УХВАЛА

23 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 161/16207/18

провадження № 51-878 ск 24

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 квітня 2021 року й ухвалу Волинського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

встановила:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу було подано без додержання п. 4 ч. 2 цієї норми процесуального права.

Відповідно до законодавчих приписів у касаційній скарзі має бути відображено правове обґрунтування заявленої вимоги, адже суд касаційної інстанції (далі - Суд) наділений повноваженнями скасувати чи змінити оспорювані рішення лише на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК. У силу статей 433, 438 цього Кодексу Суд не має права вирішувати питання про достовірність доказів, ревізувати повноту розгляду та відповідність висновків у вироку фактичним обставинам кримінального провадження, а при здійсненні касаційної процедури виходить з обставин, установлених судами нижчих інстанцій.

Зазначене при зверненні до Суду скаржник залишив поза увагою.

За змістом касаційної скарги, її автор просить скасувати судові рішення не тільки щодо ОСОБА_5 , але й іншої особи. Однак, як убачається з доданих до скарги документів, захисник ОСОБА_4 не представляє інтереси інших осіб, окрім ОСОБА_5 . Отже, заявлена вимога про скасування оспорюваних вироку й ухвали в частині, що не стосується вказаного засудженого, не ґрунтується на нормах КПК.

Крім того, у поданій скарзі захисник, заперечуючи обґрунтованість засудження ОСОБА_5 , посилається на неповноту судового розгляду й невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури, а ч. 1 ст. 438 КПК не передбачено таких підстав для скасування судового рішення за наслідками розгляду касаційної скарги. Також попри положення ч. 1 ст. 433 цього Кодексу сторона захисту ставить під сумнів достовірність певних показань потерпілого.

Разом із цим скаржник не наводить доводів в аспекті статей 404, 412 КПК на підтвердження допущення судом апеляційної інстанції таких порушень, які перешкодили чи могли перешкодити йому ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Водночас як убачається зі скарги, твердження про необхідність призначення нового розгляду в суді першої інстанції не узгоджується з позицією сторони захисту при здійснення апеляційного провадження.

Окрім цього захисник просить проводити касаційний розгляд кримінального провадження за участю ОСОБА_5 . Проте в розумінні ч. 4 ст. 430 КПК таке клопотання має заявити засуджений.

Оскільки касаційна скарга не відповідає положенням, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

постановила:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 квітня 2021 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року щодо ОСОБА_5 і ОСОБА_6 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3