Справа № 561/1608/23
УХВАЛА

05 червня 2024 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4

ОСОБА_5

представника потерпілих ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7

ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000005 від 08 січня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, -

У С Т А Н О В И В:

В провадженні Зарічненського районного суду Рівненської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, що полягає в забороні обвинуваченому ОСОБА_7 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 днів. Просив покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Клопотання прокурор обгрунтовував тим, що існують ризики, які були підставою для покладення обов`язків, які передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Як на підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що останній зможе переховуватися від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчинення кримінального правопорушення та суворість покарання, яке йому загрожує, у разі визнання його винуватим - позбавлення волі строком від трьох до семи років. Вік обвинуваченого, його соціальні зв`язки та стан здоров`я дозволяють останньому переховуватись від суду. Обвинувачений проживає неподалік від прикордонної зони та обізнаний про місця перетину Державного кордону України, що дасть можливість при наявності у нього документів на виїзд з України та в`їзд в Україну перетнути такий кордон і таким чином ухилитись від суду. Окрім того, ОСОБА_7 , як особисто, так і через інших осіб, шляхом умовлянь, чиненням тиску, погрозами та/або будь-яким іншим чином може вплинути на свідків та потерпілих у вказаному кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 заперечили проти задоволення клопотання прокурора, оскільки, ні в ході досудового розслідування, ні в ході судового розгляду, обвинувачений жодного разу не спілкувався з потерпілими та свідками, а тому жодним чином не впливав на них. При цьому, захисник вказав, що обвинувачений ОСОБА_7 має постійне місце роботи, позитивно характеризується по місцю проживання, має міцні соціальні зв`язки, оскільки одружений та має дітей. Окрім того, ОСОБА_7 вказував, що до нього раніше застосовувались запобіжні заходи, проте він жодного обмеження не порушив і жодного разу не ухилився від досудового розслідування чи суду.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, вважає, що клопотання прокурора про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, до задоволення не підлягає, з таких підстав.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам здійснити дії, передбачені п. п. 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені пунктами 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою ст.194 КПК України.

Суд рахує, що клопотання прокурора не містить жодних доказів, які давали б суду підстави вважати про наявність ризиків, тобто, що обвинувачений може здійснити дії, на які вказує прокурор.

Прокурор має довести суду, що такі ризики продовжують бути на час розгляду клопотання, у зв`язку з чим необхідно обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. В іншому випадку, лише твердження про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на переконання суду, є нічим іншим, як припущеннями.

Більш того, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам здійснити дії, передбачені п. п. 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. З чого слідує необхідність довести суду, що такі спроби були, що також вказує на наявність визначених у законі ризиків.

Упродовж періоду з моменту надходження обвинувального акта до суду та у визначені дати судових засідань, ОСОБА_7 прибував за кожним викликом до суду.

Окрім того, до суду не надходило заяв чи повідомлень від потерпілих та свідків про вчинення тиску, спроб залякування чи впливу у інший спосіб, що також дає підстави суду вважати, що посилання прокурора на вказану обставину є необгрунтованим.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання, з відсутності правових підстав для обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 179, 176-178, 194 КПК України, суд, -

ухвалив :

В задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1