Справа № 344/4054/24
Провадження № 11-сс/4808/92/24
Категорія ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши в режимі відеозв`язку у кримінальному провадженні №0000112 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 5.03.2024 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

Вказаною ухвалою обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави щодо підозрюваного

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який підозрюється у вчиненні хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю із застосуванням заздалегідь заготовленного предмета для нанесення тілесних ушкоджень потерпілим , відповідальність за що передбачена ст. 296 ч.4 КК України.

Строк дії ухвали до 3.05.2024 року.

Слідчий суддя мотивував ухвалу тим, що поза розумним сумнівом доведено можливість обрання підозрюваному ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 оспорює обґрунтованість ухвали слідчого судді, вважає, що вона є незаконною та підлягає скасуванню. Стверджує, що підозра є необґрунтована, оскільки не встановлена роль кожного учасника події, що впливає на кваліфікацію ОСОБА_7 , а стосовно спеціально заготовленого предмету для вчинення злочину, то в жодному епізоді ОСОБА_7 не використовував його. Вважає, що слідчий та прокурор не довели обставини, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою. Ризики, на які посилається сторона обвинувачення не підтверджуються матеріалами провадження та ними ж і спростовуються. Апелянт зазначає, що ризик переховування від слідства та суду нічим не обґрунтований, підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання, стійкі суспільні відносини, являється студентом, характеризується позитивно. Ризик незаконного впливу на свідків і потерпілих також нічим не підтверджений, оскільки сторона обвинувачення не вказує на яких саме свідків і потерпілих може вплинути підозрюваний, при цьому потерпілі і свідки вже допитані під час досудового розслідування. Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином спростовується тим, що немає жодних фактів, заяв, скарг, повідомлень, що ОСОБА_7 пробував вчиняти вказані дії. Ризик вчиняти інше правопорушення є хибним, оскільки ОСОБА_7 раніше не судимий. Разом з тим, слідчим суддею не було взято до уваги особу підозрюваного ОСОБА_7 , а саме те, що він має фактичне місце проживання та реєстрації, є особою молодого віку, стійкі суспільні відносини, являється студентом, характеризується виключно позитивно, що негативно вплине на його обов`язки, як студента. Також апелянт стверджує, що відповідно до ст.183 п.3 КПК України слідчим суддею не було визначено розмір застави, як альтернативний запобіжний захід. Вказує, що договір про надання правничої допомоги з підозрюваним ОСОБА_7 він уклав лише 19.03.2024 року і про дану ухвалу йому стало відомо в той же день, а враховуючи, що ОСОБА_7 знаходиться під вартою, сам оскаржити ухвалу слідчого судді він не мав можливості, і тому вважає ці обставини поважними причинами пропуску строку на оскарження. Просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, останню скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою обрати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту з 22 год. по 6 год. з покладенням на нього певних обов`язків.

Клопотання апелянта про поновлення пропущеного апеляційного строку підлягає задоволенню з метою доступу особи до правосуддя. Як з`ясовано, підозрюваний ОСОБА_7 знаходячись під вартою, затратив час для пошуку іншого захисника, з яким договір про надання правової допомоги уклав 19.03.2024 року, що в сукупності завадило вчасно подати апеляційну скаргу.

В апеляційній інстанції:

- захисник ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_7 підтримали апеляційні доводи апеляційної скарги, просять поновити апеляційний строк, скасувати ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту;

- прокурор визнав апеляційну скаргу необґрунтованою, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

З`ясувавши обставини кримінального провадження, заслухавши доповідь судді, доводи учасників судового процесу, перевіривши матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим й вмотивованим.

Оскаржена ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам закону, підстав для її скасування чи зміни апеляційним судом не виявлено.

Висновок слідчого судді про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 є законним й обґрунтованим і відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, які регулюють правові основи вирішення питань щодо взяття підозрюваної особи під варту під час досудового розслідування.

Обгрунтованими є мотиви слідчого судді про те, що за наявних обставин справи та даних про особу підозрюваного, лише зазначений запобіжний захід зможе запобігти наведеним в ухвалі ризикам.

Всі апеляційні доводи апелянта про те, що слідчий суддя безпідставно обрав підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою через відсутність аргументованих доказів, які б підтверджували ризики передбачені ст.177 КПК України, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Перевірка доказів про підозру процесуально неможлива на цій стадії кримінального провадження в апеляційній інстанції, вони можуть бути перевірені на їх правову належність й процесуальну допустимість лише на стадії судового розгляду провадження по суті обвинувачення.

За таких обставин слід визнати, що через існування вказаних процесуальних ризиків лише тримання підозрюваного під вартою забезпечить його належну процесуальну поведінку, тому апеляційні доводи захисника про звільнення ОСОБА_7 з-під варти на цей час позбавлені правового обґрунтування. Тому апеляційну скаргу захисника слід відхилити.

Згідно ст.183 ч.4 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177 та 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив шкоду життю чи здоров`ю людини, яка є найвищою соціальною цінністю відповідно до Конституції України, тому доводи апеляційної скарги в цій частині не можуть братися до уваги, оскільки даний злочин пов`язаний з посяганням на здоровя потерпілих, громадський порядок та моральність.

Підстав для скасування ухвали і зміни запобіжного заходу не встановлено.

На цей момент порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних процесуальних порушень у цьому провадженні не виявлено.

Таким чином апеляційну скаргу захисника, колегія суддів залишає без задоволення, ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Поновити захиснику ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 5.03.2024 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 без змін.

Ухвала не оскаржується.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4