СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/2096/24 ун. № 759/141/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі ініціатора відводу - потерпілого ОСОБА_3 , провівши розгляд заяви останнього у межах судового провадження № 759/141/23 за обвинувальним актом стосовно обвинувачених ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 397 КК України, ОСОБА_5 - за ч. 2 ст. 397 КК України, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - за ч. 2 ст. 365 КК України про відвід головуючої у справі судді ОСОБА_8 , -

сторони: прокурор ОСОБА_9 , обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , їх захисники ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , інші учасники провадження: потерпілий ОСОБА_16 , його представник - ОСОБА_17 , -

В С Т А Н О В И В :

У межах даного судового провадження потерпілий ОСОБА_18 22 березня 2024 року заявив відвід судді ОСОБА_8 , мотивуючи явно, як вважає потерпілий, упередженим, необ`єктивним та некомпетентним ставленням судді до виконання своїх обов`язків головуючої у справі. Зокрема, посилаючись на міжнародні стандарти професійної поведінки суддів, потерпілий відвід обґрунтовує тим, що: а) суддя вступила у змову із неповноважними захисниками обвинувачених з метою затягування розгляду справи, задовольняючи не засвідчені (без електронного цифрового підпису) їх та прокурора клопотання про відкладення слухання справи, при цьому не вжила заходів реагування на факти неповажних причин неприбуття обвинувачених, захисників та прокурора до суду; б) суддя поза межами своїх повноважень відмовила у направлення даного судового провадження до апеляційного суду з метою визначення підсудності іншому суду; в) суддя підтримує особисті та службові стосунки з обвинуваченою ОСОБА_5 , яка тривалий час працює дізнавачем Святошинського УП ГУНП в м. Києві.

Вказана заява про відвід передана для розгляду 22 березня 2024 року.

Обвинувачені, їх захисники, прокурор, представник потерпілого участь в розгляді заявленого відводу не взяли. Суддя ОСОБА_8 пояснень щодо заявленого відводу не надавала.

Суддя розглянув відвід, вважаючи, що відсутність при цьому інших учасників провадження не є перешкодою через їх не обов`язкову участь.

Потерпілий повністю підтримав заявлений відвід і просив його задовольнити з мотивів в ньому наведених, уточнивши, що сукупність вказаних порушень, їх спрямованість та вплив на перебіг слухання справи, з одного боку, та значний досвід судді, з іншого, створили з часом стійке переконання про упередженість судді ОСОБА_19 .

Проаналізувавши вказану заяву про відвід судді, всі матеріали провадження, суддя вважає за необхідне залишити вказану заяву про відвід без задоволення з таких підстав.

По-перше. Вказаний обвинувальний акт стосовно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надійшов до суду 06 січня 2023 року.

Як видно зі справи, суддя ОСОБА_20 в межах своїх процесуальних повноважень, визначених результатами авторозподілу справ, 09 січня 2023 року, тобто в межах 5-ти денного строку, ухвалила рішення про призначення підготовчого судового засідання на 23 січня 2023 року (т. 1 а. 71, 77).

Дійсно, у подальшому мало місце багаторазове відкладення підготовчого судового засідання (з 23 січня 2023 року - через хворобу обвинуваченої, 17 лютого 2023 року - через сімейні обставини захисника та хворобу обвинувачених, 02 березня 2023 року - через сімейні обставини обвинуваченого, 14 березня 2023 року - через хворобу обвинуваченої, 12 квітня 2023 року - через службову необхідність обвинуваченої, 25 квітня 2023 року - через хворобу обвинуваченого та захисника, 04 травня 2023 року - за клопотанням прокурора, 15 травня 2023 року - через зайнятість захисника в іншій справі, за клопотанням представника потерпілого та прокурора, 29 травня 2023 року - через повітряну тривогу, 09 червня 2023 року - через зайнятість захисника в іншій справі, 22 червня 2023 року - через надання можливості сторонам ознайомитися з поданими клопотаннями, 10 липня 2023 року - через зайнятість захисників в іншій справі).

Підготовче судове засідання вдалося повноцінно провести 04 серпня 2023 року, про що свідчить ухвала суду (т. 2 а. 145-148). Натомість, судові засідання судом призначалися регулярно, про місце, дату та час їх проведення сторони та інші учасники провадження завчасно були поінформовані, а відкладалися ці засідання за клопотанням сторін, а не через бездіяльність суду. Суддя жодного разу не виступала ініціатором відкладення слухання справи чи зняття її з розгляду. Виключно дискрецією суду охоплюється визнання причин неприбуття учасників до суду поважними чи неповажними, незгода з рішеннями суду з цього приводу, як і з інших питань не може бути підставою для відводу судді, що їх ухвалював.

16 серпня 2023 року судове засідання також було повноцінним. Далі знову мали місце відкладення слухання справи за клопотаннями прокурора, захисників, представника цивільного відповідача та через повітряну тривогу (25 вересня, 04 та 10 жовтня, 01, 13 та 27 листопада, 18 та 25 грудня 2023 року, 09 січня 2024 року та ін.), проте, судове провадження вже перебуває на стадії судового розгляду - в робочому порядку досліджуються долучені прокурором письмові докази, наступне судове засідання заплановане на 10 квітня 2024 року.

