ВИРОК

Іменем України

09.05.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового розгляду обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, відомості яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за: №0000200від 06.04.2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Червоноград, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 всупереч вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», згідно якого заборонено незаконний обіг психотропних речовин, не маючи на це спеціального дозволу, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання психотропних речовин 05.04.2024 близько 17:40 год. перебуваючи по АДРЕСА_2 , на землі біля дерева, знайшов згорток ізоляційної стрічки білого кольору у якому знаходився зіп-пакет із вмістом речовини рожевого кольору та підняв його і поклав собі у передню ліву кишеню кофти, чим незаконно придбав (знайшов шляхом привласнення знайденого), у якому згідно висновку експерта надана на дослідження речовина в полімерному зіп-пакеті, містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Кількість психотропної речовини амфетаміну становить 0,5602 грама. В подальшому ОСОБА_3 , 05.04.2024 близько 18:00 год., перебуваючи по АДРЕСА_2 та зберігаючи при собі описану психотропну речовину був зупинений працівниками поліції Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області, а саме: ДОП СДОП ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 , Ст. ДОП СДОП ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області майором поліції ОСОБА_5 , які здійснювали відпрацювання території у Франківському районі в м. Львові з метою недопущення вчинення тяжких чи особливо тяжких злочинів, та яким повідомив, що при собі зберігає психотропну речовину, після чого на місце події викликано слідчо-оперативну групу ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, яким ОСОБА_3 добровільно видав вище вказану психотропну речовину.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду 03 травня 2024 року.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Згідно із заявою обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Потерпілих від кримінального проступку немає.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи наведене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, беручи до уваги його заяву, складену за участю захисника, в якій він зазначає, що не оспорює встановлених під час дізнання обставин і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження №0000200від 06.04.2024 року, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Обвинувачений в поданій заяві зазначені вище обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, а дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, яка пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує особу обвинуваченого, яка на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий, відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку та його класифікацію, відповідно до вимог ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення проступку, форму вини, мотиви і мету вчинення проступку, спосіб та стадію його вчинення, поведінку обвинуваченого після вчинення неправомірних дій.

Беручи до уваги вказані обставини, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах санкції статті, за якою кваліфіковано дії обвинуваченого.

Виходячи із цілей та принципів права, справедливості й достатності обраного покарання, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, враховуючи тяжкість проступку, майновий стан обвинуваченого, вищенаведені обставини справи, зокрема дані про особу обвинуваченого, суд доходить до висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді мінімального штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд вважає, що така міра та вид покарання сприятимуть досягненню справедливого балансу між правами та свободами обвинуваченого, інтересами держави і суспільства, та буде достатньою для виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Питання речових доказів по справі необхідно вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

Судові витрати по справі за проведення у справі експертизи в сумі 1514,56 грн. необхідно стягнути із обвинуваченого в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Речові докази по справі: спец Пакет з номером 3864533, вміст якого, амфетамін становить 0,5602 грама, який передано на зберігання в камеру речових доказів (порядковий номер 1950 за квитанцією 00111), знищити.

Стягнути ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення по справі експертизи в розмірі 1514 гривень 56 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1