Справа № 333/5303/24
Провадження № 1-кс/333/1728/24
УХВАЛА

12 червня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого СВ Василівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 , прокурора Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого СВ Василівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001658, відомості про яке внесені до ЄРДР 14.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України та додані до нього матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

12.06.2024 року слідчий СВ Василівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001658, відомості про яке внесені до ЄРДР 14.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України відносно ОСОБА_5 .

Слідчий та прокурор у судовому засіданні стверджували, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, який є продовжуваним, тобто останній 06.04.2023 року ухилився від військової служби і не повернувшись на службу, перебуваючи 11.06.2024 року у м. Звенигородка, Черкаської області продовжував свої злочинні дії, тому жодні порушення щодо затримання ОСОБА_5 , відсутні.

На думку слідчого судді, вказані твердження слідчого та прокурора є хибними, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Відповідно до ст. 208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:

- якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;

- якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин;

- якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України;

- якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого статтями 255, 255-1, 255-2 КК України.

Під час вивчення матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 без ухвали слідчого судді фактично було затримано о 15 год. 31 хв. 11 червня 2024 року у м. Звенигородка, Черкаської області.

Відповідно до клопотання слідчого ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, так як останній 06.04.2023 року самовільно залишив місце служби з метою ухилитися від військової служби в умовах воєнного стану

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 11.06.2024 року слідчим зазначено як підставу для затримання ОСОБА_5 - якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст.408 КК України, полягає у:

1. самовільному залишенні військової частини або місця служби;

2. нез`явленні на службу у разі призначення, переведення, з відрядження, відпустки або з лікувального закладу.

У першій формі дезертирство є закінченим злочином з моменту, коли суб`єкт фактично залишив розташування військової частини (місця служби), а у другій - коли він не з`явився в частину (до місця служби) в установлений строк (правовий висновок у постанові Верховного Суду від 30.01.2024 року у справі №336/5209/22, провадження №51-4750км23).

Отже, в даному випадку злочин, у якому підозрюють ОСОБА_5 (якщо останній його і скоїв) був закінчений 06.04.2023 року, тобто з часу залишення ОСОБА_5 розташування військової частини.

Слідчий затримав без ухвали слідчого ОСОБА_5 майже через 14 місяців після дати, коли дії вже були закінчені, тобто злочин (якщо він і був скоєний) на момент фактичного затримання останнього не вчинявся і не продовжувався.

За таких обставин вважаю, що у слідчого СВ Василівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 були відсутні правові підстави для затримання ОСОБА_5 у порядку ст.208 КПК України 11.06.2024 року у м. Звенигородка, Черкаської області.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 206 КПК України якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Враховуючи, що слідчим та прокурором під час судового засідання не доведено наявність правових підстав для тримання під вартою ОСОБА_5 , вважаю за необхідне звільнити його з-під варти та призначити подальший судовий розгляд клопотання слідчого про застосування до останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 206, 208, 209, 278 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти на підставі ст. 206 КПК України.

Призначити судовий розгляд клопотання слідчого СВ Василівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001658, відомості про яке внесені до ЄРДР 14.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України на 17 год. 00 хв. 11.06.2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст рішення складено 17.06.2024 року.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1