УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2024 Справа №607/4256/24 Провадження №1-кп/607/1189/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000151 від 01 лютого 2024 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Самара РФ, українки, громадянки України, з вищою освітою, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , несудимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4

та обвинуваченої ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

В червні 2022 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, у обвинуваченої ОСОБА_3 , виник протиправний умисел, направлений на заволодіння, шляхом обману, грошовими коштами благодійної організації Товариства Червоного України, які призначаються як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістилися у період воєнного стану, шляхом подання недостовірних відомостей у «Заяві особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат» про проживання у житловому приміщенні осіб, яка подається до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної в м. Києві держадміністрації, відповідної військової адміністрації за місцем розташування житлового приміщення.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, будучи обізнаною щодо вимог «Порядку компенсації витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістились у період воєнного стану», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.2022 року №333 (в редакції від 30.04.2022 року) (надалі Порядок) та діючи всупереч цим вимогам, обвинувачена ОСОБА_3 переслідуючи корисливий мотив, спрямований на протиправне, шляхом обману, заволодіння грошовими коштами благодійної організації Товариство Червоного Хреста України, які призначаються, як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщеної особи, власноручно заповнила 02.06.2022 та подала до Тернопільською міської ради від свого імені заяву особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб про отримання компенсацій витрат, що пов`язані з безоплатним розміщенням внутрішньо переміщених осіб за травень 2022 року, в якій зазначила неправдиві відомості, наявність яких стала підставою для надання їй грошової компенсації.

У вказаній заяві обвинувачена ОСОБА_3 , переслідуючи мету особистого збагачення, вказала, що у належній їй квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , протягом травня 2022 року проживала внутрішньо переміщена особа, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка у травні 2022 року вказаній квартирі не проживала, оскільки 10.05.2023 перетнула кордон України та до 20.12.2022 не поверталася.

В результаті зазначення неправдивих відомостей обвинувачена ОСОБА_3 у вказаній заяві щодо безоплатного розміщення внутрішньо переміщених осіб, їй Товариством Червоного Хреста України, нараховано та виплачено за червень 2022 року кошти у сумі 457,87 гривень, як компенсацію витрат за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщених осіб.

Внаслідок чого, обвинувачена ОСОБА_3 , шляхом обману, незаконно заволоділа грошовими коштами Товариства Червоного Хреста України, які їй були нараховані та виплачені, як компенсацію витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщеної особи у сумі 457,87 гривень, в результаті чого спричинила вказаному Товариству матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, своїми діями обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Допитана під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, визнала повністю, щиро розкаялась та вказала, що заповнила 02.06.2022 та подала до Тернопільською міської ради заяву про те, що розмістила у належній їй квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 внутрішньо переміщену особу, за що отримала компенсацію у сумі 457, 87 грн. При цьому вказала, що у заяві вона зазначила неправдиві відомості, а саме те, що протягом травня 2022 року у неї проживала внутрішньо переміщена особа, ОСОБА_5 , яка насправді у вказаний період перебувала за кордоном. При цьому зазначила, що завдану шкоду відшкодувала у повному обсязі, шляхом внесення грошових коштів на банківський рахунок Товариства Червоного Хреста України, про що свідчить копія квитанції про здійснення платіжної операції.

Обвинувачена ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодилась зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовилась від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачена та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

До закінчення з`ясування обставин по справі обвинувачена ОСОБА_3 подала письмове клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із дійовим каяттям, оскільки вона раніше до кримінальної відповідальності не притягалась, повністю визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаюється та в повному обсязі відшкодувала завдану шкоду.

Прокурор в судовому засіданні не заперечила проти закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України - у зв`язку із дійовим каяттям.

Крім цього до від представника потерпілого Товариства Червоного Хреста України ОСОБА_6 , надійшла заява в якій остання не заперечує щодо звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження. При цьому вказує, що будь-яких претензій до обвинуваченої немає, оскільки ОСОБА_3 відшкодовані грошові кошти у повному обсязі.

Заслухавши клопотання обвинуваченої, міркування прокурора, яка не заперечила щодо задоволення заявленого клопотання, враховуючи думку представника потерпілого, викладену у письмовій заяві, в якій вона не заперечує щодо звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Стаття 45 КК України передбачає звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, особи, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно примітки до вказаної статті корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу.

Кримінальними правопорушеннями, пов`язаними з корупцією, відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 366-2, 366-3 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченою ОСОБА_3 , що передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, класифікується як кримінальний проступок та у відповідності з приміткою до ст. 45 КК України не вважається корупційним кримінальним правопорушенням, кримінальним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, а також не пов`язане із порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність - ч. 1 ст. 285 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду.

Таким чином, вирішуючи клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд приймає до уваги те, що вона вперше вчинила кримінальний проступок, повністю визнала свою вину та щиро розкаялась у вчиненому, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення та добровільно відшкодувала завдану шкоду, про що свідчить копія квитанції про повернення надмірно нарахованих грошових коштів, а також представником потерпілого подано відповідну письмову заяву в якій зазначає про відсутність претензій матеріального характеру до обвинуваченої, також вчинене кримінальне правопорушення не вважається корупційним, не пов`язане з корупцією, а також не пов`язане із порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та приходить до переконання, що наявні всі обов`язкові підстави, передбачені ст. 45 КК України, для звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям.

За вказаних обставин, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000151 від 01 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, слід закрити та звільнити обвинувачену ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку у відповідності до ст. 45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 45 КК України, п.1 ч.2 ст. 284, 285, ч.1 ст. 286, 288, п.3 ч.1, ст.392, п.2 ч.2 ст.395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинений кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження №0000151, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 лютого 2024 року за даним фактом закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддя ОСОБА_1