Оцінюючи всі вказані факти через призму ознак можливого упередженого ставлення до потерпілого з боку головуючої у справі, які могли б мати очевидний характер для будь-якого пересічного спостерігача, суддя констатує відсутність таких ознак, навіть, на рівні припущення.

Доводи про нібито змову судді із обома сторонами провадження з метою затягування розгляду справи є нічим непідтвердженим власним оціночним судженням потерпілого, який вправі вимагати від суду у судовому рішенні по суті справи правової оцінки дотримання принципу розумності строків судового провадження, в тому числі і в контексті перевірки добросовісного виконання його учасниками свого обов`язку прибувати за викликом до суду.

Що ж стосується процесуальних повноважень захисників у даному провадженні, то вони, судячи з матеріалів справи, були підтверджені під час досудового розслідування та набули свого окремого підтвердження і на час судового провадження, а тому посилання потерпілого на те, що суддя ухвалювала рішення на підставі клопотань не повноважних осіб є надуманим. Будь-яке незаконне втручання в діяльність захисника чи перешкоджання у здійсненні ним функцій захисту переслідується за законом (ст. 397 КК). У свою чергу, є кримінально караним і представництво в суді без повноважень, натомість доказів ініціації належної перевірки таких обставин потерпілим не надано.

Щодо неналежного оформлення у справі звернень/повідомлень/заяв/клопотань до суду сторін провадження з використанням системи електронного документообігу (без ЕПЦ), то зауваження з цього приводу ініціатора відводу є слушними, проте формальний характер таких порушень з боку суду, який приймав такі документи до уваги, усунутий авторизацією авторів цих документів під час судових засідань, відтак не може бути легітимною підставою для відводу судді.

По-друге. 17 лютого 2023 року ухвалою суду було відмовлено в задоволенні клопотання потерпілого про направлення справи на розгляд до Голосіївського або Солом`янського райсудів м. Києва (т. 1 а. 93-95, 98-101). Дійсно, до компетенції суду першої інстанції не належить вирішення питання про зміну підсудності кримінального провадження, що надійшло на його розгляд, і таке рішення Святошинським райсудом під головуванням судді ОСОБА_8 не приймалося. Ініціювати розгляд такого питання можуть самостійно сторони та потерпілий, подавши клопотання, а також і суд, подавши відповідне подання до суду апеляційної інстанції. У даному випадку, як вбачається зі змісту ухвали Святошинського райсуду м. Києва від 17 лютого 2023 року та наявних матеріалів судового провадження, суд за поданим потерпілим клопотанням про зміну підсудності не знайшов підстав для звернення до суду апеляційної інстанції з власним поданням, проте вказане клопотання потерпілого було предметом розгляду судом апеляційної інстанції та в його задоволенні також було відмовлено (ухвала від 01 березня 2023 року, номер провадження: 11-п/824/140/2023).

По-третє. Обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, викладені в ст. 75 КПК України. Як вже встановлено судом, про жодну з них потерпілий не вказав. Припущення у заяві потерпілого як підстави для відводу судді про те, що суддя може бути знайома з обвинуваченою ОСОБА_5 - працівником ВД Святошинського УП ГУНП в м. Києві, не ґрунтуються на вимогах ст. 75 КПК України. Сам по собі факт знайомства осіб між собою зовсім не свідчить про наявність між ними якихось особливих стосунків, саме які й можуть викликати сумніви в неупередженості одного з них як судді по відношенню до іншого, а відтак бути підставою для відводу чи самовідводу. Ініціатору відводу цілком зрозуміло, що будь-який суддя має обмежену територіальну юрисдикцію, а тому сам по собі факт його проживання в межах цієї території, відтак неминучі соціальні контакти з іншими мешканцями громади, не можуть бути підставами для відводів, якщо ці контакти не набули вказаного особливого значення. Твердження потерпілого про нібито особливі особисті (позаслужбові) стосунки судді з обвинуваченою є не підтвердженим навіть на мінімальному рівні припущення, підстави для такого роду заяв стверджувального характеру нічим не обґрунтовані. Про наявність таких особливих стосунків з обвинуваченою ОСОБА_5 суддею не заявлено шляхом заяви про самовідвід. Останнє є ключовим, оскільки саме суддя несе відповідальність за приховані факти особистого життя, які можуть вплинути на її об`єктивність під час відправлення правосуддя.

Що ж стосується ймовірних службових стосунків судді Святошинського райсуду м. Києва ОСОБА_8 із працівниками Святошинського УП ГУНП в м. Києві в цілому, то вони не можуть бути предметом обговорення в контексті заявленого відводу, оскільки їх природа є вочевидь легітимною, як власне і процесуальні стосунки будь-якого судді - головуючого у судовій справі з іншими її учасниками, в тому числі, у даному випадку і з самим потерпілим.

Приймаючи до уваги наведене, а також і те, що потерпілим будь-яких конкретних доказів про те, що існують обставини, які викликають обґрунтований сумнів в неупередженості судді ОСОБА_8 не встановлено, керуючись ст. ст. 75, 80, 81, 369-372 КПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви потерпілого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_8 - головуючої у судовому провадженні № 759/141/23 за обвинувальним актом стосовно обвинувачених ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 397 КК України, ОСОБА_5 - за ч. 2 ст. 397 КК України, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - за ч. 2 ст. 365 КК України.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, набирає законної сили негайно.

СУДДЯ ОСОБА_1