Справа № 538/521/24
Провадження № 1-кп/538/101/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2024 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

розглянувши в ході підготовчого судового засідання у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Лохвиці кримінальне провадження № 0000162, зареєстрованому у ЄРДР 01 березня 2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Скоробагатьки Лохвицького району Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючого оператором в ТОВ "Люкспромгаз", військовозобов"язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, суд -

в с т а н о в и в :

Судом встановлено, що в жовтні 2022 року, точний час в ході досудового слідства встановити не надалося можливим, у лісовій смузі поблизу села Андріяшівка, Роменського району, Сумської області, під час збирання грибів. ОСОБА_5 знайшов згорток паперу, в середині якого виявив металевий предмет зеленого кольору, зовні схожий на корпус ручної

осколкової гранати Ф-1 та металевий предмет зовні схожий на запал до неї.

Далі, ОСОБА_5 , керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на залишення гранати собі, діючи незаконно, умисно, у зв`язку із тривалою дією на території України воєнного стану (Закон України від 24 лютого 2022 року №2102-1Х "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні") достовірно знаючи, що знайдена ним граната Ф-1 є боєприпасом, в порушення положень Додатку №1, затвердженого пунктом 1 Постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 року № 2471-12 «Про право власності на окремі види майна», п. 2.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 року № 622, оскільки вищевказана граната та запал до неї відноситься до видів майна, що не може

перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, та не є предметами, щодо яких може бути надано дозвіл МВС України, а тому доступ до цих предметів сторонніх осіб є значною загрозою інтересам держави та безпеки громадян, підняв із землі знайдену гранату та запал до неї, та тримаючи

їх в руках, в паперовому згортку переніс та розмістив в багажному відділення власного автомобіля марки Renault Megane синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в ніші під ковриком, тим самим незаконно придбав, переніс вказаний вибуховий пристрій та почав його зберігати без передбаченого законом дозволу.

01.03.2024 року, приблизно о 09 год. 30 хв., під час руху ОСОБА_5 на власному автомобілі марки Renault Megane синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці Роменській в с. Юсківці, Миргородського району, Полтавської області, він був зупинений працівником поліції Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, який ніс службу на дорожньому укріпленому контрольно-пропускному пункті, та у багажному відділенні вказаного автомобіля, в ніші під ковриком, виявлено та вилучено металевий предмет зеленого кольору, зовні схожий на корпус ручної осколкової гранати Ф-1 та металевий предмет зовні схожий на запал до неї, які згідно з висновку судової вибухо-технічної експертизи № СЕ-19/117-24/3796-ВТХ від 05.03.2024 року, є відповідно корпусом ручної осколкової гранати Ф-1, спорядженим всередині, який містить вибухову речовину тротил масою 55-60 г, та уніфікований запал ручної гранати модернізований УЗРГМ, та які у своїй сукупності у разі поєднання в єдину конструкцію відносяться до категорій вибухових пристроїв (боєприпасів).

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України як придбання, носіння, зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Під час досудового розслідування між прокурором Лохвицького відділу Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_4 , 25 березня 2024 року укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_5 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_4 , визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідної даної угоди, обвинувачений ОСОБА_5 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_4 , та прокурор Лохвицького відділу Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. Враховуючи, що виправлення ОСОБА_5 можливе без реального відбування покарання, сторони узгодили звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому. Сторони просять затвердити угоду.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим віднесений до тяжкого, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. ч. 4, 5 ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, -

з а с у д и в :

Затвердити у кримінальному провадженні № 0000162 від 01.03.2024 року угоду про визнання винуватості від 25 березня 2024 року між прокурором Лохвицького відділу Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 25.03.2024 року покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від покарання звільнити, якщо у встановлений випробувальний термін 1 (один) рік він не скоїть нового злочину і виконає покладені на нього зобов`язання.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази - уніфікований запал ручної гранати модернізований УЗРГМ та корпус ручної осколкової гранати Ф-1, споряджений всередині, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Відділення поліції № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за

адресою: Полтавська область. Миргородський район, м. Лохвиця, вул .Гоголя, 19 - знищити.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави - Полтавський НДЕКЦ МВС України витрати по справі за проведення експертизи в розмірі 2271 грн 84 коп.

Цивільний позов не заявлений.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1