Справа № 375/37/24
У Х В А Л А

04 березня 2024 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за № 0000006, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України про арешт тимчасово вилученого майна,-

У С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 погоджене начальником Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за № 0000006, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 січня 2024 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України про арешт тимчасово вилученого майна.

Обґрунтовуючи клопотання, дізнавач зазначає, що 12.01.2024 до ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області надійшло повідомлення від працівників СРПП ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області про те, що 12.01.2024 близько 18:35 год. в смт Рокитне, Білоцерківсього району, Київської області по вул. Телешівська під час огляду особистих речей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , було виявлено порошкоподібну речовину білого кольору, яка зовні схожа на амфетамін, яку останній зберігав, для власного вживання без мети збуту.

Виїздом на місце події 12.01.2023 о 18 год. 02 хв. в смт Рокитне, Білоцерківсього району, Київської області по вул. Телешівська, під час огляду салону автомобіля марки З АЗ 1102, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за письмовою згодою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено згорток з фольги з вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, яка зовні схожа на амфетамін, яку було поміщено до спецпакету WAR 0072499 та в подальшому вилучено до відділення поліції № 1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області.

За даним фактом 12.01.2024 внесено відомості до ЄРДР за №0000006 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за фактом незаконного придбання та зберігання наркотичної речовини без мети збуту.

Враховуючи викладене, порошкоподібна речовина в згортку з фольги, яка поміщена до спецпакету WAR 0072499, відповідно до вимог п. 7 ст. 237, ч. 2 ст. 168 КПК України з моменту вилучення є тимчасово вилученим майном.

В ході проведення огляду встановлено, що вищевказана порошкоподібна речовина в згортку з фольги, яка поміщена до спецпакету WAR 0072499, має доказове значення у кримінальному провадженні № 0000006 від 12.01.2024 року, оскільки зберіг на собі сліди вчиненого злочину.

В зв`язку вищевикладеним та з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, яке зберегло на собі сліди злочину, виникла необхідність у застосуванні до тимчасово вилученого майна такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав та просив задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Проаналізувавши вищенаведені обставини, вивчивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що на час розгляду клопотання є достатньо підстав вважати, що вилучене майно, на яке дізнавач просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Так, в ході судового розгляду встановлено, що сектором дізнання відділення поліції №1 Білоцерківського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000006, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.01.2024 року, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.01.2024 до ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області надійшло повідомлення від працівників СРПП ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області про те, що 12.01.2024 близько 18:35 год. в смт Рокитне, Білоцерківсього району, Київської області по вул. Телешівська під час огляду особистих речей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , було виявлено порошкоподібну речовину білого кольору, яка зовні схожа на амфетамін, яку останній зберігав, для власного вживання без мети збуту.

Виїздом на місце події 12.01.2023 о 18 год. 02 хв. в смт Рокитне, Білоцерківсього району, Київської області по вул. Телешівська, під час огляду салону автомобіля марки З АЗ 1102, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за письмовою згодою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено згорток з фольги з вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, яка зовні схожа на амфетамін, яку було поміщено до спецпакету WAR 0072499 та в подальшому вилучено до відділення поліції № 1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області.

Виходячи з того, що вищевказана порошкоподібна речовина має доказове значення у кримінальному провадженні виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього кодексу.

Згідно ст.167 КПК України - тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України - тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту вище описаного майна є визнання його речовими доказами та проведення судових експертиз.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення може здійснюватися також під час обшуку.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Відповідно до ч. 3 даноїстатті арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несутьцивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно ч. 3 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Отже, суд приходить до висновку, що дізнавач надав суду достатньо доказів того, що не застосування арешту до майна може призвести до його зникнення та настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 167-168, 170-173 КПК України,слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за № 0000006, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено 12.01.2024 о 18:35 год. по вул. Телешівська в смт Рокитне, Білоцерківсього району, Київської області з салону автомобіля ЗАЗ 1102, реєстраційний номер НОМЕР_1 , білу порошкоподібну речовину в згортку з фольги, яку поміщено до спецпакету WAR 0072499 та належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 .

Арештом визначити заборону зберігання, користування, розпорядження зазначеним майном їх власника та інших осіб.

Уповноваженим службовим особам, для досягнення цілей кримінального провадження дозволити зберігання та розпорядження зазначеним майном.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддяОлександр ШОВКОПЛЯС