У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000268 прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про арешт майна в межах кримінального провадження №0000268, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.09.2022 року.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що службові особи державних лісових та лісомисливських підприємств, перебуваючи в змові з фізичними особами підприємцями, займаються незаконною вирубкою та реалізацією лісо продукції, зокрема: привласнюють бюджетні кошти, отримані внаслідок реалізації лісу, шляхом надання незаконної переваги окремим суб`єктам господарської діяльності під час укладання договорів, пов`язаних з реалізацією лісових матеріалів; завищують ціни при формуванні кошторисної документації під час розробок, трелювання та зачисток лісосік; занижують сортність та загальну кубомасу при відводах лісових ділянок у рубку, шляхом підробки матеріалів відводу; здійснюють самовільні рубки лісу; займаються підробкою товарно-транспортних накладних, шляхом внесення в них неправдивих відомостей, щодо відпуску лісопродукції, її кубомаси та сортності.

Прокурор вказує, що в ході досудового розслідування з метою встановлення осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення, а також з метою встановлення місць зберігання вогнепальної зброї та боєприпасів, в порядку ст. 40 КПК України, було надано доручення оперативним працівникам УКР ГУНП в Закарпатській області.

В ході виконання вказаного доручення оперативними працівниками УКР ГУНП в Закарпатській області встановлено, що в ході проведення оперативно-розшукових заходів, слідчих розшукових та негласних слідчих (розшукових) дій, отримано інформацію про те, що директор філії Свалявське ЛГ ДП «Ліси України» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у зговорі зі своїм рідним братом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою незаконного збагачення та власної наживи привласнюють бюджетні кошти, отримані внаслідок незаконної реалізації ліспородукції, шляхом надання незаконної переваги за певну грошову винагороду окремим суб`єктам господарської діяльності. Зокрема встановлено, що останні укладають прямі договори з окремими ФОП без проведення відповідного тендеру на роботи пов`язані з будівництвом лісових доріг, виписують лісопродукцію на підставних осіб, занижують сортність та загальну кубомасу при відводах лісових ділянок у рубку, шляхом підробки матеріалів відводу, займаються службовим підробленням документів, а саме актів виконаних робіт між окремим суб`єктами господарювання та службовими особами філії Свалявське ЛГ ДП «Ліси України» щодо виконання лісозаготівельних робіт.

Прокурор зазначає, що директор філії Свалявське ЛГ ОСОБА_4 , за попередньою змовою зі своїм братом ОСОБА_5 укладають договори щодо надання послуг з розробки лісосік з суб`єктами господарської діяльності, зокрема з ФОП ОСОБА_6 , ФОП ОСОБА_7 , ФОП ОСОБА_8 , ФОП ОСОБА_9 та ФОП ОСОБА_10 , про те лісозаготівельними роботами за вказівкою ОСОБА_5 займаються працівники філії Свалявське ЛГ ДП «Ліси України».

Також вказує, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , являється фізичною особою підприємцем, має у власності пилораму, на яку його рідний брат ОСОБА_9 , за узгодженням з ОСОБА_5 , завозить незаконну лісопродукцію, яку там в подальшому зберігають та обробляють. Вказана пилорама розташована на земельній ділянці з кадастровим номером :00:009:1001 за адресою АДРЕСА_1 .

Так, 21.12.2023 було проведено огляд (за правилами обшуку) неогородженої території місцевості, яка прилягає до земельної ділянки з кадастровим номером :00:009:1001 та знаходиться по АДРЕСА_1 , яку перебуває у користуванні ОСОБА_10 .

У ході проведення огляду вказаної місцевості, яка є площадкою розміром близько 70х100 м, на якій знаходиться металева конструкція ангару, що перебуває у користуванні ОСОБА_10 , було виявлено та вилучено: 59 (п`ятдесят дев`ять) колод деревини породи «дуб» довжиною від 2,7 м до 3,40 м різного діаметру, загальною кубомасою деревини 19,20 м. куб., які залишено на відповідальне зберігання представнику ОСОБА_10 під розписку.

З огляду на викладене виникла необхідність у зверненні до слідчого суді із клопотанням про накладення арешту на вищевказане майно, так як таке має значення в якості речового доказу у даному кримінальному провадженні, а тому прокурор просить накласти на нього арешт.

Прокурор у судове засідання не з`явився та подав заяву, згідно якої просив клопотання задоволити та розглянути без його участі.

Представник ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_11 також не скористалася правом на участь у судовому засіданні та продала заяву, згідно якої просила провести розгляд справи без її участі та відмовити у задоволенні клопотання. Також подала товарно-транспортні накладні та договори купівлі-продажу необробленої деревини, виписані на ФОП ОСОБА_10 .

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Витягом з ЄРДР підтверджено, що СУ ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000268 від 21.09.2022 року, попередня правова кваліфікація ч. 4 ст. 246 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що 21.12.2023 у порядку ст. 233 КПК України проведено огляд неогородженої території місцевості, яка прилягає до земельної ділянки з кадастровим номером :00:009:1001 та знаходиться по АДРЕСА_1 , яку перебуває у користуванні ОСОБА_10 .

У ході проведення огляду вказаної місцевості, яка є площадкою розміром близько 70х100 м, на якій знаходиться металева конструкція ангару, що перебуває у користуванні ОСОБА_10 , було виявлено та вилучено: 59 (п`ятдесят дев`ять) колод деревини породи «дуб» довжиною від 2,7 м до 3,40 м різного діаметру, загальною кубомасою деревини 19,20 м. куб.

Постановою слідчого від 21.12.2023 вищевказане вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.

Частиною 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно частини 6 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, в ході розгляду клопотання слідчому судді надано належні та допустимі докази тому, що виявлена в ході проведення огляду деревина законного походження та на неї наявна відповідна документація.

Слідчий суддя зауважує, що клопотання та додані до нього матеріали не містять будь-яких відомостей на обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання, про який ідеться в клопотанні прокурора, завдяки чому може бути виконане завдання арешту майна, визначеного ст. 170 КПК України, для виконання якого останній звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту.

Крім того, відповідно до узагальненої судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спецiалiзованого суду України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ від 07.02.2014, арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. При цьому, таке майно може перебувати як у згаданих осіб, так і в інших фізичних або юридичних осіб. Щодо осіб, які не є підозрюваними, слідчим суддею не може бути прийнято ухвалу про арешт майна, навіть якщо у нього є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

Одночасно, матеріали клопотання не містять відомостей про повідомлення ОСОБА_10 про підозру вчиненні кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні.

З огляду на наведене, подане клопотання не містить підстав для арешту майна, що встановлені КПК України, з посиланням на відповідні положення процесуального закону та мету накладення арешту, що свідчить про недоведеність необхідності накладення арешту на майно, а клопотання таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього тимчасово вилученого майна та скасування встановлених обмежень у його використанні.

Керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000268 прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1