Справа № 141/40/23
Провадження №11-кп/801/644/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.12.2022 за № 0000359, за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 та захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 на вирок Оратівського районного суду Вінницької області від 21.03.2024 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Тайманово, Бихівського району Могилівської області Республіки Білорусь, проживаючого по АДРЕСА_1 , судимого

вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 18.01.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалість 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

Вирок Липовецького районного суду Вінницької області від 18.01.2023, яким ОСОБА_9 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком тривалість в два роки, з покладенням обов`язків, визначених п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, у справі № 136/714/22 ухвалено виконувати самостійно.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 8375/22-21 від 28.12.2022 в розмірі 377,54 грн (триста сімдесят сім гривень 54 копійки).

Ухвалено повернути власнику майна ОСОБА_8 кутову шліфувальну машину (болгарку) ТМ «WinTech» моделі WAG - 125/860, що знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області за адресою: м. Липовець, вул. Героїв Майдану, 75 Вінницького району Вінницької області.

встановила:

23.12.2022 приблизно о 09:00 год, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_9 вирішив піти до свого знайомого ОСОБА_11 , який проживає разом із своєю дружиною ОСОБА_8 в АДРЕСА_2 , з метою взяти тютюн для того, щоб покурити.

Перебуваючи з дозволу ОСОБА_11 всередині житлового будинку, ОСОБА_9 , сидячи за столом, помітив, що поряд в кімнаті знаходилась кутова шліфувальна машинка (болгарка) ТМ «WinTech» моделі WAG - 125/860, яка належить ОСОБА_8 , внаслідок чого у нього виник злочинний умисел на її крадіжку.

У подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення та обернення його на свою користь, ОСОБА_9 , скориставшись тим, що ОСОБА_11 вийшов до вбиральні на вулиці, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає,умисно, протиправно, достовірно знаючи про те, що діє в умовах воєнного стану, який введено на території України Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, строк дії якого продовжено з 26.03.2022 на 30 діб на підставі Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, з 25.04.2022 на 30 діб на підставі Указу Президента України № 259/2022 від 18.04.2022, на підставі Указу Президента України № 341/2022 від 22.05.2022 строк воєнного стану продовжено з 25.05.2022 на 90 діб, на підставі Указу Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 строк воєнного стану продовжено з 23.08.2022 на 90 діб та на підставі Указу Президента України № 757/2022 від 07.11.2022 строк воєнного стану знову продовжено з 21.11.2022 строком на 90 діб, таємно, шляхом вільного доступу викрав кутову шліфувальну машинку (болгарку) ТМ «WinTech» моделі WAG - 125/860, яка належить ОСОБА_8 , після чого вийшов із будинку, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_9 заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 717,15 грн., що підтверджується висновком експерта № 8375/22-21 від 28.12.2022.

До початку судового засідання прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 подав відмову від своєї апеляційної скарги.

У своїй апеляційній скарзі захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 ставить питання про скасування вироку Оратівського районного суду Вінницької області від 21.03.2024 року відносно ОСОБА_9 через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та недоведеність вини ОСОБА_9 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 визнати невинуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та виправдати.

Вимоги мотивує тим, що вирок від 21.03.2024 року Оратівський районний суд Вінницької області обґрунтував показаннями допитаної в суді потерпілої ОСОБА_12 , свідка ОСОБА_13 , свідка ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_14 , протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 26.12.2022 року, протоколом огляду місця події від 26.12.2022 року, висновком експерта № 8375/22-21 від 28.12.2022 року за результатами проведення судової товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 0000359, зі змісту якого вбачається, що ринкова вартість наданої на дослідження кутової шліфувальної машинки (болгарки) ТМ «Wintech", WAG - 125/860, з урахуванням зносу, станом на момент вчинення крадіжки 23.12.2022 року, складала 717,15 грн.

Позицію обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні у судових дебатах заперечував, суд розцінив як спосіб самозахисту та визнав його показання неправдивими та такими, що направлені на ухилення від відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення, небажання нести відповідальність за дії, що вчинив.

Вважає, що Оратівський районний суд Вінницької області в порушення вимог ст. ст. 84, 85, 86, 94, 368, 370 КПК України, невірно та безпідставно оцінив та прийняв до уваги при встановленні вини ОСОБА_9 в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України докази, які не містять будь-які якої інформації щодо його вини та які згідно ст. 84 КІК України не можуть бути доказами в кримінальному провадженні.

Оратівський районний суд Вінницької області у своєму вироку від 21.03.2024 року в обґрунтування вини ОСОБА_9 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, незаконно послався на протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 26.12.2022 року, який не може бути доказом у кримінальному провадженні відповідно до вимог кримінального процесуального закону, послався на протокол огляду місця події від 26.12.2022 року та висновок експерта № 8375/22-21 від 28.12.2022 року, які не містять будь-якої доказової інформації щодо вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Суд першої інстанції безпідставно, необґрунтовано та незаконно прийняв до уваги покази свідка ОСОБА_11 , який є чоловіком потерпілої ОСОБА_12 , який безпосередньо 23.12.2022 року вживав спиртні напої з обвинуваченим ОСОБА_9 та його братом ОСОБА_15 , не був очевидцем крадіжки ОСОБА_9 зазначеної шліфувальної машинки, безпідставно прийняв до уваги та поклав в основу вироку показання потерпілої ОСОБА_8 , яка не була очевидцем події та про неї дізналась від свого чоловіка ОСОБА_11 , який 23.12.2022 року перебував в нетверезому стані та очевидцем крадіжки не був.Також, Оратівський районний суд, як суд першої інстанції, невірно оцінив та не прийняв до уваги показання свідка ОСОБА_15 , який був безпосереднім очевидцем події 23.12.2022 року та, який під час допиту спростував факт крадіжки ОСОБА_9 шліфувальної машини, безпідставно посилаючись на те, що він є рідним братом ОСОБА_9 та його позицію щодо створення умов для уникнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності.

Суд першої інстанції невірно розцінив показання свідка ОСОБА_14 , який у потерпілої ОСОБА_8 орендує землю, давав протирічні покази під час досудового розслідування та в суді, та являється зацікавленою особою на користь потерпілої.

Представлений стороною обвинувачення та досліджений в суді висновок експерта № 8375/22-21 від 28.12.2022 року лише підтверджує вартість зазначеної в обвинуваченні шліфувальної машини (болгарки), але цей висновок не свідчить про викрадення даної машини саме ОСОБА_9 , тоді як позичання цієї болгарки не являється злочином.

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_9 в скоєнні крадіжки шліфувальної машини (болгарки) у потерпілої ОСОБА_8 , в судовому засіданні при розгляді обвинувального акту не здобуто.

Відповідно до вимог ч.1 ст.403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.403 КПК України якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

Заслухавши доповідь головуючого судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, просив закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора у зв`язку із відмовою прокурора від апеляційної скарги та закрити в цій частині апеляційне провадження; думку обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу останнього, просили задовольнити, не заперечували проти закритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою сторони обвинувачення; думку потерпілої ОСОБА_8 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту та не заперечувала проти закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження, виконавши вимоги ч.3 ст.404 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на вирок Оратівського районного суду Вінницької області від 21.03.2024 року відносно ОСОБА_9 , доцільно закрити, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 - слід залишити без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України - судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації його дій за ч. 4 ст. 185 КК України, - вірна та ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, та оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності, та підтверджується дослідженими в суді першої інстанції доказами.

Щодо тверджень захисника щодо недоведеності вини обвинуваченого ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, колегія суддів не може погодитись із таким твердженням.

Обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину не визнав. Пояснював, що у 2022 році він йшов разом з братом ОСОБА_15 до Чернявської сільської ради (різати дрова). Оскільки у нього поламалась болгарка, він запропонував брату зайти до ОСОБА_11 та запитати, чи є у нього болгарка. Прийшовши до будинку, у якому проживав ОСОБА_11 , ОСОБА_9 запропонував останньому розпити спиртні напої та дав ОСОБА_11 100,00 грн. щоб останній купив горілки ємністю 0,7 л у магазині. Після того, як вони випили горілки, ОСОБА_9 у присутності свого брата ОСОБА_15 попросив у ОСОБА_11 болгарку, яку останній виніс із будинку та дав йому. В подальшому, ОСОБА_9 разом із братом різали дрова, та, виконавши роботу, пішли додому, ОСОБА_15 ніс болгарку, а ОСОБА_9 бензопилу. Приблизно через 2-3 дні, ОСОБА_13 , який проїжджав повз його будинок, запитав чи є у нього болгарка, оскільки йому було потрібно щось в машині відрізати. ОСОБА_9 відповів, що у нього є болгарка, яка належить ОСОБА_11 , та віддав болгарку ОСОБА_13 .

Не зважаючи на невизнання своєї вини винність ОСОБА_9 доводиться наступними доказами, яким суд дав першої інстанції дав вірну оцінку.

Потерпіла ОСОБА_8 підвередила в суді першої інстанції та в поясненнях в апеляційному суді, що у грудні 2022 року вона приїхала з роботи, ОСОБА_11 запитав її, чи не бачила вона болгарки, на що вона відповіла, що не бачила її, при цьому раніше болгарка знаходилась на шафі. Вони почали її шукати, однак не знайшли. ОСОБА_8 запитала чоловіка про те, хто був у них вдома, на що ОСОБА_11 відповів, що був ОСОБА_9 з братом ОСОБА_16 . У подальшому, вона дізналась, що її болгарка була у ОСОБА_13 , яку згодом останній приніс до магазину та розповів, що дану болгарку йому дав ОСОБА_9 в обмін на пляшку спиртного.

Пояснення потерпілої ОСОБА_8 узгоджуються з поясненнями свідка ОСОБА_11 , який пояснював, що 23 грудня 2023 року до нього прийшов ОСОБА_9 з братом, які запропонували піти з ними в ліс, нарізати дров для переселенців, на що він відмовився. ОСОБА_9 з братом у нього в будинку перебували приблизно півгодини, прийшли зі своїм алкоголем та розпивали спиртні напої (горілку), при цьому, вони не пропонували йому йти в магазин за горілкою. Коли він виходив до туалету, ОСОБА_9 з братом залишались у нього вдома, а повернувшись через 5 хв виявив, що вони пішли. Через три-чотири дні він виявив відсутність болгарки, яка лежала у веранді на шафі. ОСОБА_9 не просив у нього позичити болгарку.

Свідок ОСОБА_13 підтвердив, що болгарку йому передав ОСОБА_9 , за що він налив обвинуваченому пляшку горілки. Окрім того, він запитував у ОСОБА_9 , чия це болгарка, на що ОСОБА_9 запевнив його, що це його болгарка. В подальшому від ОСОБА_14 він дізнався, що вказана болгарка належить ОСОБА_8 та запропонував, щоб він її віддав власнику. Поклавши болгарку в мішок, привіз та передав її сину ОСОБА_8 , так як він упізнав даний інструмент.

Свідок ОСОБА_14 пояснював, що він ОСОБА_8 дізнався, що у неї вкрали болгарку, яка знаходилась у на шафі у веранді. ОСОБА_8 повідомила, що у неї недавно вдома був ОСОБА_9 . Того ж дня він зустрів ОСОБА_13 , якому він повідомив про крадіжку болгарки у ОСОБА_8 , на що ОСОБА_13 вказав, що болгарка знаходиться у нього, оскільки ОСОБА_9 приніс її йому за пляшку спиртного.

Також вину ОСОБА_9 доводять наступні докази:

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 26.12.2022;

- протокол огляду місця події від 26.12.2022;

- висновок експерта № 8375/22-21 від 28.12.202 за результатами проведення судової товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 0000359, зі змісту якого вбачається, що ринкова вартість наданої на дослідження кутової шліфувальної машини (болгарки) торгової марки «WinTech» моделі «WAG - 125/860» з урахуванням зносу, станом на момент вчинення крадіжки 23.12.2022, складала 717,15 грн (сімсот сімнадцять гривень 15 копійок).

Зазначені докази на переконання суду є допустимими та належними в іх сукупності та взаємозв`язку, і суд першої інстанції обґрунтовано поклав їх в основу обвинувального вироку, оскільки вони повністю узгоджувались між собою, не містили суттєвих суперечностей і суд правильно кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Судова колегія вважає, що показання потерпілої та свідків узгоджуються між собою, не суперечать іншими дослідженим доказам, в тому числі і показанням обвинуваченого, які викладені у вироку та зміст яких потерпіла ОСОБА_8 підтвердила у Апеляційному суді.

Підстав вважати, що потерпіла обмовляє обвинуваченого немає, доказів таких обставин ні міському, ні апеляційному суду не надано, а виключно лише заперечення обвинуваченого ОСОБА_9 .

Суд обґрунтовано не взяв до уваги та поставив під сумнів невизнання вини ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 185 КК України, визнавши таку його поведінку методом захисту, пославшись у вироку на інші досліджені докази в підтвердження його вини.

Факт перебування вдома у ОСОБА_11 та ОСОБА_8 обвинувачений не заперечував, зазначав, що позичив у свідка болгарку на деякий час, проте свідку ОСОБА_13 сказав, що болгарка належить йому.

Щодо пояснень свідка ОСОБА_15 , то судом обґрунтовано не взято до уваги ці пояснення, враховуючи, що вказаний свідок є братом обвинуваченого, а отже зацікавлений в тому, щоб ОСОБА_9 уникнув кримінальної відповідальності.

Щодо доводів захисника щодо того, що допитані свідки не були безпосередніми очевидцями скоєння крадіжки, то колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції прийняв до уваги показання цих свідків хоча ці свідки не бачили як ОСОБА_9 викрадав чуже майно, проте підстав вважати, що ці свідки оговорюють ОСОБА_9 у суду немає, що ніяким чином не спростовує в цілому інших встановлених в ході розгляду справи обставин та, з урахуванням зазначеного, не можуть безумовно свідчити про відсутність в діях ОСОБА_9 складу злочину, інкримінованого йому, враховуючи достатню кількість інших доказів.

Апеляційний суд приходить до висновку, що місцевий суд ретельно перевірив обставини, які ставить під сумнів доводи апеляційної скарги адвоката, дав їм віру юридично-правову оцінку.

Щодо призначеного покарання.

В ч.2 ст..65 КК України зазначено «Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання , необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

Обираючи підсудному покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети -не тільки кари, а і виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості (ст.372 КПК України).

З огляду на вимоги закону, що стосується призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , то на думку апеляційного суду, воно призначене судом відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України, суд в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, врахувавши при цьому, що обвинувачений раніше судимий за вчинення кримінального правопорушення проти власності згідно ч. 4 ст. 185 КК України, за місцем проживання характеризується негативно, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, на обліку у психіатра та нарколога не знаходиться.

Також враховано відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин.

Крім того, суд враховує і поведінку обвинуваченого після вчинення злочину - він вину не визнав, намагався приховати злочин, вводячи свідка в оману,з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

На думку колегії суддів, призначене ОСОБА_9 судом покарання є достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_9 , як особи, що представляє підвищену суспільну небезпеку, лише за умови ізоляції його від суспільства, а також у повній мірі відповідає вимогам ст.ст.50,65 КК України та узгоджується із роз`ясненнями, які містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Конституційний Суд України у своєму рішенні за № 15-рп/2004 наголосив, що «…окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину…».

У справі «Скоппола проти Італії № 2» від 17.09.2009 р. Європейський суд з прав людини виклав правову позицію, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на суд покладається обов`язок, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників кримінального провадження.

За вказаних обставин апеляційний суд вважає ,що юридично-правових чи процесуальних підстав для зміни чи скасування вироку районного суду не має.

Керуючись ст. 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів

постановила :

Прийняти відмову від апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , апеляційне провадження в цій частині- закрити.

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_7 ,- залишити без задоволення.

Вирок Оратівського районного суду Вінницької області від 21.03.2024 року відносно ОСОБА_9 , - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного Кримінального Суду в складі Верховного Суду протягом 3-х (трьох) місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4