Справа № 629/809/24
Номер провадження 1-в/629/20/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Лозова Харківської області подання заступника начальника Лозівського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 від 09.02.2024 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лозова, Харківської області, громадянина України, не одруженого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:

02.09.2022 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ст.185 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки,

про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання, -

встановив:

До Лозівського міськрайонного суду Харківської області надійшло подання заступника начальника Лозівського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання стосовно засудженого ОСОБА_5 .

В обґрунтування подання зазначено, що засуджений ОСОБА_5 належних висновків не зробив та своїми умисними діями, що виразилися у злісному порушенні порядку та умов звільнення від відбування покарання з випробуванням та невиконанні обов`язків, покладених на нього судом, а саме у неявках на реєстрацію без поважної причини, підтверджених документально, проявив своє небажання виправдати довіру суду, який не направив його до місць позбавлення волі, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, яке можливе тільки за умови його ізоляції від суспільства.

Представник органу пробації та прокурор в судовому засіданні наполягали на задоволені подання з викладених у ній підстав. Також представник органу пробації повідомив, що після направлення в суд даного подання, ОСОБА_5 жодного разу не пропустив день реєстрації.

Засуджений ОСОБА_5 просив відмовити у задоволені подання, повідомив, що він є сирота, мешкає з бабусею та намагається їй допомогти працюючи неофіційно. В ті дні, що він не з`явився на реєстрацію він працював неофіційно.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлене наступне.

02.09.2022 ОСОБА_5 засуджений Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки.

ОСОБА_5 був поставлений на облік Лозівського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.

З порядком та умовами відбування покарання з випробуванням передбаченими ч.3 ст.164 Кримінально-виконавчого кодексу України ОСОБА_5 був ознайомлений 21.10.2022 року.

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12.01.2023 року відмовлено в задоволенні подання заступника начальника Лозівського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання.

З листка реєстрації вбачається, що засуджений після винесення ухвали суду - 20.11.2023, 15.01.2024 та 05.02.2024 року на реєстрацію не з`явився, його неявка поважною причиною, на думку органу пробації, обумовлена не була.

Засуджений до кримінальної відповідальності після постановлення вироку не притягувався, 22.10.2022 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Пунктом 8 ч.1 ст.537 КПК України визначено, що під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 КПК України, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України, питання які виникають під час та після виконання вироку вирішується судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч.2 ст.78 КК України суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.166 Кримінально-виконавчого кодексу України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч.3 ст.166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Однак, зазначених в ст.166 КВК України, ст. 78 КК України обставин, у судовому засіданні встановлено не було, оскільки неявка засудженого на виклик уповноваженого органу з питань пробації, з причин яких ОСОБА_5 пояснив, не свідчать про злісне небажання останнього ставати на шлях виправлення, інших же належних та допустимих доказів, які б даний факт спростовували, суду не надано. До кримінальної відповідальності ОСОБА_5 протягом іспитового строку не притягався. 22.10.2022 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП. Тобто притягався до адміністративної відповідальності до ухвали Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12.01.2023 року, якою відмовлено в задоволенні подання заступника начальника Лозівського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання.

З довідки фахівця Лозівського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області від 15.05.2023 вбачається, що згідно перегляду матеріалів справи та пояснення гр. ОСОБА_5 було встановлено, що суттєвих змін у житті засудженого не відбулось. Згідно методики оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення: теоретико - прикладні аспекти (відповідно до наказу МОУ від 26.06.2018 року № 2020/5) та попередньо виявленим низьким рівнем ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, характеристикою засудженого за місцем мешкання, а також відсутністю нових факторів впливу на ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінка ризиків не переглядається.

З огляду на викладене, суд вважає, що матеріали особової справи №66/2022 відносно ОСОБА_5 не містять достатніх відомостей щодо злісного ухилення від виконання покладених судом обов`язків та не можуть розцінюватися як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування покарання, недоведені, а тому у задоволенні подання слід відмовити.

Судом встановлено, що іспитовий строк, на який засудженого ОСОБА_5 було звільнено від відбування призначеного покарання на час розгляду подання не закінчився, а тому особова справа підлягає поверненню до Лозівського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області для продовження здійснення контролю за поведінкою засудженого.

На підставі наведеного, керуючись ст. 78 КК України, ст.537,539 КПК України, суд,-

постановив:

В задоволенні подання Лозівського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 02.09.2022 за ст.185 ч.4 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1