Справа № 175/4162/24
Провадження № 1-кп/175/225/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2024 року смт Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої: судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

за участю захисника: адвоката ОСОБА_4

за участю обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000156 за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, маючого повну загальну середню освіту, не одруженого,

обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

У невстановлені під час досудового розслідування час та дату, але не пізніше 15 годин 25 хвилин 27 лютого 2024 року, обвинувачений ОСОБА_5 , діючи з умислом, спрямованим на придбання та носіння вогнепальної зброї і бойових припасів без передбаченого законом дозволу, придбав у невстановленої під час досудового розслідування особи пістолет «STALKER» та 5 патронів до нього, які переніс до автомобіля марки «MITSUBISHI», моделі «GALANT 2.5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , де зберігав до 15 години 55 хвилин 27 лютого 2024 року, коли біля будинку АДРЕСА_2 він був зупинений працівниками Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області для перевірки, під час якої у нього було виявлено пістолет «STALKER», зі спорядженим магазином, в якому знаходились 5 патронів. В подальшому, 27 лютого 2024 року, у період часу з 18 години 58 хвилин до 19 години 18 хвилин, під час проведення огляду місця події у обвинуваченого ОСОБА_5 було виявлено та вилучено пістолет «STALKER», який є вогнепальною зброєю самозарядним гладкоствольним пістолетом, калібру 9 мм Р.А., виготовленим шляхом переробки саморобним способом сигнального (стартового) «STALKER», моделі «914-UK», заводський № НОМЕР_2 , калібру 9 мм P.A. Knall (виробництва Туреччини), шляхом видалення з каналу ствола захисного елемента (заглушки), що перешкоджав проведенню пострілу кінетичними снарядами, з подальшим розміщенням в каналі ствола металевої трубки з гладким каналом, з внутрішнім діаметром 6,2 мм, та заглушенням фрагментом металу газовідвідного отвору, та 5 патронів до неї, які є бойовими припасами виготовленими саморобним способом шляхом спорядження капсульованих гільз сигнальних (шумових) пістолетних патронів промислового виробництва металевими кульками сферичної форми, масою 0,87 грам, діаметром 6 мм, виготовленими з металу, що притягується постійним магнітом та зарядом пороху, масою 0,10-0,12 грам, які використовуються для стрільби з перероблених газових та сигнальних пістолетів калібру 9 мм Р.А., пристроїв (пістолетів та деяких моделей револьверів), призначених до стрільби (відстрілу патронів) снарядами травматичної (несмертельної) дії, а також саморобної зброї, виготовленої під ці патрони, з діаметром каналу ствола від 6 мм.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263 КК України як носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Крім того, у невстановлені під час досудового розслідування час та дату, але не пізніше 15 годин 25 хвилин 27 лютого 2024 року, обвинувачений ОСОБА_5 , діючи з умислом, спрямованим на незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропної речовини без мети збуту, незаконно, у невстановленої під час досудового розслідування особи придбав психотропну речовину, обіг якої обмежений, «метамфетамін», яку незаконно, без мети збуту, переніс до автомобіля марки «MITSUBISHI», моделі «GALANT 2.5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , де зберігав та перевозив до 15 години 55 хвилин 27 лютого 2024 року, коли біля будинку АДРЕСА_2 він був зупинений працівниками Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області для перевірки, під час якої у нього було виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежений, «метамфетамін». В подальшому, 27 лютого 2024 року, у період часу з 18 години 58 хвилин до 19 години 18 хвилин, під час проведення огляду місця події у обвинуваченого ОСОБА_5 було виявлено та вилучено два поліетиленових пакета з порошкоподібною речовиною, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено, «метамфетамін», маса якого складає 0,1460 грами і 0,0584 грами.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропної речовини без мети збуту.

ІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН.

Під час досудового розслідування між прокурором та підозрюваним за участю захисника укладена угода про визнання винуватості від 20 березня 2024 року, відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до умов наданої угоди, прокурор та підозрюваний уклали цю угоду про визнання винуватості, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для цього кримінального провадження, підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Сторони узгодили призначення покарання підозрюваному: за ч. 1 ст. 263 КК України у виді трьох років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 309 КК України у виді одного року обмеження волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більше суворим, остаточно призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі; із застосуванням ст. 75 КК України зі звільненням обвинуваченого від відбуття призначеного покарання з випробуванням та покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. В угоді передбачені та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, визнав повністю та підтвердив суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості укладена сторонами добровільно, за безпосередньої участі захисника, тому просила суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та підозрюваним.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд, вивчивши угоду про визнання винуватості та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що укладена між прокурором та підозрюваним угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України та ч. 1 ст. 309 КК України кваліфіковано правильно, ці кримінальні правопорушення згідно з положеннями ст. 12 КК України є тяжким злочином і кримінальним проступком, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені інкримінованих кримінальних правопорушень та може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України. Будь-яких перешкод для укладення та затвердження угоди судом не встановлено, матеріали провадження, які надані суду, таких відомостей не містять.

Суд не досліджує докази у цьому провадженні, оскільки вирок ухвалюється в особливому порядку кримінального провадження, передбаченому положеннями Глави 35 КПК України.

ІІІ. Обставини, які пом'якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

ІV. Мотиви призначення покарання.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочину і кримінального проступку, особистість винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчинених кримінальних правопорушень, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 офіційно не працює, має постійне місце мешкання, за місцем мешкання характеризується задовільно, має на утриманні малолітню дитину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів психіатра та нарколога як особа, яка страждає будь-якими захворюваннями наркологічного та/або психічного характеру, не значиться.

Суд, враховуючи, що вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення є тяжким злочином і кримінальним проступком, обставини, які пом`якшують покарання, особистість обвинуваченого та його поведінку, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням. Тому обвинуваченому необхідно призначити узгоджену сторонами міру покарання: за ч. 1 ст. 263 КК України у виді трьох років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 309 КК України у виді одного року обмеження волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більше суворим, остаточно призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі. Також суд, враховуючи, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, якої обвинувачений за вчинені ним кримінальні правопорушення не уникнув, другорядну роль кари як мети покарання, вважає можливим звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням на нього передбачених ст. 76 КК України обов`язків. Саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

V. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

Під час досудового розслідування обвинуваченому запобіжний захід не обирався, тому суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі положень ч. 2 ст. 124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо скасування арешту майна суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 174 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 20 березня 2024 року, укладену між прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання:

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді трьох років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді одного року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більше суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання з випробуванням строком на один рік шість місяців, якщо він протягом цього іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: спец-пакет № 0068405 з кобурою, що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 8 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області згідно з квитанцією № 000001528, знищити; спец-пакет № 5783724 з пістолетом «STALKER», з магазином, протяжкою каналу ствола, що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 8 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області згідно з квитанцією № 00000247, знищити; спец-пакет № 3644766 з 5 гільзами, що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 8 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області згідно з квитанцією № 000001551, знищити; спец-пакет № 5665035 з психотропною речовиною, обіг якої обмежено, «метамфетаміном», що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 8 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області згідно з квитанцією № 00000414, знищити; паперовий конверт зі змивами, що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 8 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області згідно з квитанцією № 000001554, знищити; диск із записами з нагрудної камери поліцейського залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 6436 (шість тисяч чотириста тридцять шість) гривень 88 копійок.

Скасувати арешт майна у кримінальному провадженні № 0000156 від 28 лютого 2024 року, накладений ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2024 року.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, ч. 6, ч. 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: