СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/1275/24
ун. № 759/3279/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника власника майна, щодо якого вирішується питання про арешт адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000725 від 05.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000725 від 05.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Клопотання обґрунтовувалось тим, що слідчим управлінням ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000725 від 05.09.2023 року, відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно з розпорядженням сільського голови Вороньківської сільської ради ОСОБА_5 від 09.11.2021 року № 344-к ОСОБА_6 призначено на посаду завідувача сектору архітектури, містобудування та капітального будівництва виконавчого комітету Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Відповідно до Положення про сектор архітектури, містобудування та капітального будівництва виконавчого комітету Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, затвердженого рішенням Вороньківської сільської ради від 10.08.2021 року № 329-9VII (далі Положення), сектор: сприяє виконавчим органам громади у вирішенні питань соціально - економічного розвитку населених пунктів громади; розглядає пропозиції суб`єктів містобудування щодо визначення території, вибору, вилучення (викупу) та надання земель для містобудівних потреб згідно з містобудівною документацією, розробляє та подає до сільської ради висновки з цих питань; розробляє та надає в установленому порядку забудовникам містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва, будівельні паспорти на будівництво індивідуальних житлових будинків загальною площею до 500 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами; здійснює розгляд містобудівної документації і готує висновки щодо їх погодження; готує відповідним органам висновки щодо відповідності до діючої містобудівної документації самовільно збудованих будинків та споруд; координує виконання на території громади проектно-вишукувальних робіт у сфері містобудування; погоджує топографічні плани, призначені для будівництва об`єктів містобудування, інженерних мереж і споруд до ділянок будівництва, здійснює систематизацію зазначених матеріалів, забезпечує в установленому порядку своєчасний розгляд заяв, звернень і скарг громадян, інших суб`єктів містобудування з питань, що належать до його компетенції; надає відповідно до закону паспорти прив`язки тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності; погоджує проекти розміщення та архітектурні рішення об`єктів благоустрою, монументального і монументально-декоративного мистецтва, зовнішньої реклами у межах своїх повноважень.

Відповідно до п. 4 Положення Завідувач сектору здійснює керівництво сектором, несе персональну відповідальність за організацію та результати його діяльності, сприяє створенню належних умов праці сектору; подає на затвердження сільському голові положення про сектор; розробляє посадові інструкції працівників сектору та подає їх на затвердження сільському голові в установленому законом порядку; планує роботу сектору, вносить пропозиції щодо формування планів роботи затверджених планів роботи; вживає заходів до удосконалення організації та підвищення ефективності роботи сектору; звітує перед сільським головою про виконання покладених на сектор завдань та затверджених планів роботи; вносить пропозиції щодо розгляду на засіданнях виконавчого комітету питань, що належать до компетенції сектору, та розробляє проекти відповідних рішень; підписує та візує документи в межах своєї компетенції, дає дозвіл на тиражування службових документів, підготовку та видачу копій і витягів з документів; здійснює інші повноваження, визначені законом.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно з ст. ст. 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_6 забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Відповідно до п. 1 примітки до ст. 364 КК України службовими особами у ст. ст. 364, 368, 368-2, 369 Кримінального кодексу України є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином, ОСОБА_6 в силу займаної посади, обіймає в органі місцевого самоврядування посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто згідно п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовою особою.

Відповідно до примітки до ст. 368 КК України, службовими особами, які займають відповідальне становище, у статтях 368, 368-2, 369 та 382 цього Кодексу є особи, зазначені у пункті 1 примітки до статті 364 цього Кодексу, керівники і заступники керівників органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць.

Враховуючи, що ОСОБА_6 є керівником структурного підрозділу органу місцевого самоврядування - завідувач сектору архітектури, містобудування та капітального будівництва виконавчого комітету Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, вона являється службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Однак, ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді завідувача сектору архітектури, містобудування та капітального будівництва виконавчого комітету Воронківської селищної ради Бориспільського району Київської області, з метою особистого незаконного збагачення, вирішила продовжити злочинний шлях, вчинивши корупційний злочин повторно за наступних обставин.

Так, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000292 від 16.11.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, 29.07.2022 року скеровано до Бориспільського міськрайонного суду Київської області.

За невстановлених досудовим слідством обставин, 18.08.2023 року до завідувача сектору архітектури, містобудування та капітального будівництва виконавчого комітету Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області ОСОБА_6 звернувся власник земельної ділянки, розташованої в межах Вороньківської сільської ради Бориспільського району місцевий житель ОСОБА_7 , якому ОСОБА_6 в ході особистої зустрічі повідомила, що з метою уникнення можливого вилучення земельної ділянки останнього, яка накладається на проект будівництва Великої кільцевої автомобільної дороги навколо м. Києва, йому необхідно передати їй неправомірну вигоду в сумі 1 млн. грн., надавши у підтвердження варіанти проектів транспортних розв`язок.

Надалі, 15.11.2023 року приблизно о 14:00 год. ОСОБА_7 зустрівся із ОСОБА_6 в його автомобілі біля приміщення Вороньківської сільської ради. В ході зустрічі остання зазначила, що неправомірну вигоди у вигляді готівкових коштів одержувати не буде, та запропонувала заключити договір з її чоловіком фізичною особою підприємцем ОСОБА_8 .

