ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/76/24 Справа № 694/437/24 Категорія: ст. 181 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 22.02.2024, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с. Вільхівчик Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, українця,

громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , не працюючого,

раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень,

передбачених ч. 4 ст.296, ч. 1 ст. 345 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово із застосуванням електронних засобів контролю строком на 58 діб до 19.04.2024 включно з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, -

в с т а н о в и в :

ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 22.02.2024 у клопотання старшого слідчого слідчого відділу Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області майора поліції ОСОБА_8 , погоджене начальником Лисянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000203 від 19.02.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задоволено частково. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово із застосуванням електронних засобів контролю строком на 58 діб до 19.04.2024 включно з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Мотивуючи прийняту ним ухвалу, слідчий суддя вказав на наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю, який зможе запобігти імовірному ризику переховування від органів досудового розслідування та суду як і впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, врахувавши при цьому особу підозрюваного.

Не погоджуючись з такою ухвалою слідчого судді прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи рішення слідчого судді незаконним через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог КПК України, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про обрання стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19.04.2024.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує, що ОСОБА_7 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких. За місцем проживання підозрюваного проведено обшук, виявлено та вилучено предмети зовні схожі на гранати, запали до них та речовини зеленого кольору рослинного походження та пристрій для їх вживання. По вилучених речовинах та пристроях наразі тривають експертизи, однак слідчим суддею не надано оцінки характеру поведінки підозрюваного. Зокрема, судом не враховано, що дане кримінальне правопорушення вчинено в умовах воєнного стану в той час як на передовій існує потреба у боєприпасах, що суттєво підсилює ступінь суспільної небезпеки. З огляду на викладене прокурор вважає, що слідчий суддя належним чином не обґрунтував та не вмотивував прийняте рішення.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення самого підозрюваного, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частинами 1, 2, 6 статті 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000203 від 19.02.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч.1 ст. 345 КК України з фабулою згідно витягу з ЄРДР: «19.02.2024 близько 17.30 год. поблизу с. Вільхівчик Селищенської ТГ Звенигородського району Черкаської області особа на прізвище ОСОБА_7 (повні анкетні дані встановлюються) тримаючи в руках предмет схожий на бойову гранату та демонструючи її оточуючим, погрожував застосувати її підірвати тим самим погрожував вбивством працівникам поліції Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 та ОСОБА_10 » за - ч.1 ст. 345 КК України та з фабулою: «19.02.2024 поблизу с. Вільхівчик Селищенської ТГ Звенигородського району Черкаської області невстановлені особи перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння погрожували заявнику, а після цього особа на прізвище ОСОБА_7 (повні анкетні дані встановлюються) тримаючи в руках предмет схожий на бойову гранату та демонструючи її оточуючим, погрожував застосувати її» за ч. 4 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, якщо вони вчинені із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

20.02.2024 ОСОБА_7 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України.

20.02.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 345 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, підтверджується зібраними доказами в кримінальному провадженні та доданими до клопотання, зокрема: даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_10 від 20.02.2024; даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_9 від 20.02.2024; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 20.02.2024; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 20.02.2024; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 20.02.2024; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_14 від 20.02.2024; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_15 від 20.02.2024; даними протоколу обшуку від 19.02.2024 року; іншими матеріалами кримінального провадження.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, на основі наданих органом досудового розслідування матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив це клопотання про застосування запобіжного заходу разом з матеріалами, які його обґрунтовують, та правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні органу досудового розслідування та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочинів, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні органу досудового розслідування докази у ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296 та ч. 1 ст.345 КК України.

Отже вимоги ч.2 ст.177 КПК України про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, як підстави для застосування запобіжного заходу, слідчим суддею виконано належним чином.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, апеляційний суд вважає, що вони також є обґрунтованими, зокрема, доводи щодо наявності ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, ризик впливу на свідків.

При цьому апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, що ризику імовірного впливу на свідків можливо запобігти шляхом покладення на підозрюваного обов`язку не спілкуватися зі свідками у вказаному кримінальному провадженні, ризик можливого переховування від органів досудового розслідування та суду можна зменшити шляхом перебування під домашнім арештом цілодобово із застосуванням засобів електронного контролю.

Так, ні в клопотанні, ні в апеляційній скарзі, ні в судовому засіданні стороною обвинувачення не наведені обставини та не надані докази, які б підтверджували наявність ризиків, які викликають необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 саме найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, на час розгляду справи за цим клопотанням, стороною обвинувачення не наведені об`єктивні дані, які б свідчили, що підозрюваний свідомо перешкоджав слідству чи продавжував вчиняти протиправні дії.

Отже доводи апеляційної скарги прокурора, що слідчий суддя не врахував всіх обставин та не вмотивував належним чином свої висновки про відсутність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не оцінив обставини, на які послався слідчий та прокурор у клопотанні та на додані до клопотання документи в їх сукупності з точки зору їх достатності та взаємозв`язку спростовуються змістом самої ухвали слідчого судді. Так, слідчим суддею були заслухані пояснення прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника для з`ясування обставин, що мають значення при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, які були оцінені слідчим суддею в сукупності та стали підставою для прийняття відповідного судового рішення.

Доводи апеляційної скарги прокурора зводяться до незгоди з прийнятим процесуальним рішенням, оскільки слідчим суддею об`єктивно встановлено існування обставин, які виправдовують застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням засобу електронного контролю в сукупності з даними про його особу й підтверджують на даному етапі кримінального провадження обґрунтованість застосованого запобіжного заходу та висновків слідчого судді не спростовують.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на виявлення та вилучення за місцем проживання підозрюваного предметів зовні схожих на гранати, запали до них та речовини зеленого кольору рослинного походження і пристрій для їх вживання не приймаються до уваги, оскільки це не є предметом доказування у даному кримінальному провадженні та за даними фактами підозру ОСОБА_7 не пред`явлено.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Згідно п.1 ч.3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З урахуванням викладеного, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми доказами, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення, а ухвала слідчого судді від 22.02.2024 має бути залишена без змін.

Керуючись ст.ст. 177, 181, 193, 194, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 22.02.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю строком на 58 діб до 19.04.2024 включно з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді