Справа № 493/518/24
Провадження № 1-кп/493/111/24

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2024 року м.Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000019 від 04.01.2024 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Балта Одеської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17.11.2023 року в ранковий час, більш точного часу досудовим та судовим слідством встановити не вдалося, ОСОБА_4 , проходячи повз магазин «Шик і Блиск», розташованого по АДРЕСА_2 , на пішохідній доріжці, помітила банківську картку, емітовану АБ «УКРГАЗБАНК» за номером НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , яка була напередодні втрачена його дружиною ОСОБА_7 .

В цей же час, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що вказана картка та наявні на ній грошові кошти є чужою власністю та яка згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», п. п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1 , п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», являється офіційним документом, оскільки перебуває в офіційному обігу, має необхідні реквізити АТ КБ «Приватбанк» і містить інформацію, що засвідчує (підтверджує) факти, котрі мають юридичне значення та на якій зберігаються грошові кошти, діючи умисно, таємно, шляхом вільного доступу, привласнила дану банківську картку.

В подальшому ОСОБА_4 , заволодівши банківською платіжною карткою, місце вчинення кримінального правопорушення покинула та привласненим розпорядилася на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи обізнаною про воєнний стан, введений на території України з 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та строк дії якого неодноразово продовжувався, зокрема Указом Президента України від 06.11.2023 № 734/2023 « Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.11.2023 № 3429-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 16.11.2023 року строком на 90 діб, умисно, з корисливих мотивів, діючи таємно від оточуючих та власника банківської картки, 17.11.2023 року о 09:35:40 годині, знаходячись по АДРЕСА_3 , за допомогою банкомату ПАТ «МТБ БАНК», здійснила банківську операцію з карткою АБ «УКРГАЗБАНК» за номером НОМЕР_1 , з рахунку якої зняла готівку, тим самим заволоділа, належними потерпілому ОСОБА_6 , грошовими коштами у сумі 3000,00 грн.

ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії, 17.11.2023 року о 09:35:40 годині, знаходячись по АДРЕСА_3 , за допомогою банкомату ПАТ «МТБ БАНК», здійснила ще одну банківську операцію з карткою АБ «УКРГАЗБАНК» за номером НОМЕР_1 , з рахунку якої зняла готівку, тим самим заволоділа, належними потерпілому ОСОБА_6 , грошовими коштами у сумі 300,00 грн.

Крім того, 17.11.2023 року об 11:18:30 годині ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину «Адмірал», що розташований по вул. Любомирська, 226 в місті Балта Одеської області, шляхом розрахунку вищевказаною платіжною карткою за обрану у магазині продукцію, заволоділа грошовими коштами в сумі 72,00 грн.

В подальшому, ОСОБА_4 місце вчинення кримінального правопорушення покинула, розпорядившись викраденими коштами на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 3372,00 грн.

Обвинувачена ОСОБА_4 винною себе у вчинені вказаного кримінального правопорушення визнала повністю та пояснила, що 17.11.2023 року, переходячи через вулицю Любомирська в м. Балта Одеської області, біля магазину «Шик і Блиск» знайшла банківську картку, яку намагалась повернути потерпілому, але не знайшла її власника. Зі знайденої картки вона зняла готівку, а також розрахувалася нею у магазині.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не заявився, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Будь-яких претензій до обвинуваченої немає, оскільки завдана шкода відшкодована у повному обсязі. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Обвинувачена ОСОБА_4 у скоєному розкаюється, обставини справи розуміє правильно, докази не оспорює, що відповідно до умов ч. 3 ст. 349 КПК України, дає суду право, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням письмових доказів, які характеризують її особу.

Суд, з`ясувавши, що обвинувачена правильно розуміє зміст обставин справи, переконавшись у добровільності її позиції, роз`яснивши їй, що в цьому випадку вона буде позбавлена права оскаржувати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вважає, що обвинувачена ОСОБА_4 своїми умисними діями, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, що кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, та кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, що кваліфікується як привласнення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів.

Призначаючи покарання обвинуваченій, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, розмір заподіяної шкоди, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В силу ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

В силу ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої.

Згідно досудової доповіді на обвинувачену ОСОБА_4 , наданої Подільським РВ № 1 філії державної установи «Центр пробації» в Одеській області, ризики вчинення повторного правопорушення та небезпеки для суспільства мають середній рівень, який обумовлений особистісними характеристиками та поведінкою, ризик підвищення якої потенційно залишається за умови зміни обстановки. Враховуючи особистість та спосіб життя обвинуваченої, інформацію, що характеризує її особистість орган пробації вважає, що відбування покарання обвинуваченою без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства та окремих її членів. Застосування іспитового строку доцільне за умови покладення на обвинувачену обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Також, при обранні виду та міри покарання обвинуваченій, суд враховує її відношення до вчиненого, визнання своєї вини, дані про її особу, а саме, що остання раніше не судима, щиро розкаялася, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, відшкодувала завдані збитки, має на утриманні малолітню дитину, та має задовільну характеристику за місцем проживання, суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень необхідно призначити останній покарання із застосуванням ч.1 ст.70, п.п. а-1 п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України у межах санкції ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України у виді позбавлення волі.

Крім цього, суд вважає за можливе, з вищезазначених підстав, відповідно до ст.. 75 КК України звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків.

При цьому, на думку суду, визначене покарання є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею кримінальних правопорушень.

Судом при призначенні покарання враховуються вимоги статті 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до роз`яснень пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року зі змінами, при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, також мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_4 не обирався.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді на майно, вилучене під час проведення досудового слідства підлягає скасуванню.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 374, 375 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, та призначити їй покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5(п`ять) років;

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1(один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, перевівши пробаційний нагляд в позбавлення волі за правилами, визначеними п.п. а-1 п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_4 не обирався.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 12.01.2024 року, на майно, вилучене під час проведення досудового слідства скасувати.

Речові докази по справі, а саме: банківську картку, емітовану АБ «УКРГАЗБАНК» за номером НОМЕР_1 , дійсну до 01/28, що перебуває в матеріалах кримінального - знищити; оптичний носій інформації DVD диск, на якому знаходиться копія відеозапису з камер відео спостереження приміщення Універсалу «Адмірал», який заходиться в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Балтський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченою та потерпілим в той же строк з моменту отримання його копії.

Копію вироку вручити обвинуваченій та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надіслати його копію потерпілому.

СУДДЯ