Справа №295/2840/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового

засідання ОСОБА_2

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0000088 від 14.05.2022 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Денеші Житомирського району та області, громадянина України, одруженого, немаючого на утриманні неповнолітніх дітей, пенсіонера, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ст.ст. 436-2 ч.2, 436-2 ч.3 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

Згідно із Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного права президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_6 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131(ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України.

20.02.2014 Російською Федерацією розпочато збройну агресію проти України шляхом порушення ЗС РФ всупереч міжнародно-правовим зобов`язанням РФ порядку перетину державного кордону України в районі Керченської протоки та використання нею своїх військових формувань, дислокованих у Криму відповідно до Угоди між Україною і РФ про статус та умови перебування Чорноморського флоту РФ на території України від 28 травня 1997 року, для блокування військових частин ЗСУ.

У подальшому 24.02.2022 о 5 год. президентом РФ ОСОБА_6 оголошено про початок спеціальної військової операції на території України. Того ж дня, близько 05 год. 10 хв. ЗС РФ, що діяли за наказом керівництва РФ, здійснено запуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військових штабах, складах, підрозділах Збройних Сил України та інших військових формувань. Після чого, тоді ж, війська РФ сухопутним шляхом зайшли на суверенну територію України.

Так, на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці ЗС РФ шляхом застосування зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Житомирській, Київській, Чернігівській, Херсонській, Миколаївській, Харківській, Сумській, інших областях та здійснили збройні напади на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, цивільні об`єкти, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, а також здійснюють окупацію окремих частин з числа вказаної території, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується до цього часу та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

Так, ОСОБА_3 , орієнтовно в 2011 році (точної дати у ході досудового розслідування не встановлено), будучи активним користувачем міжнародної комп`ютерної мережі Інтернет, особисто створив власний обліковий запис (акаунт) у соціальній мережі «Одноклассники» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за ІНФОРМАЦІЯ_3 -адресою в Інтернет мережі « ІНФОРМАЦІЯ_4 », доступ до перегляду змісту якого будь-якими іншими користувачами соціальної мережі «Одноклассники» не обмежено, та як єдиний користувач мав у ньому функціональні можливості безпосередньо публікувати та видаляти пости, публікації, фото, відеоматеріали відповідно до функціоналу указаної соціальної мережі.

При цьому, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про блокування доступу до вказаної соціальної мережі на підставі рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28.04.2017 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», уведеного в дію Указом Президента України від 15.05.2017 № 133, та продовженого на підставі рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14.05.2020, затвердженого Указом Президента України від 14.05.2020 № 184, використовуючи для його обходу встановлене на власному системному блоці «FrimeCom» програмне забезпечення у вигляді додатків «VPN», умисно, цілеспрямовано, достовірно знаючи про публічно комунікативний характер даної соціальної мережі через можливість поширення інформації у всесвітній мережі «Інтернет» серед невизначеного кола осіб, будучи обізнаним з умовами та функціональними можливостями її використання, користувався власним обліковим записом у вказаній соціальній мережі, зокрема ознайомлювався з текстовими та відеоматеріалами, аудіозаписами та зображеннями, розміщеними іншими її користувачами, та поширював їх.

Так, у період час з 26.03.2022 по 27.03.2022 ОСОБА_3 ознайомився з публікацією, розміщеною на інтернет-ресурсі «ПОЛИТРОССИЯ» за URL-адресою: https://politros.com/22402784chto_proizoshlo_na_ukraine_26_marta_vs_rf_voshli_v_slavutich_natsisti_vibiti_iz_zhilih_raionov_mariupolya, під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 » та фотозображення з тимчасово окупованою рф територією України з назвою «Успехи спецоперации РФ на 26 марта 2022 года», та вподобав її зміст.

Після цього, у ОСОБА_3 з мотивів підтримки інформаційних впливів держави-агресора на шкоду інформаційній безпеці України та з метою їх розповсюдження серед невизначеного кола осіб виник злочинний умисел, направлений на поширення серед невизначеного кола осіб користувачів соціальної мережі «Одноклассники» публікації (матеріалу), у якому міститься виправдовування, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань російської федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих російською федерацією.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем своєї реєстрації та фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, з використанням належного йому системного блоку «FrimeCom», із встановленим на ньому задля обходу блокування програмним забезпеченням у вигляді додатків «VPN», а також з доступом до всесвітньої мережі Інтернет, на сторінці власного облікового запису в соціальній мережі «Одноклассники» під назвою « ОСОБА_7 » ІНФОРМАЦІЯ_6 розмістив вищевказану публікацію, після чого вона була візуально сприйнята невизначеною кількістю користувачів соціальної мережі «Одноклассники», зокрема його друзями та підписниками.

