Справа № 441/577/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/707/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2024 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 14 червня 2024 року відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та Оганісяна Акопа Завені

з участю прокурора ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 14.06.2024 року обвинуваченому ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 313, ч. 3 ст. 28 - ч. 1 ст. 317, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 263 КК України продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят діб без визначення застави до 12.08.2024 року.

Цією ж ухвалою суду обвинуваченому ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 313, ч. 3 ст. 28 - ч. 1 ст. 317, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 263 КК України продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят діб без визначення застави до 12.08.2024 року.

Цією ж ухвалою суду обвинуваченому ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 313, ч. 3 ст. 28 - ч. 1 ст. 317, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят діб без визначення застави до 12.08.2024 року.

На вказану ухвалу суду першої інстанції подав апеляційні скарги захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , ухвала суду в частині обвинуваченого ОСОБА_10 в апеляційному порядку не оспорюється.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та визначити обвинуваченому ОСОБА_7 поряд з триманням під вартою заставу в розмірі ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підтримання своїх апеляційних вимог захисник зазначає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, невмотивованою та необґрунтованою, оскільки вважає визначення поряд з триманням під вартою розміру застави зможе запобігти заявленим стороною обвинувачення ризиків, при цьому вказує, що судом першої інстанції не досліджено дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має інсулінозалежність, потребує постійного лікування, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей та матір пенсійного віку, співпрацював з органом досудового розслідування, є добровольцем, приймав участь в обороні м. Києва, офіційно здійснював підприємницьку діяльність.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та визначити обвинуваченому ОСОБА_8 поряд з триманням під вартою заставу в розмірі ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підтримання своїх апеляційних вимог захисник зазначає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, невмотивованою та необґрунтованою, оскільки вважає визначення поряд з триманням під вартою розміру застави зможе запобігти заявленим стороною обвинувачення ризиків, при цьому вказує, що судом першої інстанції не досліджено дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, які є внутрішньо переміщеними особами, частково визнавав свою провину, офіційно здійснював підприємницьку діяльність, також зазначає, що сім`я ОСОБА_8 готова внести кошти в розмірі, зазначеному в прохальній частині апеляційної скарги.

Крім цього, захисник в апеляційних скаргах заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, при цьому зазначає, що 14.06.2024 року було проголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали, з повним текстом ухвали ознайомився лише 30.06.2024 року, а тому вважає поважними причини пропуску строку апеляційного оскарження.

Під час апеляційного розгляду захисник підтримали подані апеляційні скаргу з мотивів, наведених в апеляційних скаргах.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти апеляційних скарг та вважає оскаржувану ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою.

Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційних скарг, пояснення захисника та прокурора, вивчивши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційних скарг, встановила наступне.

Суд апеляційної інстанції вважає доводи апелянта щодо пропуску строку на апеляційне оскарження заслуговують на увагу, а тому погоджується з тим, що такий строк пропущений з поважних причин та його слід поновити.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повністю дотримався вимог ст.ст.177, 183, 194, КПК України, які передбачають порядок обрання та продовження підозрюваним та/або обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в цьому кримінальному провадженні, обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 313, ч. 3 ст. 28 - ч. 1 ст. 317, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 263 КК України. Максимальна міра покарання, за інкриміновані обвинуваченим кримінальні правопорушення становить дванадцять років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Суд апеляційної інстанції вважає правильними висновки суду про те, що у цьому кримінальному провадженні існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема те, що обвинувачені ОСОБА_7 і ОСОБА_8 можуть переховуватися від слідчого, прокурора та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначення розміру застави є співмірним існуючим ризикам, однак на переконання суду апеляційної інстанції суд першої інстанції, прийшов до необґрунтованого висновку про неможливість визначення поряд з тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 і ОСОБА_8 розміру застави з наступних підстав.

На переконання колегії суддів, продовжуючи строк дії найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави обвинуваченим ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , судом першої інстанції, хоч і встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, проте не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити їхньої належної процесуальної поведінки та запобігти вказаним ризикам.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію обвинуваченого.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим.

Згідно з положеннями ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього ж Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб виключити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Колегія суддів, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_7 , його вік, майновий стан, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягався; має сталі соціальні зв`язки, злочини, які інкримінуються ОСОБА_7 не є насильницьким чи корупційним; позитивно характеризується по місцю проживання, до ув`язнення займався підприємницькою діяльністю та має постійне місце проживання в м.Львові, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має діабет І типу, потребує амбулаторного лікування, не встановлено вчинення жодних дій по перешкоджанню встановленню істини у кримінальному провадженні, приходить до переконання, що обставини визначені ст. 177 КПК України у світлі наявних даних про особу обвинуваченого та характер вчинення злочинів, в яких він обвинувачується відповідають конкретним обставинам справи на даному етапі кримінального провадження та вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908400 грн.

Також суд апеляційної інстанції враховує, наявність заяви ОСОБА_11 від 13.06.2024 року про наявність можливості внесення застави за обвинуваченого ОСОБА_7 , до якої додані документи про законність походження коштів для її внесення.

Крім цього, колегія суддів, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_8 , його вік, майновий стан, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягався; має сталі соціальні зв`язки, злочини, які інкримінуються ОСОБА_8 не є насильницьким чи корупційним; позитивно характеризується по місцю проживання, до ув`язнення займався підприємницькою діяльністю та має постійне місце проживання в м.Львові, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не встановлено вчинення жодних дій по перешкоджанню встановленню істини у кримінальному провадженні, приходить до переконання, що обставини визначені ст. 177 КПК України у світлі наявних даних про особу обвинуваченого та характер вчинення злочинів, в яких він обвинувачується відповідають конкретним обставинам справи на даному етапі кримінального провадження та вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908400 грн.

Таким чином, колегія суддів, аналізуючи в сукупності всі встановлені обставини, а також те, що інкриміновані обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кримінальні правопорушення серед іншого відноситься до особливо тяжкого злочину, за який чинним законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, приходить до висновку, що правових підстав для зміни обвинуваченим запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід не вбачається і вважає, про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави в межах передбачених ст. 182 КПК України в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян для працездатних осіб, що становить 908400 грн., який буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

На переконання колегії суддів, такий розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до обґрунтованого переконання про те, що апеляційні скарги сторони захисту підлягають до часткового задоволення, а ухвала суду першої інстанції зміні.

Керуючись ст.ст.177, 194, 376, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Поновити захиснику ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 задоволити частково.

Ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 14 червня 2024 року про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 Завені змінити.

Обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою до 12.08.2024 року з визначенням застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908400 гривень.

Обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити строк тримання під вартою до 12.08.2024 року з визначенням застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908400 гривень.

Визначений розмір застави необхідно внести на р/р Львівського апеляційного суду (код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 42262398; Банк отримувача ДКС України, м. Київ; Код банку отримувача (МФО) 820172; Рахунок отримувача UA0085066) протягом строку дії зазначеної ухвали.

В разі внесення заставодавцями визначеного розміру застави покласти на обвинувачених ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні процесуальні обов`язки:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не виїжджати за межі Львівської області без дозволу прокурора та/або суду;

- повідомляти прокурора та/або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з іншими обвинуваченими, свідками, експертами в цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В решті ухвалу суду першої інстанції, зокрема щодо обвинуваченого Оганісяна Акопа Завені, залишити без змін.

Виконання зазначеної ухвали доручити прокурору в кримінальному провадженні.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий:

Судді: