Справа № 643/4285/24
Провадження № 1-кп/643/584/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року Московський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001126, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

30.04.2024 до Московського районного суду м. Харкова в порядку ст. 291 КПК України надійшов обвинувальний акт за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, для розгляду.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 24.03.2024 стосовно ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 20.05.2024.

Ухвалою суду від 03 травня 2024 року по справі призначене підготовче судове засідання.

Прокурор ОСОБА_3 просила призначити справу до судового розгляду, посилаючись на те, що угода про визнання винуватості не укладалася, обвинувальний акт складений відповідно до вимог КПК, підстав для закриття кримінального провадження не вбачається, дане кримінальне провадження підсудне Московському районному суду м. Харкова.

Потерпіла ОСОБА_4 підтримала позицію прокурора.

Захисник та обвинувачений не заперечували призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає можливим призначити кримінальне провадження до судового розгляду з наступних підстав.

Угод про визнання винуватості чи примирення у порядку ст.ст.468-469 КПК України до суду не надходило. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Московському районному суду м. Харкова.

Відповідно до ст. 27 КПК України, кримінальне провадження не потребує закритого судового засідання і може розглядатися у відкритому судовому засіданні.

Крім того, прокурор ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави. В обгрунтування клопотання посилалася на ті обставини, що ухвалою слідчого судді Московського районного суду міста Харкова від 24.03.2024 на стадії досудового слідства до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 20.05.2024, без визначення розміру застави. Підставою для застосування виключного запобіжного заходу стала наявність обгрунтованої підозри та сукупності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливість з боку ОСОБА_6 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, ризик вчинення ним інших кримінальних правопорушень, ризик впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні. На цей час ОСОБА_6 має статус обвинуваченого, він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину. Сторона обвинувачення вважає, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 на цій стадії розгляду кримінального провадження доцільно продовжити застосований до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з огляду на таке. Так, на цей час існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховування ОСОБА_6 від суду, враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його судом винуватим (санкція ч. 4 ст. 186 КК України передбачає покарання від 7 до 10 років позбавлення волі). Розглядаючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, зазначає, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Так, слід врахувати, що обвинувачений ОСОБА_6 не володіє міцними соціальними зв`язками, які б утримували його від втечі, оскільки неодружений, дітей чи інших непрацездатних осіб на утриманні не має, не працевлаштований. Разом з цим, ОСОБА_6 є особою раніше не судимою, однак зухвалість вчинення ним корисливого злочину, зокрема вчинення злочину на відкритій місцевості, вдень, при очевидцях, а також застосування для заволодіння чужим майном насильства, спрямованого на жінку, яка очевидно фізично слабша за обвинуваченого, у своїй сукупності свідчать про асоціальну спрямованість особистості обвинуваченого, на відкрите нехтування останнім законами України та моральними цінностями, що існують у суспільстві. Наведене свідчить про те, що обвинувачений схильний до вчинення кримінальних правопорушень, зокрема пов`язаних з насильством, а також про те, що ризик вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, зокрема проти власності, існує, оскільки обвинувачений не працевлаштований, а тому законних джерел доходу не має, а злочини, пов`язані із заволодінням чужим майном, можуть бути як мінімум періодичним джерелом доходів обвинуваченого. Також продовжує існувати ризик того, що перебуваючи не під вартою, обвинувачений може незаконно впливати на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні. На підставі викладеного вважала, що до ОСОБА_6 не може бути застосований інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить виключення наведених вище ризиків та не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків. Вказаний запобіжний захід відповідає характеру кримінального правопорушення, суспільному інтересу.

Потерпіла ОСОБА_4 підтримала клопотання прокурора.

Захисник адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти клопотання прокурора про продовження її підзахисному строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики прокурором не доведені та відсутні. Відсутність соціальних зв`язків не свідчить про бажання ухилитися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. Просила змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на непов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Виходячи з положень розділу ІІ КПК України, зокрема ст.ст. 131, 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи, в тому числі тримання під вартою, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 333 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Застосування запобіжних заходів під час підготовчого провадження, в тому числі вирішення питання щодо продовження тримання обвинуваченого під вартою на стадії підготовчого провадження, здійснюється згідно з положеннями розділу ІІ КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, враховуючи конкретні обставини справи та особу обвинуваченого вважає, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 на стадії судового провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню, оскільки останній обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину (ст.12 КК України), не працевлаштований, що свідчить про відсутність законних джерел отримання доходів, не має міцних соціальних зв`язків, в зв`язку з чим є ризики, що він може переховуватися від суду.

Крім того, враховуючи, що діючим законодавством передбачений безпосередній допит в судовому засіданні потерпілих та свідків, суд вважає, що існують обгрунтовані ризики того, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілу, свідків чи інших учасників процесу, які ще не допитані судом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів.

Крім цього, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів. У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук. Йонкало проти України» №42310/04від 21.04.2011,«Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства»№№12244/86,12245/86,12383/86від 30.08.1990,«Мюррей проти Сполученого Королівства» №.°14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину, через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5&1(с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.2007 р).

Враховуючи вищенаведене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на непов`язаний з триманням під вартою та в задоволенні клопотання відмовляє.

Більш того, даних про неможливість ОСОБА_6 перебувати під вартою в умовах СІЗО, матеріали, надані суду, не містять.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 183 ч.2 п.4, 177, 178, 181, 182, 197, 205, 314-316, 331, 376 ч.2 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова на 22.05.2024 об 11.00 год.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання викликати учасників судового розгляду.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження (кримінальною справою).

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з триманням під вартою відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» продовжити на шістдесят днів, тобто до 14 липня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала в частині продовження обвинуваченому ОСОБА_6 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Повну ухвалу суду оголосити о 15.00 год. 20 травня 2024 р.

Суддя ОСОБА_1