Справа № 451/610/24
Провадження № 1-кп/451/89/24
ВИРОК

іменем України

28 травня 2024 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

Справа № 451/610/24

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів матеріали кримінального провадження за № 0000043 від 03.04.2024 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Журавники Горохівського району Волинської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, військовозобов`язаного, працюючого трактористом у ФГ «Галстедан», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27- ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

де сторонами виступають з боку:

обвинувачення - прокурор ОСОБА_4

захисту - обвинувачений ОСОБА_3

за участю прокурора, обвинуваченого

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 у січні 2024 року, у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, маючи умисел на пособництво у виготовлені завідомо підробленого іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, а саме посвідчення водія, бланк якого затверджений Постановою КМУ № 844 «Про затвердження зразків бланків і технічних описів бланків національного та міжнародного посвідчень водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, тимчасового реєстраційного талона транспортного засобу та зразка розпізнавального автомобільного знаку України та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» від 16.09.2020, та виконуючи пособницькі дії в підробленні такого документу, що видається установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою подальшого його використання, знайшовши в Інтернет - мережі оголошення про виготовлення документів, після чого особисто надав невстановленій особі, свої анкетні дані, фотокартку з власним зображенням, які були необхідні для виготовлення підробленого документу, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 16.02.2024, ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке він залишив при собі з метою подальшого використання підробленого документу.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України - пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою його використання.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 - 03.04.2024 близько 09:00 год. в АДРЕСА_2 керуючи автомобілем марки «Ауді А4», реєстраційний номер НОМЕР_2 був зупинений працівниками відділу реагування патрульної поліції Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області та діючи умисно, свідомо передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи настання таких, з метою уникнення відповідальності за керування транспортним засобом без відповідних документів на право керування таким транспортним засобом, на законну вимогу поліцейського, надав підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 16.02.2024 - ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим використав завідомо підроблений документ.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27- ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав у повному обсязі. Зокрема пояснив, що у січні 2024 року натрапив в Інтернеті на оголошення про виготовлення документів та зв`язався з невстановленою особою для уточнення інформації, оскільки хотів отримати категорію на можливість керувати «фурою», після чого надав свої анкетні дані та фотокартку із власним зображенням, повідомив адресу свого проживання та згодом, а саме у лютому 2024 отримав через маршрутне таксі посвідчення водія, яке видано на його прізвище.

Щодо використання завідомо підробленого документа пояснив, що дійсно 03.04.2024 близько 09:00 год. в АДРЕСА_2 керуючи автомобілем марки «Ауді А4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , був зупинений працівниками поліції, які попросили його показати документи, а саме посвідчення водія, на що він відповів згодою та надав посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане на його ім`я. При перевірці даного посвідчення працівники поліції виявили, що воно не значиться ні в одній базі МВС України та викликали на місце події дізнавача сектору дізнання. Після цього він пояснив, що дане посвідчення він замовив через Інтернет. Вказав, що він розумів незаконність прийнятого рішення, однак йому було потрібне посвідчення водія вищої категорії.

Судом з`ясовано, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, правильно розуміє зміст фактичних обставин пред`явленого йому обвинувачення, сумнівів у добровільності його позиції немає.

В судовому засіданні учасники судового провадження не заперечили проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, сторонам було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, тому суд за даних обставин визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків ґрунтується на даних у судовому засіданні показаннях самого обвинуваченого яким суд надає віри, оскільки такі є послідовними, логічними, не містять суперечностей, і тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості, а також на досліджених матеріалах кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27- ч. 1 ст. 358 - пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою його використання доведена повністю; також доведена повністю вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

В даній справі, суд, призначаючи покарання ОСОБА_3 при виборі останньому заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66,67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

Відповідно до положень ст. 50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно із ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; відповідно положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 27- ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1 ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття, яке в свою чергу знайшло прояв у тому, що обвинувачений дійсно жалкує про вчинене і готовий понести призначене судом покарання, а також активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він раніше не судимий, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, характеризується позитивно, працевлаштований.

При таких обставинах, суд вважає, що покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкцій ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу, та на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді штрафу, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та відповідає загальним засадам призначення покарання. Крім того, судом ураховано позицію прокурора, висловлену в судових дебатах, щодо можливого призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу.

Цивільний позов не заявлений.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до норми частини девятої ст. 100 КПК України, про що зазначити в резолютивній частині цього вироку.

Питання про скасування арешту на майно накладеного на підставі ухвали слідчого судді Радехівського районного суду Львівської області від 04.04.2024 вирішити в порядку ч.4 ст. 174 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374, 615 КПК України, суд -

ухвалив :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27- ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи (висновок експерта № СЕ-19/114-24/7747-ДД від 10.04.2024 ) 3029,12 грн.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Радехівського районного суду Львівської області від 04.04.2024 - скасувати.

Речові докази: - оптичний диск із нагрудної камери поліцейського, який містить три відео файли та згідно постанови про визнання предмета речовим доказом від 29.04.2024 визнаний речовим доказом та зберігається при матеріалах кримінального провадження зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_3 , яке згідно постанови про визнання предмета речовим доказом від 03.04.2024 визнаний речовим доказом та передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів до ВП № 1 Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області знищити;

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Радехівський районний суд Львівської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Вирок виготовлено в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

Головуючий суддяОСОБА_5