Справа №-613/715/24 Провадження №-1-кп/613/128/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2024 року м.Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників кримінального провадження, в залі суду в м.Богодухові обвинувальний акт та додані до нього матеріали, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000053 від 29.02.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Підопригори Лебединського району Сумської області, українця, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 - навідника 3 роти охорони батальйону охорони, у військовому званні «солдат», неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 відповідно до наказу виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 № 299 від 08.11.2022 зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення і призначено на посаду навідника 3 роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до приписів ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на момент вчинення злочину, солдат ОСОБА_3 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за контрактом.

Проходячи військову службу на посаді навідника 3 роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 солдат Штріккер ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Проте, солдат ОСОБА_3 , обіймаючи посаду навідника 3 роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , маючи злочинний умисел на використання завідомо підробленого посвідчення водія на своє ім`я, що надає право на керування транспортним засобом, вчинив кримінальне правопорушення проступок за наступних обставин.

Встановлено, що ОСОБА_3 , добре знаючи порядок видачі посвідчення водія та допуск до керування транспортним засобом, визначений чинним законодавством, не бажаючи дотримуватися його вимог, з метою отримання посвідчення, що посвідчуватиме його особу та спеціальний статус у частині підтвердження його права на керування транспортними засобами, маючи умисел на пособництво у виготовлення підробленого посвідчення водія, з метою його подальшого використання, шляхом надання анкетної інформації про свою особу, приблизно восени 2022, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у м.Синельникове, Дніпропетровської області, звернувся до невстановленої у ході досудового розслідування особи, якій передав свої персональні дані, надав копію паспорту громадянина України на своє ім`я, фотокартку та фото особистого підпису та грошові кошти у сумі 1200 гривень за виготовлення підробленого посвідчення водія та у подальшому у невстановлені досудовим розслідуванням час та дату, в невстановленої досудовим розслідуванням особи отримав підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 19.11.2022, категорії: «В» «С» «D» на власне ім`я, яке було незаконно виготовлене з метою подальшого використання при керуванні транспортним засобом.

Крім того, ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та скоїв кримінальний проступок, за наступних обставин.

ОСОБА_3 , після отримання від невстановленої особи підробленого посвідчення водія НОМЕР_2 від 19.11.2022, та усвідомлюючи, що він порушує вимоги постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 8 травня 1993 року «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом», почав свідомо використовувати завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 19.11.2022 на власне ім`я, у власних потребах, а саме для керування транспортним засобом.

29.02.2024 року о 12:50 годині, ОСОБА_3 , рухаючись автомобілі ««ВАЗ 210994», державний номер: НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_2 , на блок посту, був зупинений співробітниками поліції відповідно до п. 7 «Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1456, ОСОБА_3 запропоновано пред`явити документи, що посвідчують особу.

Під час перевірки документів ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що не має права на керування транспортними засобами, на законну вимогу працівників поліції надав, тим самим використав, завідомо підроблений офіційний документ - посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане 19.11.2022, категорій: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , «D», на власне ім`я.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/121-24/6832-ДД від 12.03.2024 за результатами проведення судової технічної експертизи документів встановлено, що бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 виданий 19.11.2022 ТСЦ 0541 на ім`я Штріккер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника України.

Зазначені обставини не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, обвинувачений ОСОБА_3 згоду підписав в присутності адвоката ОСОБА_7 та беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень. Суд за клопотанням прокурора ОСОБА_8 , в порядку ч.1 ст.302 КПК України, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин, відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження в межах пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, а саме пособництві у підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи і який надає права використання його підроблювачем та ч.4 ст.358 КК України, а саме використанні завідомо підробленого документа.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується ст.ст. 50, 65 КК України, якими визначено, що суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

У відповідності до класифікації кримінальних правопорушень, передбаченої ч.2 ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, скоєні ОСОБА_3 , передбачені ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, є кримінальними проступками.

Обставиною, що пом`якшує покарання для ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання для ОСОБА_3 судом не встановлено.

Вивченням наявних даних про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, зареєстрований та фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 , є військовослужбовцем ЗСУ, за місцем служби характеризується та місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий, його вік, стан здоров`я, наявність обставини, яка пом`якшує покарання (щире каяття) та відсутність обставин, які б його обтяжували, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 , з урахування положень ч.1 ст.70 КК України, покарання у межах санкції ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України та ч.4 ст. 358 КК України, а саме у виді штрафу за кожне правопорушення, визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, оскільки на думку суду призначення йому більш суворого виду покарання не буде відповідати меті покарання.

Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати на залучення експерта.

Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376, 382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Штріккер ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання:

за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень;

за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання Штріккер ОСОБА_10 у виді штрафу в дохід держави в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з Штріккер ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в доход держави, судові витрати за проведення судової технічної експертизи в сумі 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одну) гривню 84 (вісімдесят чотири) копійки.

Речовий доказ по справі:

- посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.381 та ст.382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя