Вирок

Іменем України

19.06.2024 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження №0000647 від 05.10.2022 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Львова, із неповною середньою спеціальною освітою (навчається на 3-му курсі МЦ ПТО художнього моделювання та дизайну), неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , т.м. НОМЕР_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ (із подальшими змінами), в Україні введено воєнний стан, 21.09.2022 року близько 19:31 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, усвідомлюючи, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, перебуваючи у приміщенні магазину ТЦ «Ашан Україна Гіпермаркет», що по вул. Володимира Великого, 58 у м. Львові, таємно викрав із торгового стелажа магазину майно ТзОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», а саме комп`ютерну мишу HAVIT HV-MS691 2400DPI в кількості 1 штука, вартістю 117 гривень 15 копійок, навушники НV-H2031D GAMINGGAMI в кількості 1 штука, вартістю 317 гривень 60 копійок, які помістив собі в рюкзак, в подальшому пройшов через касу, не оплативши за товар, і покинув приміщення ТЦ «Ашан Україна Гіпермаркет». Вчиненим кримінальним правопорушенням ТзОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» завдано матеріальну шкоду на загальну суму 434 гривні 75 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю, надав детальні показання про мотиви та обставини вчинення крадіжки. Вказав, що 21.09.2022 року він дійсно вчинив крадіжку в торговому центрі «Ашан», розташованому у АДРЕСА_3 . Так, маючи умисел викрасти сучасні гаджети, які йому необхідні були для ведення власного блогу і збільшення аудиторії глядачів його стрімінгових трансляцій, він взяв з полиці магазину комп`ютерну мишу, а в подальшому, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, взяв також навушники і все разом поклав до рюкзака. Разом з викраденим пройшов повз каси магазину та вийшов на вулицю, не розрахувавшись за товари. Через деякий час повернувся до торгового центру, щоб здійснити покупки, однак, його перестріла охорона магазину, яка повідомила, що по камерах відеонагляду вони встановили його причетність до крадіжки та у зв`язку з цим викликали поліцію. При проведенні слідчих дій він видав викрадені речі, за скоєне йому соромно, у вчиненому кається і запевняє, що більше подібне не повториться.

Представник потерпілої юридичної особи ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» - ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій одночасно зазначив, що матеріальних претензій ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» до обвинуваченого не має, у призначенні покарання покладається на розсуд суду.

З урахуванням поданої представником потерпілої юридичної особи заяви, положень ст.325 КПК України, думки учасників провадження, які вважають за можливе розгляд справи здійснювати за відсутності такого представника, який до суду не з`явився та у поданій заяві висловив свою позицію щодо розгляду справи без його участі, суд ухвалив розгляд справи проводити без участі представника потерпілої юридичної особи, оскільки це не перешкоджає встановленню обставин під час судового розгляду.

Крім визнання обвинуваченим своєї винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, його вина доводиться також дослідженими в судовому засіданні доказами:

-заявою представника ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» - ОСОБА_6 від 04.10.2022 року, в якій останній просив вжити заходів до невідомої особи, котра 21.09.2022 року близько 19.31 год., перебуваючи в ТЦ Ашан Україна Гіпермаркет» у м. Львові по вул. В. Великого, 58, викрала комп`ютерну мишу HAVIT HV-MS691 2400DPI в кількості 1 штука та навушники НV-H2031D в кількості 1 шт., не оплативши які, особа вийшла за лінію кас та покинула приміщення магазину;

-довідкою про закупівельну вартість товару від 21.09.2022 року, відповідно до якої вартість викраденого товару складає 434,75 грн.;

-актом інвентаризації №1 від 22.09.2022 року та прихідними накладними №615455 від 21.06.2022 року і №817864 від 20.09.2022 року, якими підтверджено виявлення в магазині «Ашан» нестачі однієї комп`ютерної миші HAVIT HV-MS691 2400DPI та одних навушників НV-H2031D;

-протоколом огляду предметів від 06.10.2022 року, відповідно до якого на відеозаписах з камер спостереження магазину «Ашан» зафіксовано момент вчинення крадіжки та особу чоловічої статі, яка її скоїла;

-заявою ОСОБА_4 , якою ним добровільно видано працівникам поліції викрадені 21.09.2022 року речі: оптичну мишу та навушники;

-протоколом огляду предметів від 14.10.2022 року, відповідно до якого видані ОСОБА_4 речі є тими предметами, що були 21.09.2022 року викрадені з магазину «Ашан» у АДРЕСА_3 , а саме: комп`ютерна миша ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 13.10.2022 року, яким зафіксовано результат проведення вказаної слідчої дії, в ході якої ОСОБА_4 на місці скоєння злочину детально продемонстрував, як він вчиняв крадіжку з ТЦ «Ашан».

Оцінюючи здобуті у кримінальному провадженні та безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази суд зазначає, що вищевикладені докази встановлюють факти, які мають значення для кримінального провадження, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні та отримані у порядку, встановленому КПК України.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 21.10.2011 року у справі «Коробова проти України», відповідно до якої при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», який ґрунтується на достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновках.

Як встановлено судом, показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, несуперечливими та підтверджені іншими вищенаведеними здобутими у справі доказами. Отже, зібраними і дослідженими доказами винуватість ОСОБА_4 доведена повністю, обгрунтованих сумнівів у винуватості обвинуваченого в суду не виникає.

А тому, суд вважає доведеним факт скоєння ОСОБА_4 таємного викрадення чужого мана (крадіжки), вчиненої в умовах воєнного стану, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

З огляду на викладене при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке з урахуванням положень ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, мету його вчинення, зокрема бажання збагачення за чужий рахунок та обернення чужої власності на свою користь, відсутність обтяжуючих покарання обставин, наявність пом`якшуючих обставини, якими суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння ним розкриттю кримінального правопорушення, особу ОСОБА_4 , який є особою молодого віку, навчається, являється студентом 3-го курсу закладу профтехосвіти, раніше не судимий, вперше притягається до кримінальної відповідальності, негативних характеристик не має, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Також суд приймає до уваги, що згідно висновку судово-психіатричного експерта №655 від 17.07.2023 року у судовій експертизі, яка проводилась Львівською філією судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України», на даний час ОСОБА_4 виявляє ознаки емоційно-нестійкого розладу особистості, межовий тип, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період інкримінованого правопорушення ОСОБА_4 також виявляв ознаки шизотипового розладу, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Наявні порушення емоційної та вольової сфери у ОСОБА_4 мали вплив під час інкримінованих йому дій на достатнє розуміння ним ситуації правопорушення, власного місця та ролі в цій ситуації і здатності регулювати свою поведінку. Тому ОСОБА_4 в період інкримінованого йому правопорушення не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Таким чином, з вищевказаного висновку судової експертизи слідує, що на час вчинення злочину ОСОБА_4 перебував в стані обмеженої осудності.

Матеріали кримінального провадження не містять даних, які б слугували достатніми підставами для суду ставити під сумнів здатність обвинуваченого ОСОБА_4 повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час. В ході всього судового розгляду не встановлено наявність в обвинуваченого психічних чи фізичних вад, внаслідок яких ОСОБА_4 був би нездатний повною мірою реалізувати свої права і процесуальні обов`язки. Лише сам факт наявності в анамнезі обвинуваченого кількох епізодів лікування в психоневрологічному диспансері, за наявності висновку експерта про здатність обвинуваченого усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не є підставою для застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ч.1 ст.20 КК України підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення кримінального правопорушення, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними. Водночас згідно положень ч.2 ст.20 КК України вчинення кримінального правопорушення в стані обмеженої осудності підлягає врахуванню судом при призначенні покарання.

Тому, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеру і ступеня його суспільної небезпеки, корисливого мотиву, який спонукав обвинуваченого вирішувати свої особисті питання шляхом викрадення чужого майна, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 останньому слід призначити покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі. Водночас наявність пом`якшуючих відповідальність обставин, відсутність обтяжуючих покарання обставин, дають підстави суду визначити таке покарання на рівні мінімальної межі для даного виду покарання, передбаченого санкцією ч.4 ст.185 КК України.

Також суд приймає до уваги те, що відповідно до ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків прямо передбачених ч.1 ст.75 КК України, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У даному випадку вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення не підпадає під категорію винятків, визначених у ч.1 ст.75 КК України, а тому, положення зазначеної статті щодо застосування судом звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути застосовані до обвинуваченого. При цьому, суд вважає, що для застосування таких положень наявні правові підстави, адже усвідомлення обвинуваченим своєї провини, щире каяття останнього, активне сприяння ним проведенню досудового розслідування, готовність відповідати за скоєне, повернення обвинуваченим викраденого майна потерпілій юридичній особі, яка на сьогодні претензій матеріального характеру до нього не має, молодий вік обвинуваченого, охоплення його навчальним процесом, добросовісне виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків впродовж усього судового провадження, а також думка прокурора про доцільність застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України є достатніми для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання. Разом з тим, на ОСОБА_4 слід покласти обов`язки, визначені ст.76 КК України, які відповідатимуть завданням контролю за поведінкою засудженого з метою встановлення факту його виправлення.

З огляду на вимоги ч.2 ст.65 КК України визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних проступків та злочинів.

До обвинуваченого обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, доцільності у подальшому застосуванні якого немає. А тому, такий захід підлягає скасуванню.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

У справі відсутні процесуальні витрати.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Підстав для застосування правових приписів ст.174 КПК України немає.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.368-371, 373, 374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 , у виді особистого зобов`язання скасувати.

Речові докази: 1) DVD-R диск із відеозаписами з камер відеоспостереження ТЦ «Ашан Україна Гіпермаркет» за 21.09.2022 року зберігати при матеріалах кримінального провадження №0000647 (в матеріалах судової справи); 2) оптичну мишу HAVIT HV-MS691 2400DPI та навушники НОМЕР_2 , які 19.10.2022 року отримані представником ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» ОСОБА_6 на відповідальне зберігання, - залишити у власності ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет».

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1