н/п 1-кп/174/35/2024
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

15 травня 2024 року м.Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000083 від 12.04.2024 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Дніпропетровськ, громадянина України, розлученого, освіта професійно-технічна, не працює, військовозобов`язаний, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку ст.89 КК України не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , в порушення вимог ст.28 Конституції України, Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», безпричинно, умисно систематично вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , з якою на підставі рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 13.03.2015 шлюб між вказаними особами було розірвано, однак вони продовжують мешкати разом за адресою: АДРЕСА_2 , що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_6 .

Зокрема, 24.09.2023, близько 23:30 год., ОСОБА_5 , за місцем спільного мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , а саме: висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої. За вказані дії відносно ОСОБА_5 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення та постановою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 13.10.2023 у справі № 174/990/23 його визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за вчинення домашнього насильства.

Крім того, 31.01.2024, близько 15:40 год., ОСОБА_5 , за місцем спільного мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив повторно протягом року домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , а саме: висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. За вказані дії відносно ОСОБА_5 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення та постановою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 09.02.2024 у справі № 174/162/24 його визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за вчинення домашнього насильства.

Крім того, ОСОБА_5 , 14.02.2024, близько 22:00 год., за місцем спільного мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив повторно протягом року домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , а саме: висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. За вказані дії відносно ОСОБА_5 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення та постановою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 16.02.2024 у справі № 174/189/24 його визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за вчинення домашнього насильства.

Крім того, ОСОБА_5 , 24.02.2024, близько 20:00 год., за місцем спільного мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив повторно протягом року домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , а саме: висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. За вказані дії відносно ОСОБА_5 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення та постановою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 08.03.2023 у справі № 174/261/24 його визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за вчинення домашнього насильства.

Незважаючи на неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_5 на шлях виправлення не став та 11.04.2024, близько 19:00 год., за місцем спільного мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , а саме: висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Таким чином, ОСОБА_5 діючи умисно, систематично, у період часу з 24.09.2023 по 11.04.2024, вчиняв відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , за місцем спільного мешкання, психологічне насильство, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя останньої.

Сторонами надана до суду угода про визнання винуватості, укладена 25 квітня 2024 року між прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому, на підставі ст.37 КПК України, надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_5 , з участю захисника ОСОБА_4 , згідно якої ОСОБА_5 беззастережно та у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_5 , обставини, яка пом`якшує його покарання, якою є щире каяття, обставини, яка обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя та покарання, яке він повинен понести за ст.126-1 КК України у виді 2 років обмеження волі, із звільненням від відбування покарання з випробовуванням, з іспитовим строком на розсуд суду, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1, п.2,4 ч.3 ст.76 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання згідно вимог ст.ст.394, 424, 473, 474, 476 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості, розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; покарання, зазначене в угоді, з ним узгоджено і може виконати взяті на себе зобов`язання, свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що з 2006 року проживає разом з потерпілою ОСОБА_6 , перебували у шлюбі, який на цей час розірвано. Мають 6-х спільних дітей, однак у сім`ї періодично виникають сварки в ході яких виражався на адресу потерпілої нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою. За ці дії він був неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності по ч.ч.1,2 ст.173-2 КУпАП. 11.04.2024 між ним та потерпілою знову виникла сварка, в ході якої виражався в її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою. Не заперечує, що його дії завдавали потерпілій психологічних страждань та погіршували якість її життя. У вчиненому щиро кається. З кваліфікацією його дій згоден. Угоду уклав добровільно, будь-якого насильства, примусу та погроз до нього не застосовувалося, укладення угоди не є наслідком будь-яких обіцянок чи інших обставин, ніж ті, що зазначені в угоді. Просить затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання, яку він в змозі виконати реально.

Захисник ОСОБА_4 надану угоду підтримав, пояснив, що угода укладена обвинуваченим добровільно, відповідає його інтересам та нормам закону, вину він визнав та зобов`язується в подальшому не вчиняти подібних дій, тому просить затвердити угоду та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання з іспитовим строком у мінімальному розмірі.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав надану угоду, пояснив, що угода відповідає вимогам закону та інтересам суспільства, тому просить її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Потерпіла ОСОБА_6 підтримала надану нею згоду прокурору на затвердження вказаної угоди та не заперечує щодо призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Так, згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Суд пересвідчився, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди обвинуваченим ОСОБА_5 є добровільним, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Таким чином, виходячи з меж судового розгляду, які визначаються змістом угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що факт вчинення злочину ОСОБА_5 знайшов своє підтвердження в суді, а його дії вірно кваліфіковані за ст.126-1 КК України, як вчинення домашнього насильства, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства колишнього подружжя, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи - воно має бути законним (несвавільним) та пропорційним (відповідати тяжкості правопорушення та не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005), а також враховує тяжкість вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 злочину , обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_5 вчинив нетяжкий злочин.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд, на підставі ч.1 ст.67 КК України, відносить вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд, на підставі ч.1 ст.66 КК України, відносить його щире каяття.

За місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо, на обліку лікарів нарколога, психіатра не перебуває, не працює, розлучений, має на утриманні шість неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.43-51).

Таким чином, суд дійшов висновку, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості обвинуваченим, тому угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, а обвинуваченому слід призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді обмеження волі, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 376, 468, 469, 472,473, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 квітня 2024 року, укладену між прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75, п.п.1,2 ч.1, п.п.2,4 ч.3 ст.76 КК України, ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На вирок протягом тридцяти діб з моменту його проголошення може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в порядку ст.394 КПК України, оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: підпис ОСОБА_1