ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 615/544/24 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №:11-кп/818/1468/24 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст. 309 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю обвинуваченої ОСОБА_7 , яка взяла захист своїх інтересів на себе, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою прокурора на вирок Валківського районного суду Харківської області від 09 04 2024 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Валки Харківської області, українку, громадянку України, з повною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в силу ст. 89 КК України не судиму, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючу за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України з призначенням покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

В силу ч.1 ст. 75 КК України від відбування покарання обвинувачену ОСОБА_7 звільнено з випробуванням строком на 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Долю речових доказів та судових витрат вирішено відповідно до ст. 126 КПК України.

Вказаним вироком встановлено, що 27 12 2023 року, встановити точний час не представилось можливим, ОСОБА_7 , перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , в господарському приміщенні помітила полімерний пакунок, в якому виявила подрібнену речовину рослинного походження канабіс. Маючи умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу для особистого вживання без мети збуту, не маючи спеціального дозволу ліцензії на придбання та зберігання наркотичних засобів, умисно, ігноруючи вимоги ЗУ «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів і прекурсорів» та Постанови КМУ від 06 05 2000 №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів і прекурсорів», шляхом підбирання полімерного пакунку з речовинною рослинного походження здійснила незаконне придбання особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабіс. Переконавшись, що речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, ОСОБА_7 , маючи умисел на його незаконне зберігання для особистого вживання без мети збуту, залишила дану речовину собі, поклавши до сумки чорного кольору.

09 02 2024 року приблизно о 14-20 годині ОСОБА_7 , незаконно зберігаючи при собі полімерний пакет з речовиною рослинного походження, зупинена неподалік будинку АДРЕСА_4 працівником поліції на підставі ст.32 ЗУ «Про Національну поліції» для перевірки документів та встановлення особи, після чого добровільно видала працівникам поліції поліетиленовий пакунок із речовиною рослинного походження зеленого кольору у висушеному та подрібленому стані.

Відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №1145 від 26 02 2024 року, надана на дослідження речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою у висушеному стані 6,16 грам.

Вказані дії ОСОБА_7 судом першої інстанції кваліфіковано за ч.1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи висновків суду щодо доведеності вини обвинуваченої та правильності кваліфікації її дій, посилаючись на його незаконність у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, просить про скасування вироку Валківського районного суду Харківської області від 09 04 2024 року та про ухвалення нового вироку, яким просить призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді 1 року пробаційного нагляду.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог, вказує, що при дослідженні особи ОСОБА_7 встановлено, що вона має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та Дарію, 17 03 2015 року.

Тобто, призначаючи обвинуваченій покарання у виді 1 року обмеження волі із застосуванням положень ст. 75 КК України, судом першої інстанції було допущено порушення вимог ч.3 ст. 61 КК України, у зв`язку з чим апелянт переконаний, що оскаржуваний вирок підлягає скасуванню.

Позиції учасників апеляційного провадження.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор підтримав доводи апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні та просив про задоволення апеляційних вимог у повному обсязі.

Обвинувачена ОСОБА_7 не заперечувала проти задоволення апеляційних вимог прокурора.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора та думку обвинуваченої, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; диспозитивність; гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами.

Колегія суддів, дослідивши матеріали кримінального провадження, встановила, що суд першої інстанції з достатньою повнотою, в межах визначеного судом обсягу, дослідив обставини вчинення, ОСОБА_7 інкримінованого їй кримінального правопорушення, дав належну правову оцінку, правильно кваліфікував її дії та обґрунтовано дійшов висновку про винуватість обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Що стосується апеляційних вимог прокурора, то колегія суддів вважає, що його твердження про недотримання судом першої інстанції при призначенні покарання вимог частини 3 статті 61 КК України ґрунтуються на законі та матеріалах справи, у зв`язку з чим вирок суду першої інстанції підлягає зміні саме в цій частині через невідповідність призначеного покарання.

Відповідно до ст.409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Так, частиною 3 статті 61 КК України передбачено, що обмеження волі не застосовується до жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачена ОСОБА_7 має двох неповнолітніх дітей, а саме: доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З огляду на викладене, твердження прокурора щодо безпідставності призначення судом першої інстанції ОСОБА_7 такого виду покарання як обмеження волі не позбавлене правових підстав та підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_7 , допустив порушення, передбачене п.1 ч.1 ст.413 КПК України тобто не застосував закон передбачений ч.3 ст.61 КК України, який підлягає застосуванню, що відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для зміни вироку.

В той же час, колегія суддів звертає увагу на те, що 28 03 2024 року набрав чинності Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-ІХ від 23 08 2023 року, яким запроваджується новий вид покарання за вчинення кримінального правопорушення пробаційний нагляд.

Так, санкція ч.1 ст. 309 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк.

З урахуванням обставин вчинення кримінального проступку, ставлення обвинуваченої до вчинених дій, особи обвинуваченої, колегія суддів дійшла висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді 1 року пробаційного нагляду з покладенням відповідних обов`язків.

За таких обставин, вирок суду щодо ОСОБА_7 на підставі п.4 ч.1 ст. 409 КПК України підлягає зміні в частині призначеного покарання, а апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Валківського районного суду Харківської області від 09 04 2024 року по справі щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої за ч.1 ст. 309 КК України, - в частині призначення покарання, - змінити.

Апеляційну скаргу прокурора, - задовольнити.

Призначити обвинуваченій ОСОБА_7 , за ч.1 ст. 309 КК України покарання у виді 1 року пробаційного нагляду.

В порядку ч.2 ст. 59-1 КК України покласти на засуджену обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання або роботи;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

В порядку ч.3 ст. 59-1 КК України покласти на засуджену обов`язки:

-використовувати електронний засіб контролю;

-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст. 424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді

___________ _____________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4