КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/1970/2024 Головуючий у суді першої інстанції - ОСОБА_1
Категорія КК: ч. 1 ст. 309 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_2
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Роздольне, АР Крим, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Подільського районного суду м. Києва від 19 серпня 2020 року за ч. 3 ст. 311; ч. 2 ст. 309; ч. 1 ст. 317, ст. 70, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 01 серпня 2023 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Згідно з вироком ОСОБА_7 визнано винним в тому, що він 09.07.2023, приблизно о 17 годині 30 хвилин, перебуваючи на зупинці громадського транспорту, розташованої в Святошинському районі м. Києва біля станції метро «Святошин» КП «Київський метрополітен», біля смітника підібрав пластмасову пробірку із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору - психотропної речовини амфетамін, масою 0,258г, яку незаконно придбав для власного вживання без мети збуту та помістив до правої бокової кишені свого рюкзака чорного кольору, тобто незаконно зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту. Цього ж дня, приблизно о 17 годині 45 хвилин, у вестибюлі станції метро «Святошин» КП «Київський метрополітен» у м. Києві ОСОБА_7 був зупинений працівником поліції та на запитання щодо наявності речей, обіг яких обмежений або заборонений законом, повідомив, що в правій боковій кишені його рюкзака чорного кольору знаходиться психотропна речовина - амфетамін, яку він за вищевикладених обставин незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 , не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, просить скасувати вказаний вирок в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст.ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Подільського районного суду міста Києва від 19.08.2020, у виді 5 років позбавлення волі, остаточно визначивши останньому покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що суд першої інстанції належним чином не надав правової оцінки тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, даним про особу обвинуваченого, характеру та ступеню суспільної небезпечності останнього, а саме, що ОСОБА_7 , раніше притягувався до кримінальної відповідальності та скоїв нове кримінальне правопорушення в період іспитового строку, визначеного вироком Подільського районного суду м. Києва від 19.08.2020, суспільно корисною працею не займався, офіційно не був працевлаштований, тобто не має стабільного офіційного доходу. Підстав для призначення ОСОБА_7 покарання у виді штрафу, на думку прокурора, у суду не було.

З урахуванням того, що ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення під час іспитового строку, суд повинен був призначити більш суворе покарання у виді обмеження волі та застосувати положення ст. 71 КК України, остаточно призначивши покарання за сукупністю вироків, шляхом приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого та захисника, які заперечили проти скасування вироку та призначення більш суворого покарання, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, дослідивши дані, які характеризують особу обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судовий розгляд в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 здійснено в порядку ст. 381, ст. 382 КПК України, винність останнього у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, в апеляційній скарзі не заперечується.

Кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 309 КК України є правильною.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, встановлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Згідно ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

На думку колегії суддів вказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 не дотримався. Так, поза увагою суду залишились дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші кримінальні правопорушення проти здоров`я населення, не має офіційних джерел доходів, що свідчить про сумнівність виконання такого виду покарання, як штраф. На думку колегії суддів, дані про особу ОСОБА_7 та фактичні обставини скоєного ним кримінального проступку свідчать про підвищену суспільну небезпечність особи обвинуваченого. Тому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік сприятиме досягненню його мети, визначеної ст. 50 КК України.

Заслуговують на увагу, на думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги прокурора про не застосування судом ст. 71 КК України, яка підлягала застосуванню.

Як вбачається з матеріалів судового провадження ОСОБА_7 раніше судимий вироком Подільського районного суду м. Києва від 19 серпня 2020 року за ч. 3 ст. 311; ч. 2 ст. 309; ч. 1 ст. 317, ст. 70, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки. ОСОБА_7 скоїв кримінальний проступок 09.07.2023, тобто в період іспитового строку. Однак суд, всупереч вимогам ст. 72, 78 КК України, при призначенні обвинуваченому покарання не застосував положення ст. 71 КК України та ухвалив вирок Подільського районного суду м. Києва від 19 серпня 2020 року щодо ОСОБА_7 виконувати окремо.

На думку колегії суддів, остаточне покарання ОСОБА_7 слід призначити шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного даним вироком, невідбутої частини покарання, призначеного вироком Подільського районного суду м. Києва від 19 серпня 2020 року, та остаточно визначити до відбуття 5 років 1 місяць позбавлення волі. Тому апеляційна скарга сторони обвинувачення підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції на підставі ст. 413, ст. 420 КПК України, - скасуванню в частині призначеного покарання, із ухваленням апеляційним судом свого вироку.

Керуючись ст. 404, ст. 405, ст. 407, ст. 420 КПК України, колегія суддів,-

З А С У Д И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 01 серпня 2023 року, щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Подільського районного суду м. Києва від 19 серпня 2020 року, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту затримання під час виконання вироку.

В решті вирок Святошинського районного суду м. Києва від 01 серпня 2023 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Вирок Київського апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяця з дня його проголошення.

С у д д і :

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .