В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер № 285/1117/24

Провадження № 1-кп/0285/446/24

05 червня 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді…………........ ОСОБА_1 ,

секретаря…………..............… . ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора……………………... ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ......................... ОСОБА_4 ,

захисника ................................... ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду

кримінальне провадження №0000044, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.02.2024

по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м Новоград-Волинський Житомирської області, РНОКПП НОМЕР_1 ,

громадянина України, українця, розлученого, на утриманні одна неповнолітня дитина,

який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 ,

офіційно не працює,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичної речовини без мети збуту, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 08.02.2024, діючи умисно, придбав (знайшов) поліетиленовий згорток та, усвідомлюючи, що всередині його знаходиться наркотична речовина, почав її зберігати при собі для власних потреб без мети збуту, чим реалізував свій кримінально протиправний умисел.

08.02.2024 близько 18 год працівниками Звягельського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області під час патрулювання в м Звягель Житомирської області, неподалік житлового будинку АДРЕСА_2 , зупинено для перевірки ОСОБА_4 , який на запитання, чи зберігає він при собі наркотичні засоби або заборонені в обігу предмети, пояснив, що зберігає згорток з наркотичним засобом. Після цього на місце події працівником поліції викликано слідчо-оперативну групу та цього ж дня, в ході проведення огляду місця події на відкритій ділянці місцевості поблизу будинку АДРЕСА_2 , у період часу з 18:22 год по 19:15 год, у присутності понятих, ОСОБА_4 добровільно надав для вилучення з лівої долоні поліетиленовий згорток, усередині якого знаходився зіп-пакет з білою порошкоподібною речовиною, яка, згідно висновку експерта, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін, масою 0,2044г.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що дійсно зберігав при собі згорток з наркотичною речовиною, який добровільно видав працівникам поліції за обставин, викладених в обвинувальному акті, згоден з кваліфікацією своїх дій, у вчиненому щиро кається.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених у обвинувальних актах, правильно розуміє зміст цих обставин та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження письмових доказів. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 у справі Девеер проти Бельгії, держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_4 щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками, сумнівів у добровільності такої позиції в суду немає.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд знаходить доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_4 та його умисні дії, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, кваліфікує за ч.1 ст.309 КК України.

Прокурор в судовому засіданні просила призначити обвинуваченому за ч.1 ст.309 КК України покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки та у відповідності до ч.4 ст.70 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 років позбавлення волі із застосуванням до нього ст.75 КК України строком на 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Захисник обвинуваченого просив встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття.

Суд не погоджується з позицією сторони захисту, що в діях обвинуваченого є активне сприяння розкриттю злочину, оскільки під такими розуміються дії винної особи, спрямовані на надання органам досудового розслідування і суду допомоги у з`ясуванні дійсних обставин справи, які ще не були відомі цим органам. Саме лише підтвердження інформації, вже встановленої компетентними органами з інших джерел, не є активним сприянням у розкритті злочину. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, що обвинувачений надавав органам досудового розслідування допомоги у з`ясуванні дійсних обставин справи, які ще не були відомі.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує:

ступінь тяжкості вчиненого ним правопорушення, яке відносяться до категорії проступків, його характер;

вік та дані про особу ОСОБА_4 , який раніше судимий 07.11.2023 Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч.1 ст. 164 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 120 годин та 20.03.2024 тим же судом до покарання у виді 3 років позбавлення волі з застосуванням до нього ст.ст.69,75 КК України; вину у скоєному визнав, щиро розкаявся у вчиненому, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно;

положення ст.ст.50, 65 КК України, згідно яким особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Виправлення як мета покарання це той наслідок, якого прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу, це ті певні зміни в особистості винної особи, які утримують її в подальшому від вчинення нових злочинів. З моральної точки зору, виправлення обвинуваченого і є кінцевою метою покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

Суд зазначає, що ОСОБА_4 в судовому засіданні відверто, а не уявно визнав свою провину у вчиненому, висловив щирий жаль з приводу цього.

Резюмуючи викладене, суд погоджується з думкою прокурора щодо виду та строку покарання та призначає обвинуваченому покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді 2 років обмеження волі. У відповідності до ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком, більш суворим покаранням призначеним за вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20.03.2024, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 років позбавлення волі. Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого, який усвідомив протиправність своїх дій, його відношення до скоєного, думку прокурора та захисника, суд приходить до переконання, що обвинувачений ОСОБА_4 не є особою, небезпечною для суспільства, а тому його виправлення можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст.75 КК України в умовах звільнення його від відбування основного покарання з випробуванням. На підставі ст.76 КК України на обвинуваченого покладатимуться відповідні обов`язки кримінально-виправного характеру.

Запобіжний захід не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати під час досудового розслідування у кримінального провадження в сумі 1893,20 грн за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №СЕ-19/106-24/2336-НЗПРАП від 15.02.2024 слід стягнути з обвинуваченого відповідно до вимог ст.124 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлений, арешт на майно у кримінальному провадженні не накладався.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до правил, передбачених ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 337, 370, 371, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 років обмеження волі.

У відповідності до ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком, більш суворим покаранням призначеним за вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20.03.2024, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 рік 6 місяців.

Покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

повідомляти його про зміну місця проживання і роботи

та не виїжджати за межі України без його погодження.

Підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення експертизи під час досудового розслідування в сумі 1893,20 грн.

Речові докази у кримінальному провадженні:

зіп-пакет з психотропною речовиною амфетаміном, масою 0,2044г, який залишено на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів ГУНП в Житомирській області, знищити;

липку стрічку червоного кольору, залишену на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області, знищити;

мобільний телефон «ZTI BLADE L8» EMEI 1 НОМЕР_2 , EMEI 2 НОМЕР_3 з сім-карткою всередині НОМЕР_4 залишити власнику ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги на нього через Новоград-Волинський міськрайонний суд до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча суддя ОСОБА_1