Справа № 646/2381/24
Провадження № 1-кс/646/1189/2024
УХВАЛА

іменем України

26.04.2024 року Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

та підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові клопотання старшого слідчого СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000634 від 02.03.2024 року, про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщане Куп`янського району Харківської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, непрацюючого, одруженого, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в:

23.04.2024 року старший слідчий СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_6 звернулась до суду із вказаним клопотанням, погодженими із прокурором Шевченківського відділу Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , в обґрунтування якого зазначила, що слідчим відділом СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000634 від 02.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , 02.03.2024 року приблизно о 15 год. 30 хв., знаходився біля під`їзду АДРЕСА_2 , навпроти вікон квартири АДРЕСА_3 , що розташована на першому поверсі багатоквартирного будинку, де мешкає його дружина ОСОБА_7 . Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, після словесного конфлікту на побутовому ґрунті у ході якого ОСОБА_5 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел спрямований на позбавлення життя ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо допускаючи їх настання, діючи умисно та цілеспрямовано, взяв до рук гранату РГД-5 та кинув її у приміщення кухні через розбите скло, яке він розбив раніше цеглиною, де перебувала потерпіла ОСОБА_7 .

Після того як пролунав вибух, ОСОБА_5 , вважаючи, що усі дії спрямовані на позбавлення життя ОСОБА_7 він виконав, припинив свої протиправні дії та покинув місце злочину у невідомому напрямку, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, так як остання сховалася від вибуху гранати за стіною в коридорі квартири.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а саме: у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

04.03.2024 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

05.03.2024 року слідчим суддею Червонозаводського районного суду м. Харкова до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 30.04.2024 року включно, без визначення застави.

Під час досудового розслідування були зібрані докази, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

23.04.2024 року керівником Куп`янської окружної прокуратури Харківської області було продовжено строк досудового розслідування строком до 3 місяців, тобто до 04.06.2024 року.

Посилаючись на тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 та наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий просив продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, а саме до 04.06.2024 року, без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор просив клопотання задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні. Крім того зазначив, що по кримінальному провадженню необхідно провести ряд слідчих (розшукових) дій, а саме: встановлення та допиту додаткових свідків з метою встановлення нових та перевірки вже зібраних в рамках провадження доказів, отримання вже призначеного експертного дослідження, повідомлення кінцевої підозри, відкриття матеріалів сторонам кримінального провадження, складання обвинувального акту та вручення його учасникам кримінального провадження.

Підозрюваний під час розгляду клопотання пояснив, що покази дає добровільно, до нього не застосовувалось насильство. Вказав, що підозра є необґрунтованою, а ризики безпідставні. Пояснив, що нікого вбивати він не хотів, бо якщо у нього був намір позбавити когось життя, він зробив би це тихо, щоб ніхто про це не дізнався. Перед тим, як кинути гранату він візуально пересвідчився в тому, що в квартирі нікого не було. Крім того вказав, що кидаючи гранату РГД-5 він не розумів, що вона обладає значною зоною ураження. Просив відмовити у задоволенні вказаного клопотання слідчого та не обирати йому запобіжний захід у виді тримання під вартою. Зазначив, що у нього є можливість проживати у Зміївському районі разом із дорослою дочкою, а тому просив застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту або застави.

Захисник, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та недостатньо обґрунтовану підозру, просив відмовити у задоволенні клопотання та не продовжувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Зазначив, що його підзахисний фактично не переховувався від органів досудового розслідування, самостійно з`явився до працівників поліції на їх виклик. Потерпіла ОСОБА_7 не має претензій до підозрюваного.

Вислухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до наступного.

В провадженні Куп`янського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0000634 від 02.03.2024 року, попередня кваліфікація ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

ОСОБА_5 був затриманий 03.03.2024 року в порядку ст. 208 КПК України та 04.03.2024 року його було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України закінчений замах на умисне вбивство, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.03.2024 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави.

Встановлений строк дії ухвали до 30.04.2024 року.

Постановою керівника Куп`янської окружної прокуратури Харківської області від 23.04.2024 року продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 3 місяців, тобто до 04.06.2024 року.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

Даними витягу з ЄРДР від 02.03.2024 року, кримінальне провадження № 0000634 правова кваліфікація ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України; даними протоколу огляду місця події від 02.03.2024 року, даними постанови про визнання і приєднання до справи речових доказів від 02.03.2024 року, даними протоколу допиту потерпілої ОСОБА_7 від 02.03.2024 року, даними протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 02.03.2024 року, даними протоколу свідка ОСОБА_9 від 02.03.2024 року, даними протоколів проведення слідчих експериментів від 03.03.2024 року.

При цьому слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Слідчий суддя звертає увагу, що у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» № № 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона обвинувачення, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати розгляду кримінального провадження або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оскільки ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора, що тяжкість інкримінованого підозрюваному злочину є вагомим доводом, що збільшує ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

При цьому слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ у рішенні у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої «для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому лише тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку.

Крім того, як зазначив прокурор під час розгляду клопотання, підозрюваний є обізнаним про частину зібраних доказів, у тому числі потерпілої та свідків, показання яких можуть підтверджувати його вину у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Оцінюючи можливість впливу на потерпілу та свідків, суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є потерпілими та свідками, у кримінальному провадженні, а саме на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на потерпілу та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від потерпілої та свідків та дослідження їх судом.

Разом із цим, ознайомившись із протоколами допитів встановлених досудовим розслідуванням потерпілої та свідків, підозрюваний обізнаний як про їх персональні данні, так і про зміст наданих ними показань на стадії досудового розслідування.

Вказане дає підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони підозрюваного на потерпілу та свідків з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань.

Таким чином, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконний вплив на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування не доведено існування ризиків, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки слідчим належно не обґрунтовано, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що останній раніше притягався до кримінальної відповідальності.

Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Дійсно, як встановлено під час розгляду клопотання, ОСОБА_5 раніше не судимий, має професійно-технічну освіту, як зазначила сторона захисту - місце проживання у Зміївському районі Харківської області. Колишня дружина ОСОБА_7 надала письмову заяву щодо відсутності претензій до підозрюваного. Разом з тим, слідчий суддя не вважає ці доводи такими, що переважають існування ризиків, існування яких встановлено під час розгляду клопотання.

Належних та допустимих доказів про неможливість перебування ОСОБА_5 в умовах СІЗО за станом здоров`я, станом на час розгляду клопотання, слідчому судді не надано.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.

Враховуючи існування доведених прокурором ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів щодо обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 умисного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому продовжує йому запобіжний захід у виді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 03.06.2024 року включно.

Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , при продовженні строку запобіжного заходу у виді тримання його під вартою, оскільки останнього повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 372, 395 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000634 від 02.03.2024 року, про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 03.06.2024 року включно, без визначення застави.

Зобов`язати старшого слідчого СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про продовження тримання під вартою останнього.

Встановити строк дії ухвали до 03.06.2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 , в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя