Справа № 713/314/24
Провадження №1-кс/713/259/24
УХВАЛА

іменем України

17.05.2024 м. Вижниця

Слідчий суддя Вижницького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000054 від 05.02.2024 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.332 ч.3 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000054 від 05.02.2024 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.332 ч.3 КК України.

У клопотанні вказує, що в провадженні слідчого СВ ВП №1 (смт. Путила) Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 , знаходиться кримінальне провадження №0000054 від 05.02.2024 року за ч.3 ст.332 КК України відносно ОСОБА_6 . По даному факту ОСОБА_6 , було повідомлено про підозру за ч.3 ст.332 КК України. 21.02.2024 року ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області було накладено арешт на тимчасово вилучене майно свідка по даній справі ОСОБА_4 , а саме на кошти в сумі 4000 тисячі доларів США та 200 Євро.

05.02.2024 року за спробу незаконного перетину державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон на ОСОБА_4 працівниками відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 було складено протокол за ч.1 ст. 204-1 КУпАП. 21.03.2024 року Путильським районним судом Чернівецької області, провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-1 КУпАП відносно ОСОБА_4 , закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_4 , ознак складу адміністративного правопорушення, тобто ОСОБА_4 , немає ніякого відношення до злочину, який інкримінується ОСОБА_6 . Кошти 4000 доларів США та 200 Євро не були вилучені 05.02.2024 року у ОСОБА_6 , під час його затримання і вони не мають ніякого відношення до даного кримінального провадження.

Просить скасувати арешт з грошових коштів в сумі 4000 доларів США та 200 Євро, які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які були вилучені у нього 05.02.2024 року, який накладений ухвалою суду у кримінальному провадженні №0000054 від 05.02.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В судове засідання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

В судове засідання прокурор не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи прокурор скерував клопотання про розгляд справи у його відсутність, заперечує щодо задоволення клопотання у зв`язку з його необґрунтованістю, зокрема внаслідок продовження існування підстав, які були визначені в ухвалі слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 21.02.2024 року при вирішенні первинного клопотання прокурора про накладення арешту на майно. Грошові кошти під час здійснення досудового розслідування визнані речовими доказами та в силу вимог п.2 ч.9 ст.100 КПК України чи (та) ст.96-2 КК України із урахуванням встановлених під час слідства даних є такими, що призначалися безпосередньо ОСОБА_4 , як винагорода підозрюваному ОСОБА_6 за вчинення злочину, пов`язаного із його незаконним переправленням через Державний кордон України, внаслідок чого, у разі ухвалення обвинувального вироку в провадженні, очевидно, що підлягатимуть зверненню в дохід держави. Тобто, зазначені грошові кошти у разі повернення їх ОСОБА_4 можуть бути безповоротно втрачені, що в свою чергу унеможливить збереження речового доказу, доведення вини підозрюваного в подальшому, а також їх звернення у дохід держави. Постанова Путильського районного суду від 21.03.2024 року у справі про адміністративні правопорушення щодо притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за ч.1 ст.204-1 КУпАП визначила відсутність у його діях, із тих чи інших підстав, у тому числі й процесуального характеру, склад вказаного адміністративного правопорушення, однак не врегульовує та не може врегульовувати кримінальні процесуальні відносини пов`язані із вирішенням долі речових доказів, накладення та скасування арешту на майно, під час кримінального провадження, яке здійснюється виключно із врахуванням норм кримінального процесуального законодавства, а не законодавства про адміністративні правопорушення. Доводи представника ОСОБА_4 є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства України. На даний час досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні зупинене внаслідок розшуку підозрюваного ОСОБА_6 , який ухиляється від слідства. Подане в інтересах ОСОБА_4 клопотання має окремі ознаки зловживання процесуальними правами, оскільки ухвалами слідчого судді Вижницького районного суду від 17.04.2024 року та 02.05.2024 року у задоволенні по суті аналогічних клопотань, поданих у даному кримінальному провадженні було обґрунтовано відмовлено. Просить відмовити в задоволенні клопотання.

Суд, дослідивши клопотання, дійшов до висновку, що в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 необхідно відмовити виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 05.02.2024 року було внесено відомості до ЄРДР за №0000054, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.332 ч.3 КК України.

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених в пункті 21 частини 1 статті 7 КПК України є розумність строків.

Відповідно до статті 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Стаття 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод Україна гарантує кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Захисник звертаючись до суду з даним клопотанням просить скасувати арешт з грошових коштів, які належать ОСОБА_4 , посилаючись на те, що останній є свідком у кримінальному провадженні, 21.03.2024 року Путильським районним судом Чернівецької області, провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-1 КУпАП відносно ОСОБА_4 , закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 , ознак складу адміністративного правопорушення. ОСОБА_4 , немає ніякого відношення до злочину, який інкримінується ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Вижницького районного суду від 21.02.2024 року накладено арешт на грошові кошти, які добровільно видав ОСОБА_4 в сумі 4000 доларів США та 200 Євро, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження вищевказаним майном.

Постановою слідчого СВ Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області від 06.02.2024 року вищевказані кошти визнані речовими доказами.

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (з метою забезпечення збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

При вирішенні клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя враховує підстави для арешту майна, зокрема, що арешт майна застосовувався слідчим суддею з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування кримінального провадження не закінчене, одній особі повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 332 ч. 3 КПК України.

До матеріалів клопотання не долучено жодних доказів того, що арешт накладено необґрунтовано чи в його застосуванні відпала потреба.

Таким чином, у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про часткове скасування арешту майна, накладеного у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000054 від 05.02.2024 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.332 ч.3 КК України, необхідно відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.100, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000054 від 05.02.2024 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.332 ч.3 КК України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7