Справа № 192/1079/24
Провадження № 1-кс/192/115/24
Ухвала

"15" травня 2024 р. слідчий суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , по внесеному 12 травня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000077 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на автомобіль марки ГАЗ 33021, номерний знак НОМЕР_2 , власника якого не встановлено, а фактичним користувачем є ОСОБА_4 , шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження.

Прокурор зазначив, що 11 травня 2024 року до ВП №9 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 11 травня 2024 року по АДРЕСА_1 , зупинили автомобіль марки ГАЗ 33021, номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 та при перевірці документів на вказаний автомобіль виявили, що номери шасі (кузова) зазначені в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу відрізняються від номерів зазначених на автомобілі, що викликало підозру в підробці свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу сумніви у справжності.

Тому просив з метою проведення судової трасологічної експертизи та судово-технічної експертизи документу, накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 .

В судове засідання прокурор, користувач майна, які про час та місце розгляду клопотання про арешт майна були повідомлені належним чином, не з`явились, причини неявки слідчому судді не повідомили, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.

Слідчий суддя ознайомившись з клопотанням, приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Пунктом 2 вказаної частини передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Статтею 171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України - слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Як вбачається з поданого клопотання, прокурор в якості мети накладення арешту майна вказує, проведення судової трасологічної експертизи та судово-технічної експертизи документу, мета арешту відповідно до положень статті 170 КПК України в клопотанні не вказана.

Крім того, клопотання не містить правової кваліфікації кримінального правопорушення, за яким здійснюється дізнання органом досудового розслідування, що свідчить про відсутність обґрунтованості необхідності арешту майна, враховуючи, що диспозиція ч. 1 ст. 358 КК України має декілька альтернативних взаємовиключних діянь, які вважаються кримінальними правопорушеннями.

Також клопотання прокурора взагалі не містить відомостей, що відомості зазначені в клопотанні внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування, і що за даними відомостями здійснюється будь-яке кримінальне провадження.

Окрім цього клопотання прокурора не містить обґрунтування способів арешту, що свідчить про необґрунтованість необхідності арешту майна.

У зв`язку з чим, оскільки клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, воно підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків в строк встановлений ч. 3 ст. 172 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 171, 172 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , по внесеному 12 травня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000077 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, про арешт майна повернути прокурору для усунення недоліків.

Встановити строк усунення недоліків сімдесят дві години з часу оголошення ухвали слідчого судді про повернення клопотання для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1