Провадження №: 1-в/336/142/2024

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 травня 2024 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , ,

розглянувши клопотання прокурора шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_3 про зміну покарання у відповідності до п.23 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень КК України» відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тещанка Мелітопольського району Запорізької області, громадянина України, з середньою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2023 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді арешту строком на один місяць,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про заміну покарання відносно засудженого ОСОБА_4 у відповідності до п.23 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень КК України».

В клопотанні зазначено, що вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2023 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у вигляді арешту строком на один місяць. Вирок набув чинності 2 берерзня 2024 року та направлений до відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області для виконання.

28 березня 2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України» щодо удосконалення видів кримінальних покарань», яким внесено зміни до ст. 60 КК України, у відповідності до якої покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого військовослужбовця в умовах ізоляції на гауптвахті.

З наведеного випливає, шо покарання у виді арешту, що полягало в триманні засудженого в умовах ізоляції протягом певного строку, з набранням вказаним Законом чинності припинено, а арешт в розумінні Закону № 3342-IX від 23.08.2023 року може бути застосований лише до спеціального суб"єкта, яким є військовослужбовець.

Відповідно до п. 23 розділу II «Прикінцевих та перехідних положень» КК України з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України» щодо удосконалення видів кримінальних покарань» засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, невідбуту частину покарання належить замінити на інший вид покарання відповідно до ст. 72 цього Кодексу.

У зв"язку з викладеним просить замінити засудженому ОСОБА_4 покарання у виді арешту строком на один місяць покаранням у виді пробаційного нагляду строк в 60 днів із покладанням на засудженого обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала, просила про його задоволення.

Засуджений у судове засідання не з`явився, сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив, що в силу ст. 539 КПК України не перешкоджає вирішенню цього процесуального питання у відсутність ОСОБА_4 .

Дослідивши матеріали клопотання, суд доходить висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

За приписами п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати, зокрема, питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 74 КК України, .

28 березня 2024 року набрав чинності Закон України №3342-IХ від 23.08.2023 року «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань», яким внесено зміни до ст. 60 КК України, а також до ч. 1 ст. 309 КК України, санкція в редакції згаданого Закону не передбачає покарання у виді арешту, проте містить покарання у виді пробаційного нагляду.

Виходячи зі змісту ст. 51 КК України, покарання у виді пробаційного нагляду є більш м`яким покаранням по відношенню до арешту та до обмеження волі, яке також передбачено санкцією ч. 1 ст. 309 КК України.

Згідно ч.1 ст.59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України, суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що суд може покласти на засудженого до пробаційного нагляду обов`язки: 1) використовувати електронний засіб контролю і нагляду та проживати за вказаною у рішенні суду адресою; 2) дотримуватися встановлених судом вимог щодо вчинення певних дій, обмеження спілкування, пересування та проведення дозвілля; 3) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу); 4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою; 5) пройти курс лікування від наркотичної, алкогольної залежності, розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб.

За загальним правилом, встановленим частиною 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Але відповідно до ч.1 ст.5 КК України, яка внормовує дію закону про кримінальну відповідальність у часі, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

За положеннями ч. 1 ст. 74 КК України, звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» №3342-IХ від 23.08.2023 року розділ ІІ Прикінцевих та перехідних положень КК доповнений новим пунктом 23, згідно з яким з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, замінити невідбуту частину покарання на інший вид покарання відповідно до статті 72 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 72 КК України, яка містить правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув"язнення, одному дню арешту відповідають два дні обмеження волі або три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт або два дні пробаційного нагляду.

Як зазначено, вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2023 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді арешту строком на один місяць.

Оскільки Закон України від 23.08.2023 № 3342 «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» поліпшує становище засудженого, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід замінити покарання у вигляді арешту на пробаційний нагляд відповідно до ст. 72 КК України, виходячи з того, що одному дню арешту відповідають два дні пробаційного нагляду, з покладанням обов`язків, передбачених ч.и2 ст.59-1 КК України.

Керуючись ст.5, ст.74, п.23 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень КК України,ст.ст. 370, 372, 537,539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_3 про заміну покарання задовольнити.

Замінити засудженому ОСОБА_4 покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2023 року у виді тридцяти днів арешту покаранням у виді пробаційного нагляду строком на шістдесят днів з покладанням обов`язків, передбачених ст.59-1 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи та навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбуття покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати засудженому ОСОБА_4 з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1