Справа № 950/989/23
Номер провадження 1-кп/950/42/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2024 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лебединського районного суду Сумської області кримінальне провадження № 0000031 від 18.02.2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лебедин, Сумської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

за ч. 1 ст. 121 КК України;

В С Т А Н О В И В:

В Лебединському районному суді перебуває на розгляді зазначене кримінальне провадження.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , мотивуючи клопотання тим, що він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину проти життя та здоров`я, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, на час розгляду справи наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, визначені ч. 1ст. 177 КПК України, він може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, для зміни їхніх показів на свою користь, вчинити інше кримінальне правопорушення, в той час як розгляд кримінального провадження не закінчено, а строк його тримання під вартою спливає 13.04.2024 року.

Також прокурор мотивував своє клопотання тим, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, так як йому вже обирався домашній арешт, який під час досудового слідства був змінений на більш суворий запобіжний захід.

Потерпіла та її представник в судовому засіданні підтримали клопотання прокурора в повному обсязі.

Обвинувачений в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою заперечив, вважає його занадто суворим, послався на те, що не має наміру порушувати покладених на нього процесуальних обов`язків, на виклики слідчого з`являвся вчасно, від явки до правоохоронних органів не ухилявся, негативного впливу на інших осіб, які беруть участь в справі не вчиняв і домашній арешт цілодобово забезпечить його належну процесуальну поведінку. Вважає, що при заміні цього запобіжного заходу на тримання обвинуваченого під вартою судом не було враховано всіх обставин справи.

Захисник проти задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою теж заперечив, вважає ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зазначені прокурором не доведеними в судовому засіданні і підтримав думку обвинуваченого в тій частині, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити перебування під цілодобовим домашнім арештом.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу суд, зокрема, враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зав`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого, наявність судимостей обвинуваченого.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Вислухавши прокурора, потерпілу та її представника, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника і вивчивши подане клопотання та матеріали справи, суд враховує, що за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, визначено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, що свідчить про ступінь суспільної небезпечності обвинуваченого та підвищує ризик того, що він може ухилитися від суду, так як відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою: для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, а небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Тому, не зважаючи на те, що тяжкість покарання не може бути єдиною підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд не може не взяти її до уваги.

Також суд не може не взяти до уваги ризику незаконного впливу на свідка та експерта, не допитаних в судовому засіданні, так як згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України показання від цих осіб отримуються на стадії судового розгляду усно шляхом безпосереднього допиту особи в судовому засіданні усіма сторонами кримінального провадження і суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового розгляду, або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Таким чином ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при первинному зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від зазначених осіб та дослідження їх судом в судовому засіданні.

Тому суд не може взяти до уваги доводи обвинуваченого та його захисника в тій частині, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, визначені при застосуванні запобіжного заходу, зокрема щодо можливості переховуватись від суду та незаконного впливу на свідків і експерта не були доведені в судовому засіданні, вважає, що на даний час вони існують, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою.

Також суд не може взяти до уваги доводи захисника та самого обвинуваченого в тій частині, що його належну процесуальну поведінку на даному етапі розгляду справи зможе забезпечити домашній арешт, чи інший, більш м`який запобіжний захід, так як в судове засідання не було надано доказів на підтвердження даної обставини.

Вказані обставини виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, а застосований відносно нього запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та складністю справи, кількості свідків, допитаних під час досудового слідства, обсягу наданих суду доказів і з врахуванням зазначених обставин на даний час не виходить за межі розумного строку.

При цьому суд враховує ту обставину, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_7 вчинено з застосуванням насильства та враховує вимоги п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, які дають право суду не визначати розміру застави у кримінальному провадженні.

За таких обставин суд дійшов до висновку про неможливість застосування домашнього арешту, застави, інших більш м`яких запобіжних заходів, не може взяти до уваги доводи щодозаміни запобіжного заходу та вважає за необхідне з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків продовжити ОСОБА_7 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів без визначення застави.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 178, 197, 199, 331, 371-372 КПК України;

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 задовольнити.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Лебедина, Сумської області, українцю, громадянину України, не одруженому, не працюючому, зареєстрованому та фактично проживаючому по АДРЕСА_1 , продовжити строк тримання під вартою у ДУ «Сумський слідчий ізолятор» на строк до 24 год. 23 травня 2024 року без визначення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, взятою під варту в той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_8