Також, 30.05.2022 ОСОБА_3 ознайомився з публікацією, розміщеною за URL-адресою https://ok.ru/group/1778/ topic/32178, у вигляді зображення із текстом: ««Комбайн смерти» БМПТ-72» настоящая угроза для расчетов «Джевелинов» Боевые машины поддержки танков успешно применяются в ходе специальной операции против националистических формирований Украины…»., поширеною 30.05.2022 користувачем облікового запису соціальної мережі «Одноклассники» під нікнеймом «Танкисты Виталий ***», та вподобав її зміст.

Після цього, у ОСОБА_3 з мотивів підтримки інформаційних впливів держави-агресора на шкоду інформаційній безпеці України та з метою їх розповсюдження серед невизначеного кола осіб повторно виник злочинний умисел, направлений на поширення серед невизначеного кола осіб користувачів соціальної мережі «Одноклассники» публікації (матеріалу), у якому міститься виправдовування та заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем своєї реєстрації та фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з використанням належного йому системного блоку «FrimeCom», із встановленим на ньому задля обходу блокування програмним забезпеченням у вигляді додатків «VPN», а також з доступом до всесвітньої мережі Інтернет, шляхом проставляння відмітки «Класс» 30.05.2022 повторно поширив вищевказану публікацію на сторінці власного облікового запису в соціальній мережі «Одноклассники» під назвою « ОСОБА_7 », після чого вона була візуально сприйнята невизначеною кількістю користувачів соціальної мережі «Одноклассники», зокрема його друзями та підписниками.

22.02.2024 року прокурор Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 на підставі ст. ст. 469,472,473 КПК України уклали угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у визначеному діянні. Крім того, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ст. 436-2 ч.2 КК України у виді 2 років позбавлення волі, без конфіскації майна; за ст. 436-2 ч.3 КК України у виді 5 років позбавленні, без конфіскації майна. На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі, без конфііскації майна, із застосуванням ст. 75 КК України та звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, тривалість якого визначає суд та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України, перелік яких встановлює суд. На підставі ст.100 ч.9 КПК України, ст. 96-1, 96-2 ч.1 п.4 КК України застосуваи спеціальну конфіскацію системного блоку «FrimeCom».

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину визнав повністю та підтримав угоду, укладену між ним та прокурором про визнання винуватості.

Захисник в судовому засіданні угоду, укладену між прокурором та його підзахисним підтримав, просить її затвердити.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що укладена угода про визнання винуватості відповідає нормам КПК та може бути затверджена судом.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право, зокрема затвердити угоду.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до вимог ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 436-2 ч.2, 436-2 ч.3 КК України, які згідно ч.4 ст.12 КК України відносяться до нетяжкого злочину.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права визначені п.1-4 ч.4 ст. 474КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, що передбачені в угоді.

Суд приходить до висновку, що дана угода відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена і на ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконанням обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, встановлено фактичні підстави для визнання винуватості.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, суд відповідно до вимог ст. 124 КПК України стягує з обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 ч.1 п.4 КК України застосувати спеціальну конфіскацію системного блоку «FrimeCom».

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 375, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Затвердити угоду від 22.02.2024 року між прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 436-2 ч.2, 436-2 ч.3 КК України і призначити йому покарання за цими законами:

- за ст. 436-2 ч.2 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, без конфіскації майна;

- за ст. 436-2 ч.3 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи в сумі 4719 (чотири тисячі сімсот дев`ятнадцять) грн.25 коп.

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 ч.1 п.4 КК України застосувати спеціальну конфіскацію системного блоку «FrimeCom», який зберігається в камері схову Житомирського РУП, конфіскувати в дохід держави.

Речові докази: одну георгіївську стрічку помаранчево-чорного конльору, яка передана на зберігання до камери схову Житомирського РУП - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1