КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3216/2024 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційними скаргами прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 квітня 2024 року,

за участю :

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваної - ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.04.2024 року задоволено частково клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування, щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, заміжньої, з вищою освітою, працюючої на посаді голови адміністрації Київського району Харківської міської ради, є депутатом Харківської міської ради 8 скликання, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор ОСОБА_6 та захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 подали кожний окремо апеляційні скарги.

В апеляційних скаргах захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 просять ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.04.2024 року скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.04.2024 року скасувати та постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити заставу у розмірі 340 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 029 520 грн.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги захисник ОСОБА_7 зазначає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, фактичним обставинам справи.

Жодні докази, долучені до клопотання не підтверджують що ОСОБА_9 розробляла плани вчинення кримінальних правопорушень, керувала діями учасників організованої групи, використовувала власне службове становище, підшукувала військовозобов`язаних громадян України, які мали намір перетнути державний кордон.

Підозрювана лише обмінювалася в листуванні з заступником керівника БО «БФ «Безпечне небо» документами щодо волонтерів яким необхідно надати можливість виїхати закордон.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги з доповненнями захисник ОСОБА_8 зазначає, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам ст. 370 КПК України щодо законності, обґрунтованості, та вмотивованості.

Щодо періоду, який розслідується у вказаному провадженні, ОСОБА_9 разом з міським головою прийняла рішення організувати так звані «хаби» для забезпечення людей необхідними товарами. Після обстрілу даного приміщення підозрюваною було відшукано нове приміщення, яке в подальшому використовувалося БО «БФ «Безпечне небо».

Підозра ОСОБА_9 є необґрунтованою, упередженою і необ`єктивною, оскільки не ґрунтується на наданих до матеріалів клопотання доказів.

ОСОБА_9 приймає активну участь у забезпеченні життєдіяльності м. Харкова під час воєнних дій, жодного дня не покидала місто, здійснює забезпечення надання допомоги усім верств населення міста, особливо тим районам, які найбільш потребують допомогу через постійні обстріли, за вказані дії ОСОБА_9 неодноразово нагороджувалася відзнаками, грамотами та подяками.

Голова Адміністрації Київського району Харківської міської ради ОСОБА_9 з 24.02.2024 року по теперішній час вживає заходів щодо забезпечення мешканців Київського району м. Харкова гуманітарною допомогою.

Єдиний доказ, на підставі якого слідство обґрунтовує причетність підозрюваної до вчинення кримінального правопорушення, є протокол огляду телефону ОСОБА_11 в якому наявні виключно факти надіслання копій паспортів за відсутності загальної мети незаконного переправлення осіб через державний кордон.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор ОСОБА_6 зазначає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити за наведених у ній підстав, заперечував проти задоволення апеляційних скарг захисників, пояснення захисників та підозрюваної, які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити за наведених у них підстав, заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, колегія суддів не знаходить підстав для їх задоволення.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів, у провадженні СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000045 від 09.03.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В рамках даного кримінального провадження 29.03.2024 року ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

30.03.2024 року слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 звернувся з клопотанням до Шевченківського районного суду м. Києва про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 із визначенням застави у розмірі 340 (триста сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 029 520 (один мільйон двадцять дев`ять тисяч п`ятсот двадцять гривень).

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.04.2024 року задоволено частково клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування, щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя повинен з`ясувати питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні мети та підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Як вбачається з повідомлення про підозру, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваної з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_9 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до неї одного із запобіжного заходу, визначеного ч. 1 ст. 176 КПК України з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, колегія суддів вважає, що наявність фактів та інформації, на які посилаються органи досудового розслідування та які містяться в матеріалах справи, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана може бути причетна до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінують.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні "Летельє проти Франції" від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання й подальшого тримання під вартою.

Крім того, колегією суддів враховується і практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням вказаного, а також даних в їх сукупності про особу підозрюваної, колегія суддів переконана, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про можливість застосування щодо підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, а тому, вказаний запобіжний захід зможе повною мірою забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та не є занадто суворим для останньої.

Крім того, для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_9 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя обґрунтовано поклав на неї передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки.

Слідчий суддя обґрунтовано застосував щодо ОСОБА_9 саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження в повній мірі відповідає практиці Європейського суду з прав людини та статті 5 Конвенції, положення якої вказують, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені в апеляційних скаргах прокурора та захисників доводи щодо порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону є необґрунтованими, у зв`язку з чим вказані апеляційні скарги підлягають відхиленню, а оскаржувана ухвала слідчого судді - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 179, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києвавід 02 квітня 2024 року, якою задоволено частково клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування, щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4