БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/770/24
Провадження № 1-кп/730/61/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2024 р. м.Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Борзнянського районного суду Чернігівської області в м. Борзні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000057 від 23.05.2024 року, з обвинувальним актом від 12.06.2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Мала Загорівка Ніжинського району Чернігівської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні дочку 2007 року народження, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що у кінці жовтня 2023 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи в с. Мала Загорівка Ніжинського району Чернігівської області на полі поблизу місцевого водного каналу виявив дикорослі рослини коноплі.

У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, виготовлення, зберігання та перевезення особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу для особистого вживання без мети збуту.

Діючи умисно, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне придбання, виготовлення, зберігання та перевезення особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, ОСОБА_4 вирвав декілька гілок з листям та верхівками вказаної дикорослої рослини коноплі, тим самим незаконно придбав та розпочав незаконно зберігати особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, для особистого вживання без мети збуту.

У подальшому ОСОБА_4 зірвані ним гілки дикорослої рослини коноплі з листям та верхівками переніс до нежилого господарського приміщення, що знаходиться по АДРЕСА_2 , де залишив їх сушитись на горищі, для подальшого власного вживання, без мети збуту.

23.05.2024 року близько 08:00 години працівниками поліції на блокпосту при в`їзді у м. Борзна Ніжинського району було зупинено автомобіль ВАЗ-21115, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , де при візуальній перевірці транспортного засобу у багажному відділенні було виявлено висушені фрагменти гілок з листям та верхівками рослин коноплі, які ОСОБА_4 незаконно перевіз з АДРЕСА_2 та у подальшому, у порядку ст. 237 КПК України вони були вилучені.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/125-24/6599-НЗПРАП від 27.05.2024 року, вилучені у ОСОБА_4 верхівкові частини та листя, наданої на експертизу речовини рослинного походження, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, маса якого, в перерахунку на висушену речовину, становить 385,1 г.

Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого, який, будучи допитаним в судовому засіданні, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, надав показання, підтвердив обставини його вчинення, викладені в установочній частині вироку, зокрема, в частині часу, місця та способу, щиро розкаявся у вчиненому.

Так, указав, що з молодих років вживає наркотичні засоби, а саме марихуану. Вважає, що в нього є вже залежність від неї, але до лікаря не звертався, бо не вважає за потрібне. Що стосується кримінального правопорушення, то він дійсно на полі біля свого села знайшов коноплю, яку зірвав та залишив собі для вживання. Коли його зупинили працівники поліції, він все у добровільному порядку видав. Зазначив, що все викладене в обвинувальному акті він підтримує, додати немає чого.

Але, додатково відповідаючи на запитання суду, ОСОБА_4 пояснив також таке. Коноплю, яку він знайшов, насправді посадив він сам. На полях, де вирощують кукурудзу, біля стовпів, є місце, де врожай не росте. Саме на цьому місці він й посадив рослини коноплі. Посадив приблизно кущів з десяток. Насіння в нього було, бо він давно вживає наркотичні засоби. Загалом, він за кущами не доглядав, оскільки вони ростуть самі. Він знав, коли приблизно треба зривати ці кущі, що й зробив, коли останні дозріли. ОСОБА_5 зазвичай зберігає у горищі у будинку, який знаходиться поруч із будинком його бабусі та який є покинутим, по АДРЕСА_2 . У день, коли він видав поліції коноплю, він дійсно віз цілий мішок до себе додому, оскільки хотів коноплю вжити. При цьому зазначив, що вживає коноплю як самостійно, так й з друзями, які до нього приходять, та вони разом вживають коноплю у сараї, який знаходиться у його домоволодінні. Буває, що його пригощають коноплею друзі, але частіше їх пригощає він сам. Буває, що вони вживають коноплю вдвох, втрьох, але буває, коли збирається й більше людей. Зазначив, що працівникам поліції розказав про таких друзів та відповів на усі питання, що цікавило слідство, нічого не скриває.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, обвинувачений просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення цього кримінального правопорушення, оскільки повністю погоджується з встановленими обставинами.

Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У цьому випадку, повне визнання вини, не заперечення обвинуваченим фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації своїх дій, правильне розуміння та усвідомлення змісту обставин діяння, в якому він обвинувачується, правових наслідків розгляду за спрощеною процедурою, а також відсутність сумнівів у добровільності позиції щодо усвідомлення останнім цих обставин є передумовами для здійснення розгляду провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за обставин встановлених судом.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки він вчинив незаконне придбання, виготовлення, зберігання та перевезення наркотичного засобу без мети збуту.

У даному провадженні суд провів розгляд виключно в межах пред`явленого обвинувачення прокурором.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.

Обставини, про які повідомив обвинувачений, погіршують його становище, а тому, суд позбавлений можливості сам вийти за межі пред`явленого обвинувачення.

При цьому, прокурор не скористався своїм правом на зміну обвинувачення.

Однак, суд вважає, оскільки пояснення обвинуваченого свідчать про можливе вчинення іншого кримінального правопорушення, про вказане повідомити ВП № 3 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області та Ніжинську окружну прокуратуру.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, яке полягає у визнанні у суді обставин, регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України, щодо події кримінального правопорушення, у т.ч. її час, місце, спосіб учинення та активне сприяння розкриттю злочину.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася (див. п. 3 ПП ВСУ від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне, визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого (див. постанови ККС ВС від 22.03.2018 у справі № 759/7784/15-к; від 09.10.2018 року у справі № 756/4830/17-к).

Обвинувачений висловив щирий жаль з приводу учинених ним дій та осуд своєї поведінки.

Активне сприяння у встановленні обставин, регламентованих ст. 91 КПК України, яке виразилось у тому, що обвинувачений повно та всебічно розповів про обставини, які мали місце у той час, про подальшу долю викраденого майна, та тим самим активно та відкрито сприяв суду у встановленні обставин, регламентованих ст. 91 КПК, тобто розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; має постійне місце проживання, невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (раніше не судимий, працює, хоча й не офіційно, стан здоров`я, сімейний стан), що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті виражає допустимі соціальні зв`язки; позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого до вчиненого; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій, та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді пробаційного нагляду, оскільки суд переконаний, що, відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду, згідно ч. 2 ст. 59-1 КК України, такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 59-1 КК України суд може покласти на засудженого до пробаційного нагляду обов`язок працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу), а також виконувати заходи передбачені пробаційними програмами.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду, згідно з ч. 1 ст. 49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

На думку суду, таке покарання у вигляді пробаційного нагляду, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винної, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину, так як категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Підстав для вирішення питань, пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого, немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників процесу та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Відповідно до частини 2 статті 124 Кримінального процесуального кодексу України з обвинуваченого належить стягнути на користь Державного бюджету України процесуальні витрати на залучення експерта.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Арешт майна у кримінальному провадженні не накладався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду.

На підставі ч.ч. 2, 3 ст. 59-1 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконати заходи, передбачені пробаційними програмами «Зміна прокримінального мислення» та «Попередження вживання психоактивних речовин».

Строк відбуття покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_4 , на підставі ч. 1 ст. 49-2 КВК України, обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи судової хімічної експертизи матеріалів, речовин і виробів в сумі 1893,20 грн. (а.п. 33).

Речові докази: канабіс масою 385,1 гр., що знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів ВП № 3 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, - знищити (а.п. 40-41).

Копію вироку (враховуючи пояснення обвинуваченого) направити до ВП № 3 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області та Ніжинської окружної прокуратури для відома.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд Чернігівської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Сторони мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1