Справа № 202/6320/24
Провадження № 1-кс/202/3791/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

03 червня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, яке подане у кримінальному провадженні № 0000389 від 26.04.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся з погодженим з прокурором клопотанням, в якому просить накласти арештна вилучені 26.05.2024 року під час огляду приміщення, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , яке орендує ОСОБА_5 , 19 (дев`ятнадцять) купюр номіналом 100 доларів США з серійним номером КВ 14859854 М, які є спеціальними імітаційними засобами, 1 (одну) купюру номіналом 100 доларів США з серійним номером КВ 19906694 А, шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження.

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області розслідується кримінальне провадження № 0000389 від 26.04.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, а саме за фактом вимагання за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану грошових коштів у ОСОБА_6 з погрозою насильства, пошкодження та знищення майна.

26.05.2024 року був проведений огляд приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , яке орендує ОСОБА_5 , де вилучено 19 купюр номіналом 100 доларів США з серійним номером КВ 14859854 М, які є спеціальними імітаційними засобами, та 1 купюру номіналом 100 доларів США з серійним номером КВ 19906694 А.

26.05.2024 року вилучені грошові кошти та імітаційні засоби були визнані речовими доказами.

Отже, з метою збереження речових доказів слідчий просить накласти арешт на вилучене у підозрюваних майно.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися, прокурор надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Інші учасники кримінального провадження не з`явилися, їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000389 від 26.04.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, в якому 26.05.2024 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було затримано в порядку статті 208 КПК України та наступного дня, 27.05.2024, їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, а саме у вимаганні за попередньою змовою групою осіб грошових коштів у ОСОБА_6 в умовах воєнного стану з погрозою насильства, пошкодження, знищення майна.

Під час проведення проведено огляду приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке орендує ОСОБА_5 , вилучено 19 купюр номіналом 100 доларів США з серійним номером КВ 14859854 М, які є спеціальними імітаційними засобами, та 1 купюру номіналом 100 доларів США з серійним номером КВ 19906694 А.

Ухвалою слідчого судді від 28 травня 2024 року був наданий дозвіл на проведення 26 травня 2024 року у період часу з 13 год. 37 хв. до 15 год. 50 хв. огляду приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке перебуває у володінні ОСОБА_5 .

За змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з частиною другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК).

Так, за приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому згідно зі статтею 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна (частина четверта статті 170 КПК України).

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає доведеним, що був вчинений злочин, оскільки це підтверджується протоколами допитів потерпілого ОСОБА_6 , який вказує на підозрюваних як осіб, які з погрозою застосування насильства вимагали у нього грошові кошти.

Також слідчий суддя вважає, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучені під час огляду грошові кошти та імітаційні засоби можуть бути доказами такого кримінального правопорушення, відповідають критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки можуть містити відомості, які, в свою чергу, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При цьому існує ризик приховування та знищення вказаних речових доказіву випадку не накладення на них арешту, оскільки особа, в якої вони вилучені, може у будь-який час ними розпорядитися.

Отже, матеріали клопотання доводять наявність правових підстав для накладення арешту.

На переконання слідчого судді, в даному випадку накладення арешту на вилучені грошові кошти та імітаційні засоби відповідає потребам досудового розслідування та не матиме негативних наслідків, оскільки це пов`язано зі здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речового доказу, тобто таке обмеження права володіння, розпорядження та користування майном не буде свавільним, відповідатиме вимогам законності з огляду на те, що збереження речових доказів необхідно з метою встановлення істини у кримінальному провадженні та арешт носить тимчасовий характер до проведення слідчих та інших процесуальних дій, арешт може бути скасований відповідно до статті 174 КПК України, у тому числі за клопотанням сторони захисту.

Враховуючи вищенаведене, клопотання слідчого можливо задовольнити та накласти арешт на вилучені 26 травня 2024 року під час огляду місця приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке орендує ОСОБА_5 , 19 (дев`ятнадцять) купюр номіналом 100 доларів США з серійним номером КВ 14859854 М, які є спеціальними імітаційними засобами, та 1 (одну) купюру номіналом 100 доларів США з серійним номером КВ 19906694 А, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ними.

Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 26 травня 2024 року під час огляду приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме 19 (дев`ятнадцять) купюр номіналом 100 доларів США з серійним номером КВ 14859854 М, які є спеціальними імітаційними засобами, та 1 (одну) купюру номіналом 100 доларів США з серійним номером КВ 19906694 А, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ними.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_9