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (частина перша статті 9 КПК України).

За змістом положень пунктів 4-1, 15, 17 статті 3, статей 36, 40, 40-1 КПК України слідчий та дізнавач несуть відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій у кримінальному провадженні та разом з прокурором уповноважені приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини п`ятої 5 статті 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого, дізнавача, прокурора повинна містити відомості про: зміст обставин, яка є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, а резолютивна частина постанови повинна, зокрема містити зміст прийнятого процесуального рішення.

За визначенням, наведеним у пункті 18 частини першої статті 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого, зокрема належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно статті 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Перелік прав, які має потерпілий протягом кримінального провадження, визначає стаття 56 КПК України, серед яких право: бути повідомленим про свої права та обов`язки, передбачені цим Кодексом; знати сутність підозри та обвинувачення; бути повідомленим про обрання, зміну чи скасування щодо підозрюваного, обвинуваченого заходів забезпечення кримінального провадження та закінчення досудового розслідування; подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду; заявляти відводи та клопотання; давати пояснення, показання або відмовитися їх давати; оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом; мати представника та в будь-який момент кримінального провадження відмовитися від його послуг; на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом; знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, та інші.

Згідно з приписами статті 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну чи часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до статті 221 цього Кодексу слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню.

З огляду на зазначене можна дійти висновку, що процесуальне значення визнання особи потерпілою фактично означає отримання цією особою відповідних прав, зокрема права знати про рух кримінального провадження, подавати докази, заявляти відводи і клопотання, давати пояснення, показання або відмовитися їх давати, оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, мати представника тощо.

На відміну від потерпілого свідок не має жодних прав, які б дозволяли йому у законний спосіб впливати на хід та результати досудового розслідування, і саме тому законодавець передбачив, що особа, якій відмовлено у визнанні потерпілою, вправі оскаржити відповідне рішення прокурора, слідчого, дізнавача (пункт 5 частини першої статті 303 КПК України).

Дослідженням матеріалів досудового розслідування установлено, що ОСОБА_3 вручена пам`ятка про процесуальні права та обов`язки потерпілого, а ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 такі пам`ятки не вручались, при цьому рішення про відмову у визнанні вказаних осіб потерпілими слідчим чи прокурором не приймалось.

Не є таким рішенням і оскаржувана постанова, про що свідчить зміст її резолютивної частини.

Наведене дає підстави вважати, що усі особи, які подали заяви про вчинення кримінального правопорушення, мають статус потерпілих у цьому кримінальному провадженні, а відтак вони мають, зокрема право бути повідомленим про свої права та обов`язки, що здійснюється шляхом вручення відповідної пам`ятки, та ознайомлюватись з матеріалами досудового розслідування.

Незважаючи на те, що оскаржуваною постановою слідчий відмовив у задоволенні клопотання про проведення процесуальних дій, які не є слідчими, а оскарження на досудовому провадженні такого рішення кримінальний процесуальний закон не передбачає, при вирішенні скарги слід урахувати, що рішення слідчого не лише не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а й суттєво порушує права та інтереси потерпілих, оскільки є перешкодою для реалізації їх прав, передбачених КПК України.

За таких обставин слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, вважає, що порушені права потерпілих підлягають захисту шляхом скасування оскаржуваної постанови, зобов`язання слідчого невідкладно, після особистого з`явлення до органу досудового розслідування потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , вручити їм пам`ятки про процесуальні права і обов`язки потерпілого та надати їм та ОСОБА_3 матеріали досудового розслідування для ознайомлення.

З огляду на те, що з клопотанням про вручення пам`ятки про процесуальні права і обов`язки потерпілого та про надання матеріалів досудового розслідування для ознайомлення потерпіла ОСОБА_5 особисто до слідчого не зверталась, підстави для задоволення скарги в частині її вимог відсутні.

За положеннями статті 214 КПК України повноваженнями щодо внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань передбачених цією нормою відомостей, у тому числі короткого викладу обставин, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, наділені слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зміст внесених відомостей відповідно до частини першої статті 303 КПК України не може бути предметом оскарження під час досудового розслідування, а тому рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотання в цій частині цілком відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Бездіяльність, яка полягає у невиконанні рішення слідчого судді законодавець також не відніс до бездіяльності, яка може бути оскаржена слідчому судді під час досудового розслідування, повторне звернення зі скаргами, які вже були предметом судового розгляду, та з вимогами про зобов`язання надати звіт про виконання рішень слідчого судді кримінальним процесуальним законом не передбачено і таке звернення по суті суперечить засадам законності та правової визначеності, а тому вимоги скарги в цій частині не ґрунтуються на законі.

Керуючись статтями 306, 307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 від 15 березня 2024 року, прийняту у кримінальному провадженні № 0004488.

Зобов`язати слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, уповноваженого на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0004488, вручити ОСОБА_4 та ОСОБА_6 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого невідкладно після їх особистого з`явлення до слідчого.

Зобов`язати слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, уповноваженого на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0004488, у триденний строк з дати отримання копії цієї ухвали надати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 матеріали досудового розслідування для ознайомлення.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: