1Справа № 335/364/24 1-кс/335/1531/2024
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2024 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника адвоката ОСОБА_3 у режимі ВКЗ, прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 , на постанову прокурора від 08.04.2024 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення допиту громадянина Французької Республіки в порядку міжнародної правової допомоги,
ВСТАНОВИВ:
12.04.2024 року адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 , звернулась до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя зі скаргою в порядку п. 7. ч. 1 ст. 303 КПК України.
В обґрунтування скарги адвокат посилається на те, що вона надає правову допомогу ОСОБА_5 .
В рамках вказаного кримінального провадження 16.11.2023 року її клієнту ОСОБА_5 начебто повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
02.04.2024 року ОСОБА_5 звернувся до сторони обвинувачення із клопотанням про проведення допиту його орендодавця у Франції ОСОБА_6 в рамках міжнародної правої допомоги, у зв`язку із тим, що останній може підтвердити точну адресу його проживання та перебування у Франції. Це обумовлено тим, що сторона обвинувачення ігнорує повідомлення ОСОБА_5 та офіційні документи Французької Республіки, які підтверджують його проживання та перебування у Франції.
08.04.2024 року прокурором винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання. Підстави відмови: у сторони обвинувачення відсутні відомості про те, що ОСОБА_6 відомо обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні; Ксав`є не є учасником кримінального провадження.
Заявник та його представник вважають незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню постанову прокурора оскільки: 1) сторона обвинувачення визначила, що встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 є наразі пріоритетним у кримінальному провадженні. З цієї метою допитано 6 осіб як свідків у кримінальному провадженні, ОСОБА_5 оголошено у розшук та зупинено розслідування. 2) прокурор проігнорував, що ОСОБА_6 може повідомити слідству точне місцезнаходження ОСОБА_5 . Зокрема, Ксав`є Боннарме видав ОСОБА_5 письмову довідку про підтвердження місця проживання клієнта із сім`єю у його будинку у Франції за адресою АДРЕСА_1 ) сторона обвинувачення застосовує дискримінаційний підхід відносно слідчих дій, які ініціює ОСОБА_5 . Цим самим порушує його право на захист. Зокрема, для перевірки місцезнаходження ОСОБА_5 в Україні сторона обвинувачення допитує 6 осіб. При цьому, у проведенні допиту особи, якій достеменно відоме місцезнаходження ОСОБА_5 відмовляє, оскільки відомі йому відомості начебто не входять до предмету доказування.
ОСОБА_3 у скарзі вказує, що прокурор у постанові зазначає, що підстави для проведення допиту ОСОБА_6 відсутні, оскільки немає відомостей про те, що він може повідомити слідству обставини, які підлягають доказуванню. Зокрема, прокурор посилається на те, що в кримінальному провадженні розслідується обставини дорожньо-транспортної пригоди в смт. Комишуваха Запорізького району Запорізької області, яка спричинила смерть потерпілого.
Однак, на думку захисника мотиви відмови є формальними, сторона обвинувачення визначила, що встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 є наразі пріоритетним у кримінальному провадженні.
Таким чином, прокурор проігнорував, що інформація про місцезнаходження ОСОБА_5 , яку повідомить під час допиту ОСОБА_7 має важливе значення для кримінального провадження. При цьому, слідство визначило, що для подальшого розслідування першочергово потрібно отримати відомості про місце перебування ОСОБА_5 .
Адвокат ОСОБА_5 вважає, що відмова у проведенні слідчих дій порушує право на захист ОСОБА_5 та перешкоджає йому у збиранні доказів. Сторона обвинувачення використовує надані їй повноваження щодо проведення слідчих дій не в цілях виконання завдань кримінального провадження.
Крім того, згідно з КПК України передбачено можливість проведення допиту у порядку міжнародного співробітництва. Чинне законодавство передбачає можливість проведення допиту в порядку міжнародної правової допомоги.
- Чи відомий вам ОСОБА_5 ? Якщо так коли та за яких обставин познайомились?
- Чи відомо Вам де, з ким та за якою адресою проживає ОСОБА_5 .?
- Чи проживає ОСОБА_5 за адресою
У судовому засіданні адвокат скаргу підтримує з підстав викладених в ній, просить її задовольнити.
Прокурор ОСОБА_4 проти задоволення скарги заперечував. Зазначив, що не має підстав для допиту зазначеної у клопотанні особи. Цій особі не відомі обставини щодо доказування обставин справи за якими відкрито дане кримінальне провадження. Пріоритетом розслідування є встановлення істини по справі. Таким чином, відсутні передбачені КПК України підстави для проведення допиту ОСОБА_6 у процесуальному статусі свідка або у іншому процесуальному статусі, оскільки він не є учасником цього кримінального провадження.
Дослідивши подану скаргу, додані до неї матеріали, заслухавши пояснення сторін, слідчий суддя доходить висновку про відмову в задоволенні скарги, виходячи з наступного.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.08.2021 року, приблизно о 12 годині 40 хвилин, в світлий час доби, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «Subaru Forester», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вулиці Богдана Хмельницького в смт Комишуваха Запорізького району Запорізької області зі сторони вулиці Широка (колишня Комсомольська) в напрямку вулиці Весняна (колишня Комунарська) зі швидкістю не менше 109,6 км/год, що перевищує максимально дозволену швидкість руху у населених пунктах.
В салоні вказаного автомобіля «Subaru Forester» в якості пасажирів перебували: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 розташовувалась на передньому пасажирському сидінні, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 розташовувалась на задньому сидінні справа в дитячому автокріслі, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 розташовувався на задньому сидінні по центру, зліва від дитячого автокрісла, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 розташовувався на задньому сидінні зліва від ОСОБА_13 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 розташовувався на задньому пасажирському сидінні зліва.
Своїми діями водій ОСОБА_5 порушив вимоги п.п. 12.3., 12.4., 12.9. б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, відповідно до яких:
- п.12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;
- п.12.4. «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год»;
- п.12.9. «Водієві забороняється:
б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил».
Невиконання водієм автомобіля «Subaru Forester», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху знаходиться, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля «Subaru Forester»: малолітній ОСОБА_9 від отриманих травм загинув на місці події, малолітній ОСОБА_10 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження та був доставлений до лікарні.
Смерть ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , настала від відкритої черепно-мозкової травми у вигляді забійно-скальпованої рани лобової та тім`яної ділянок голови, вдавленого багатоуламкового перелому лобової кістки, розміжчення лобових часток, вогнищ забоїв потиличних часток головного мозку, розповсюджених крововиливів під м`якими мозковими оболонками, яка має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя.
Окрім відкритої черепно-мозкової травми у ОСОБА_9 встановлені наступні тілесні ушкодження:
- садно на верхній третині тіла грудини по середній лінії;
- садно лівої половини обличчя, рана в ділянці зовнішнього кута лівого ока, синець на шиї зліва, садна на зовнішній поверхні лівого плеча та передпліччя, на зовнішній поверхні лівого стегна, а також на передній і задній його поверхнях, на лівій гомілці дві рани по передньо-зовнішній поверхні, садна на лівій гомілці і стопі;
- крововилив у м`які тканини лівої бічної поверхні грудної клітки з вогнищем забою лівої легені;
- синець на лівій бічній поверхні живота, множинні розриви на діафрагмальній поверхні селезінки;
- повні поперечні відкриті переломи верхньої третини діафізу лівого стегна, верхньої третини діафізу лівої великогомілкової та середньої третини лівої малогомілкової кістки,
які у сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя.
Зазначені тілесні ушкодження у малолітньої дитини ОСОБА_9 були отримані в результаті дорожньо-транспортної пригоди, як у особи, що знаходилась в салоні автомобіля, при ударах об виступаючі і деформовані частини салону легкового автомобіля.
Дитина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримав в результаті дорожньо-транспортної пригоди закриті уламкові переломив обох верхніх гілок лобкових кісток, розрив лобкового симфізу, розрив правого крижово-клубового сполучення з відривом кісткових фрагментів, уламковий перелом верхньо-задньої клубової ості правої клубової кістки, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні (21 день).
Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_5 притягується до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 286 КК України, йому була оголошена підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
У відповідності до вимог ст. 110 КПК України, постанова прокурора повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які обумовлюють її відмови, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Аналіз наявних у слідчого судді матеріалів скарги свідчить про те, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону були дотримані прокурором при прийнятті рішення про відмову в задоволенні клопотання.
З матеріалів скарги вбачається, що прокурор, приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання мотивував своє рішення, навів зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування.
Статею 42 КПК України встановлені права, обов`язки підозрюваного і обвинуваченого. Крім того, ч. 4 п. 1 ст. 42 КПК України встановлено, що обвинувачений має право вимагати виклику і допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.
Поряд з цим, відповідно до статті 65 КПК України, свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.
Згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:
1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;
3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;
4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;
5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;
6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;
7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Виходячи з викладеного, для допиту свідка передусім необхідно встановити, що особі відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора як рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Вбачається, що у клопотанні підозрюваного від 02.04.2024 року щодо проведення допиту громадянина Французької Республіки ОСОБА_6 підозрюваним необґрунтовано, які саме обставини відомі свідку, в даному випадку ОСОБА_6 що мають значення та стосуються безпосередньо до діянь, які інкримінуються ОСОБА_5 , а саме злочину за ч. 2 ст. 286 КК України.
В Узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 року № 9-49/0/4-17 щодо оскарження рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій зазначено, що правова природа аналізованого виду проваджень, які здійснюються слідчим суддею, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а й оцінки таких клопотань на предмет доцільності здійснення слідчих (розшукових) дій, що порушуються перед слідчим, зокрема це стосується доцільності проведення допиту.
Розглядаючи скарги цієї категорії, слід зважати на те, що відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється. Таким чином, при розгляді скарг на відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій слідчим суддям необхідно співвідносити вимоги ст. 220 КПК з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження, зокрема встановленими ст. 40 КПК. Саме тому необхідно брати до уваги те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.
Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Як наголошується в рішенні Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» держава зобов`язана гарантувати кожному ефективне розслідування, яке має бути ретельним, безстороннім і сумлінним, повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання; органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз; будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Отже, слідчий, дізнавач, прокурор мають діяти ретельно, безсторонньо та із сумлінням, а вся їх діяльність має бути направлена на здійснення ефективного розслідування та захист прав осіб, потерпілих від злочинів. Прийняті слідчим, дізнавачем, прокурором рішення мають бути законними та мотивованими.
Таким чином, у зазначеному кримінальному провадженні відсутні передбачені КПК України підстави для проведення допиту ОСОБА_6 у процесуальному статусі свідка або у іншому процесуальному статусі, оскільки він не є учасником цього кримінального провадження.
З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову прокурора від 08.04.2024 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення допиту громадянина Французької Республіки в порядку міжнародної правової допомоги, не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову прокурора від 08.04.2024 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення допиту громадянина Французької Республіки в порядку міжнародної правової допомоги.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлено 15.04.2024 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1