Справа № 507/1181/24
Провадження № 1-кп/507/47/2024
Номер рядка звіту 23
В И Р О К
26.06.2024 рокусмт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южноукраїнськ Миколаївської області, українця, громадянина України, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, паспорт громадянина України НОМЕР_1 виданого 05 грудня 2014 року Братським РСУДМС України в Миколаївській області, (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на посаді водія гранатометного взводу 2-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 у військовому званні «солдат», -
про обвинувачення у скоєні кримінального правопорушення , передбаченого ст.126-1 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3
ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи її на посаді водія гранатометного взводу 2-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 , у військовому званні «солдат», який перебуває на превентивних обліках Національної поліції за категорією «сімейний насильник» в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно та безпричинно в період часу з 30.07.2023 по 17.03.2024, знаходячись по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , систематично вчиняв по відношенню до своєї дружини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою останній проживав спільно з 2014 року та розлучені з 02.01.2024, психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою на її адресу, приниженні її гідності, що призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршило якість життя потерпілої ОСОБА_5 , а саме викликало в неї наявні зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванні її як особистості і які виникли внаслідок вчиненого відносно неї систематичного домашнього насильства, яке мало місце в період часу з 30.07.2023 до 17.03.2024.
Зокрема, 30.07.2023, біля 16.00 години, ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_5 акт психологічного домашнього насильства, що виразився у формі нецензурних висловлювань на адресу потерпілої, а також не виконав вимоги заборонного припису від 30.07.2023, у зв`язку із чим відповідно до постанови Любашівського районного суду Одеської області від 09.08.2023 у справі № 507/1385/23 ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України за вчинення домашнього насильства, яка вступила в законну силу.
Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 31.10.2023, біля 19 години 05 хвилин, перебуваючи на АДРЕСА_3 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_5 акт психологічного домашнього насильства, що виразився у формі нецензурних висловлювань, словесних образ та погроз фізичною розправою на адресу потерпілої, у зв`язку із чим ОСОБА_3 , відповідно до постанови Любашівського районного суду Одеської області від 09.11.2023 у справі № 507/2022/23 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України за вчинення домашнього насильства, яка вступила в законну силу.
В подальшому, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 14.11.2023, о 23 годині 35 хвилині, ОСОБА_3 знаходячись за місцем мешкання тещі за адресою: АДРЕСА_3 , повторно вчинив
відносно своєї дружини ОСОБА_5 акт психологічного домашнього насильства, що виразився у формі нецензурних висловлювань на адресу потерпілої, у зв`язку із чим ОСОБА_3 відповідно до постанови Любашівського районного суду Одеської області від 28.11.2023 у справі № 507/2160/23 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КпАП України за вчинення домашнього насильства, яка вступила в законну силу.
Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 10.12.2023, о 17 годині 27 хвилині, ОСОБА_3 знаходячись за місцем мешкання тещі за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив повторно на протязі року, відносно своєї дружини ОСОБА_5 акт психологічного домашнього насильства, що виразився у формі нецензурних висловлювань та погроз фізичною розправою на адресу потерпілої, у зв`язку із чим ОСОБА_3 відповідно до постанови Любашівського районного суду Одеської області від 22.12.2023 у справі № 507/2373/23 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КпАП України за вчинення домашнього насильства, яка вступила в законну силу.
Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 20.01.2024, о 18 годині 40 хвилині, ОСОБА_3 знаходячись за місцем мешкання тещі за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив повторно на протязі одного року, відносно своєї дружини ОСОБА_5 акт психологічного домашнього насильства, що виразився у формі нецензурних висловлювань на адресу потерпілої, у зв`язку із чим ОСОБА_3 відповідно до постанови Любашівського районного суду Одеської області від 02.02.2024 у справі № 507/199/24 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КпАП України за вчинення домашнього насильства, яка вступила в законну силу.
Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 30.01.2024, о 22 годині 30 хвилині, ОСОБА_3 знаходячись за місцем мешкання тещі за адресою: АДРЕСА_3 , повторно вчинив, відносно своєї дружини ОСОБА_5 акт психологічного домашнього насильства, що виразився у формі нецензурних висловлювань на адресу потерпілої, у зв`язку із чим ОСОБА_3 відповідно до постанови Любашівського районного суду Одеської області від 09.02.2024 у справі № 507/272/24 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КпАП України за вчинення домашнього насильства, яка вступила в законну силу.
Також, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 17.03.2024 близько 20 години ОСОБА_3 , знаходячись за місцем мешкання колишньої тещі за адресою: АДРЕСА_3 вчинив відносно колишньої дружини ОСОБА_5 акт психологічного домашнього насильства, що виразилась у формі нецензурних висловлювань, словесних образ на адресу потерпілої.
Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (CETS №210) Стамбул, 11 травня 2011 рік (далі Стамбульська конвенція), п. b ст. 3 встановлює, що «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.
Також, згідно ст. 35 Стамбульської конвенції, Україна як держава учасник, вжила необхідних законодавчих заходів для забезпечення того, щоб умисну поведінку, яка полягає у вчиненні актів фізичного насильства проти іншої особи, було криміналізовано, а саме здійснено криміналізацію систематичного домашнього насильства.
Як вбачається із вказаного, в період з 30.07.2023 по 17.03.2024, у тому числі 30.07.2023 біля 16.00 години, 31.10.2023 біля 19.05 годині, 14.11.2023 біля 20.35 години, 10.12.2023 біля 17:27 години, 20.01.2024 біля 18:40 години, 30.01.2024 біля 22:30 години, 17.03.2024 біля 20 години, солдат ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем мешкання колишньої тещі за адресою: АДРЕСА_3 на ґрунті особистих неприязних відносин, провокував словесний конфлікт, в ході якого, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, вчинював відносно колишньої дружини ОСОБА_5 , психологічне насильство у вигляді словесних образ, погроз, висловлюванні нецензурною лайкою на її адресу, приниженні гідності останньої.
Внаслідок тривалого періоду вчинення протиправних дій ОСОБА_3 , відносно ОСОБА_5 , а саме з 30.07.2023 по 17.03.2024, у останньої розвинулись негативні зміни в психоемоційному стані, соціальному функціонуванню, появи негативних переживань, емоційної напруженості та невпевненості, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного відпочинку та позитивних емоцій, нездатності захистити себе, якості життя.
Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою перебуває (перебував) у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 126-1 КК України визнав повністю, та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, зокрема розповів, що в період із 30 липня 2023 року по 17 березня 2024 року систематично вчиняв по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_5 домашнє насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою на її адресу.
ОСОБА_3 у вчиненому щиро розкаявся та пояснив, що ставлення до колишньої дружини змінив, адже в них є спільна дитина, також запевнив, що в подальшому жодних протиправних дій відносно потерпілої вчиняти не буде.
Потерпіла ОСОБА_5 згідно заяви просила кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 розглянути у її відсутність та призначити мінімальне покарання.
Обвинувачений окрім визнання своєї вини у скоєному злочині, повністю визнав кваліфікацію своїх дій, докази, на які посилався орган досудового розслідування.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів.
У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєні кримінального правопорушення, визнання ним кваліфікації його дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються та дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів було обмежене допитом обвинуваченого, показання якого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються та дослідженням документів, що його характеризують. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також їм зрозуміло, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ст.126-1 КК України, за ознакою домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства, щодо особи з якою перебуває (перебував) у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.
Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст..65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При обранні покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який є громадянином України, має постійне місце реєстрації та проживання, не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не знаходиться, на час вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за мобілізацією. Поряд із тим, суд враховує пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин.
Так, відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Відповідно до ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
З урахуванням обставин кримінального провадження і даних про особу обвинуваченого, суд приходить до переконання про необхідність призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ст.126-1 КК України у виді позбавлення волі.
Під час судового розгляду судом проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, суд враховує думку потерпілої, яка просила суворо не карати ОСОБА_3 . За таких обставин, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне застосувати ст.75 КК України, тобто звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання із випробуванням.
Саме таке покарання буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарань і буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.
Запобіжний захід , який обраний відносно ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання, слід скасувати після набрання вироком законної сили
Цивільний позов не заявлений.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 373, 374 , ч. 15 ст. 615 КПК України, суд
Визнати винним ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід, який обраний відносно ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання, скасувати після набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1