Після цього, 12.12.2023 року, близько 12:00 год., в автомобілі біля приміщення Вороньківської сільської ради, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Вороньків, вул. Паркова, 2, ОСОБА_6 у ході особистої розмови запевнила ОСОБА_7 , що вона зможе вирішити це питання або частковою зміною розв`язки, або повністю її перенесенням.

Окрім того, ОСОБА_6 повідомила, що потрібно юридично оформити відносини через договір із ФОП, де буде вказано суму та платежі.

У подальшому, 28.12.2023 року приблизно о 12:00 год., ОСОБА_7 знову зустрівся з ОСОБА_6 в автомобілі поблизу Вороньківської сільської ради Київської області. Під час розмови ОСОБА_6 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди, надала на флеш-накопичувачі основну частину схеми проекту транспортної розв`язки, також остання повідомила, що другу частину вона зможе взяти коли принесе проектантам фінансову підтримку, чим переконала заявника у змозі вирішення питання.

Також повідомила, що на флеш-карті буде договір з ФОП та щоб не було однієї суми потрібно розділити загальну суму на чотири частини, тобто по двісті п`ятдесят тисяч гривень кожний транш.

Надалі, 13.02.2024 року, приблизно у період часу з 13:35 год. до 13:55 год., ОСОБА_6 діючи умисно, в порушення вищезазначеного законодавства, зловживаючи своїм службовим становищем, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою приховування неправомірної вигоди під виглядом цивільно-правових відносин, надала ОСОБА_7 договір № 30/11/2023 від 30.11.2023 року, укладеним із заявником та ФОП ОСОБА_8 , при цьому не маючи на меті реальне виконання умов вказаного договору.

Надалі, 13.02.2024 року, близько о 14:45 год., завідувач сектору архітектури, містобудування та капітального будівництва виконавчого комітету Воронківської сільської ради Бориспільського району Київської області ОСОБА_6 , діючи умисно, в порушення вищезазначеного законодавства, зловживаючи своїм службовим становищем, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи у своєму службовому кабінеті в приміщенні Воронківської сільської ради Бориспільського району Київської області за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Вороньків, вул. Паркова, 2, одержала від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 49504 грн. шляхом їх надходження на рахунок IBAN: НОМЕР_1 відкритому в АТ КБ "ПРИВАТБАНК" свого чоловіка ФОП ОСОБА_8 , за невжиття заходів із вилучення земельної ділянки ОСОБА_7 , яка підпадає під проект будівництва Великої кільцевої дороги навколо м. Києва.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вимаганні та одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчиненого повторно, у великому розмірі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У період з 15:24 год. по 18:28 год. 13.02.2024 року старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_9 проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_10 від 07.02.2024 у робочому кабінеті ОСОБА_6 , розташованому в адміністративному приміщенні Вороньківської територіальної громади Бориспільського району за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Вороньків, вул. Паркова, буд. 2.

13.02.2024 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Постановою слідчого від 13.02.2024 року вищеперераховані грошові кошти визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Таким чином, в органу досудового розслідування є достатньо даних вважати, що грошові кошти, які містяться на рахунку ОСОБА_8 НОМЕР_1 , здобуті злочинним шляхом та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим з метою збереження речових доказів виникла необхідність у накладенні арешту на вказаний рахунок.

На підставі викладеного, прокурор просить слідчого суддю накласти арешт шляхом заборони користування та розпорядження грошовими коштами на банківському рахунку IBAN: НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», код за , юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д, належному ОСОБА_8 (РНКОКПП НОМЕР_2 ) та зобов`язати уповноважених осіб АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на вимогу органу досудового розслідування надавати актуальну інформацію про вхідний залишок на вказаному рахунку до зняття арешту.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала, просила задовольнити з підстав, що наведені у ньому.

Представник власника майна у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, оскільки не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Грошові кошти на розрахунковому рахунку ФОП ОСОБА_8 не є речовими доказами в розумінні ст. 98 КПК України, а тому вважає що відсутні правові підстави для задоволення клопотання про арешт майна.

Дослідивши клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя дійшов наступного.

Судом встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000725 від 05.09.2023 року, відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів такого забезпечення є арешт майна.

Частинами 1, 3 ст. 132 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості,що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання управа і свободи особи,про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст.170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор посилався на те, що зазначений в ньому банківський рахунок належить ОСОБА_8 , його визнано речовими доказами та з метою його збереження підлягає арешту та зобов`язання уповноважених осіб АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на вимогу органу досудового розслідування надавати актуальну інформацію про вхідний залишок на вказаному рахунку.

Водночас, не доведені прокурором правові підстави для арешту майна, а саме грошові кошти на банківському ранку IBAN: НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», код за , юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д, належному ОСОБА_8 (РНКОКПП НОМЕР_2 ), можливість використання такого майна як доказу у кримінальному провадженні та для забезпечення даного кримінального провадження, оскільки, матеріали клопотання не містять інформації щодо належності зазначеного в ньому майна ОСОБА_8 .

В зв`язку з цим, відсутні достатні підстави вважати, що зазначене в клопотанні майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не доведено наявності визначених ч. 3 ст.132 КПК України підстав для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна та про необхідність відмови в задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.98,131-132,170-173,175,309 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000725 від 05.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, без виклику якої було постановлено ухвалу, - строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1