Справа№751/1803/24
Провадження №1-кс/751/514/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11.01.2024 року по справі №751/264/24 з автомобіля марки «TOYOTA SEQUOIA», р.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту з автомобіля марки «TOYOTA SEQUOIA», р.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , в частині заборони права користування ним, дозволивши його користування, заборонивши його відчуження, на який було накладено арешт ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігів від 11.01.2024 pоку, з покладенням на нього обов`язку збереження автомобіля в такому ж стані.

В обґрунтування клопотання заявник зазначає, що слідчим відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНГІ в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000173 від 06 липня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч. З ст.368, ч. З ст.15 ч.2 ст.28 ч.1 ст. 114-1 КК України.

Пояснює, що ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11 січня 2024 року накладено арешт на автомобіль марки «TOYOTA SEQUOIA», р.н. НОМЕР_1 , білого кольору, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном. З посиланням на положення ст. 170 КПК України, вказана ухвала мотивована тим, що арешт на вказаний автомобіль накладається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Заявник вважає, що слідчий суддя під час накладення арешту на вказаний автомобіль помилково дійшов висновку, що вище вказане майно належить особисто ОСОБА_4 , оскільки він - ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 30.07.2011 року зареєстрували шлюб, і з 30 липня 2011 року до даного часу вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. 02 грудня 2020 року вони з дружиною придбали за договором купівлі-продажу автомобіль марки «TOYOTA SEQUOIA» р.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , зареєструвавши його на одного із них - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Заявник вказує, що за Сімейним кодексом, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Така спільна сумісна власність є незалежно від того, на чиє ім`я видано та оформлено документи. У даному випадку майно (автомобіль) було записане на його дружину - ОСОБА_4 . Але частки майна дружини та чоловіка у спільній сумісній власності є рівними, а тому, вважає, що слідчий суддя помилково дійшов висновку про належність автомобіля ОСОБА_4 та наклав арешт на весь автомобіль в цілому, незважаючи на те, що 1/2 частина майна належить йому - ОСОБА_3 , а він, як співвласник цього майна (автомобіля), не має жодного відношення до кримінального провадження і його частина майна не підлягає конфіскації. А тому, автомобіль, який було вилучено у ОСОБА_4 04.01.2024 p., не відноситься до особистої власності ОСОБА_4 і не являється її особистим майном, а відповідно арешт на 1/2 частини автомобіля слідчим суддею було накладено необґрунтовано, не враховано факт належності їй лише 1/2, а не всього цілого майна. Зважаючи на те, що слідчим суддею було накладено арешт на автомобіль з метою забезпечення можливої конфіскації майна ОСОБА_4 , в разі визнання судом її винною у вчиненні злочину, а ОСОБА_4 належить лише половина автомобіля, вважає, що таке обтяження як заборона користування вказаним автомобілем порушує його право власності на вказаний автомобіль та є необхідним для осіб, які перебувають на його утриманні - двоє малолітніх дітей, 2011 року народження та 2021 року народження, яких потрібно возити в школу, лікарню, репетиторів і т.д., і особисто йому. З метою недопущення ризику відчуження автомобіля, співвласником якого є і ОСОБА_4 , вважає за можливе скасувати арешт на автомобіль в частині користування ним, з покладенням на нього обов`язку його збереження, залишивши заборону його відчуження.

Заявник у судове засідання не з`явився. Надав до суду клопотання про розгляд без його участі. Додатково зазначив, що на задоволенні клопотання наполягає.

Слідчий у судове засідання не з`явився. Надав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність; проти задоволення клопотання заперечує, посилаючись на ч. 12 ст. 100 КПК України, та у зв`язку з частковим скасуванням арешту може відбутися переховування, пошкодження майна.

У відповідності до положень ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею встановлено наступне.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11.01.2024 року по справі №751/264/24 накладено арешт на майно, вилучене 04.01.2024 в ході проведення обшуку автомобіля марки «TOYOTA SEQUOIA», р.н. НОМЕР_1 , білого кольору, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: 25 банкнот номіналом по 200 грн. кожна, з номерами: ЗЄ5270208, АД5910847, ЄВ6243242, УB2729140, ХБ2105961, УX2604516, КК6957324, УP0432628, ХГ3245138, УФ6135959, ТД0196186, ХБ6418221, УД6392332, ТИ5845044, УЄ5850819, УЖ8367361, КМ6978953, ТД0120013, СА8873984, СН8268562, ХГ4743038, УД0059059, СГ3565420, СА6370700, АЖ8122575, які належать ОСОБА_5 ; 35 імітаційних банкнот номіналом по 200 грн. кожна, які мають спільний номер АБ 4426096; 940 імітаційних банкнот номіналом по 200 грн. кожна, які мають спільний номер АЄ 4436196; 8 016 доларів США банкнотами: 80 шт. по 100 доларів США, 1 шт. 5 доларів США, 11 шт. по 1 долару США; 1 641 гривня; автомобіль марки «TOYOTA SEQUOIA», р.н. НОМЕР_1 , білого кольору, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_4 , шляхом позбавлення права ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Зі змісту зазначеної ухвали слідчого судді вбачається, що правовою підставою для накладення арешту на автомобіль марки «TOYOTA SEQUOIA», р.н. НОМЕР_1 , білого кольору, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , слугувала можливість використання майна як доказ у кримінальному провадженні, розумність, наслідки арешту майна для власника, з метою забезпечення збереження речового доказу, а також з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, оскільки ОСОБА_4 05.01.2024 повідомлено про підозру у одержанні службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дії з використанням службового становища вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та у незакінченому замаху на перешкоджання законній діяльності військового формування (Державної прикордонної служби України) в особливий період (період дії воєнного стану), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, і санкцією ч. 3 ст. 368 КК України передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна, а також з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Заявник у клопотанні про часткове скасування арешту з майна вказує на необґрунтованість накладення арешту на вищезгаданий автомобіль з тих підстав, що слідчий суддя помилково дійшов висновку про належність автомобіля ОСОБА_4 та наклав арешт на весь автомобіль в цілому, незважаючи на те, що 1/2 частина майна належить йому - ОСОБА_3 , а він, як співвласник цього майна (автомобіля), не має жодного відношення до кримінального провадження і його частина майна не підлягає конфіскації. При цьому, належність йому 1/2 частини вказаного автомобіля заявник обґрунтовує тим, що автомобіль придбаний за час перебування його та ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі, а тому діє презумпція належності його до спільної сумісної власності подружжя.

З реєстраційної картки ТЗ вбачається, що власником автомобіля марки «TOYOTA SEQUOIA», р.н. НОМЕР_1 , білого кольору, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_2 являється ОСОБА_4 на підставі договору від 30.11.2020 року. Відмітки про надання права користування вказаним транспортним засобом відсутні.

Також, постановою слідчого від 04.01.2023 року автомобіль марки «TOYOTA SEQUOIA», р.н. НОМЕР_1 , білого кольору, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №00000336.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000336 триває і автомобіль марки «TOYOTA SEQUOIA», р.н. НОМЕР_1 , у даному кримінальному провадженні визнаний речовим доказом, виходячи із завдань кримінального провадження, беручи до уваги ознаки складу кримінальних правопорушень, які розслідуються в межах даного кримінального провадження, а також факт не доведення необґрунтованості застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, як і не надання доказів того, що відпали підстави для накладення зазначеного арешту, враховуючи мету запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення або втрати, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання про часткове скасування арешту з майна.

Керуючись ст. 98, 132, 170, 174 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий cуддя ОСОБА_1