УХВАЛА

Іменем України

27.03.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001664 від 22.11.2023 року на підставі обвинувального акту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, українця, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину 2009 року народження, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И В :

У невстановлений в ході досудового розслідування день та час, ОСОБА_4 , прямуючи по земельній ділянці, яка розміщена в Житомирському районі, Житомирської області, на відкритій місцевості помітив дикоростучий сухий кущ рослини роду конопель.

Усвідомлюючи, що дана речовина являється особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, у ОСОБА_4 , виник умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу без мети його збуту.

Реалізуючи свій умисел, направлений на незаконне придбання особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, ОСОБА_4 зірвав гілки разом із листям та суцвіттям з дикоростучого сухого куща рослини роду конопель, після чого помістив дану речовину до двох паперових згортків та продовжуючи реалізацію свого умислу, направленого на незаконне зберігання без мети її збуту поклав один згорток до правої кишені штанів в які був одягнений та в портфель який був при ньому та переносив її невстановленими вулицями міста Житомира, таким чином зберігав при собі

В подальшому, 22 листопада 2023 року близько 02 години 55 хвилин, за адресою: АДРЕСА_3 , у ОСОБА_4 , виявлено та, в подальшому, вилучено два згортки в середині із речовиною рослинного походження зеленого кольору, особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабіс, масою 12,630 г; 4,652 г; в перерахунку на загальну масу становить 17,282 г., яку ОСОБА_4 , незаконно придбав та зберігав без мети збуту.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 309 ч. 1 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся та пояснив, що вживав наркотичні засоби, але на теперішній час добровільно пройшов курс стаціонарного лікування від наркоманіїї та залежності, про що надав відповідну медичну довідку. На підставі викладеного, просив звільнити його від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.309 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання обвинуваченого.

Суд, вислухавши клопотання обвинуваченого, з`ясувавши думку прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Так, згідно з довідкою КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради від 09.02.2024 встановлено, що ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні та пройшов повний курс добровільного стаціонарного лікування з 31.01.2024 по 09.02.2024, з діагнозом: Психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання канабіноїдів, синдром залежності, в теперішній час стримання.

Згідно листа КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради від 25.03.2024, наданого прокурором, встановлено, що ОСОБА_4 був встановлений діагноз: Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіноїдів, синдром залежності, який є тотожним до поняття «наркоманія». ОСОБА_4 страждав на наркоманію та потребував лікування.

Отже із вказаних медичних документів вбачається, що ОСОБА_4 було встановлено діагноз за діючим міжнародним класифікатором хвороб - 10 у вигляді психічних розладів, зумовлених залежністю від наркотичного засобу, що відповідає діагнозу за попереднім класифікатором (МКХ) -10 «наркоманія». ОСОБА_4 добровільно звернувся до комунального лікувального закладу за отриманням медичної допомоги та пройшов відповідне лікування для припинення синдрому залежності від вживання наркотичних засобів.

Частиною першою статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII (далі Закон № 1402-VIII) визначено, що Верховний Суд забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Реалізація цього завдання відбувається, зокрема, шляхом здійснення правосуддя, під час якого Верховний Суд у своїх рішеннях висловлює правову позицію щодо правозастосування, орієнтуючи в такий спосіб судову практику на однакове застосування норм права.

Частиною шостою статті 13 Закону № 1402-VIII передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч. 6 ст. 368 КПК України обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Розглядаючи клопотання обвинуваченого про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, суд враховує правові висновки щодо застосування норми права, передбаченої ч. 4 ст. 309 КК, які викладені в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 29 листопада 2021 року у справі № 357/11205/19, а саме:

Згідно з ч. 4 ст. 309 КК особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК. Підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у такому випадку є добровільне звернення до лікувального закладу особи, яка хворіє на наркоманію, та розпочате нею лікування від наркоманії.

Добровільним в контексті ч. 4 ст. 309 КК слід вважати таке звернення особи до лікувального закладу, яке здійснюється за її особистою згодою, або згодою законного представника, що мало місце до моменту виходу суду першої інстанції до нарадчої кімнати для ухвалення рішення у кримінальному провадженні. Для застосування цієї норми попередній факт перебування особи на обліку осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини, не є визначальним, оскільки факт захворювання на наркоманію у такої особи може бути встановлено вперше.

В той же час, при вирішенні вищевказаного клопотання суд враховує те, що положеннями ч. 4 ст. 309 КК визначено, що особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Таким чином, приписи вказаної правової норми дають можливість суду застосовувати її за наявності таких умов: 1) добровільне звернення до лікувального закладу особи, яка хворіє на наркоманію; 2) особою розпочато лікування від наркоманії. При цьому вказана норма права є імперативною та не дозволяє судам встановлювати додаткові, не визначені нею обставини для її застосування.

Встановлення цих обставин є достатньою підставою для ухвалення рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК.

При цьому, для правильного застосування судом цієї норми права необхідно керуватися положеннями ЗУ «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15 лютого 1995 року № 62/95-ВР, які містять дефініції таких понять: добровільне лікування - лікування від наркоманії, яке здійснюється за згодою хворого або його законного представника; наркоманія - психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною.

Згідно з МКХ-10, усі види залежності від психоактивних речовин (ПАР) кодуються в рамках діагностичного модуля F10-F19 (F12 Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання канабіноїдів), що об`єднує «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання психоактивних речовин».

Наркоманія група хвороб, що виникає внаслідок систематичного вживання речовин, у зростаючій кількості, які включені до затвердженого на офіційному рівні списку наркотиків. Проявами наркоманії є психічна і фізична залежність від цих речовин, а також розвиток абстиненції внаслідок припинення їх вживання.

Наявність у довідці від 09.02.2024 та листі КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради від 25.03.2024 висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_4 дійсно хворів на наркоманію, адже мав психічні та поведінкові розлади внаслідок залежності від вживання канабіноїдів, що встановлено за результатами проходження медичного обстеження відповідно до вказаного Закону й Інструкції «Про порядок виявлення та постановки на облік осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини», затвердженої спільним наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства внутрішніх справ України, Генеральної прокуратури України, Міністерства юстиції України від 10 жовтня 1997 року № 306/680/21/66/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 5 листопада 1997 року за № 534/2338, надає суду можливість, із врахуванням того, що обвинувачений добровільно звернувся та пройшов повний курс стаціонарного лікування, застосувати щодо нього ч. 4 ст. 309 КК України, з огляду на що суд дійшов висновку, що заявлене клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.

У зв`язку із цим клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню та ОСОБА_4 необхідно звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України.

Процесуальні витрати на проведення експертизи складають 1912 грн. 00 коп. та підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 309 ч. 4 КК України, ст. 284 ч. 2 п. 1 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі частини 4 ст. 309 КК України.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 1 ст. 309 КК України - закрити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судові витрати по кримінальному провадженню - вартість проведеної судової експертизи №СЕ-19/106-23/15481-НЗПРАП від 04.12.2023 року у розмірі 1912 гривень 00 копійок - в дохід держави.

Речовий доказ у даному кримінальному провадженні особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс масою 12,630г, 4,652г, що в перерахунку на загальну масу становить 17,282г, який згідно квитанції № 20580 від 26.12.2023 року зберігається в камері схову речових доказів, - знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд міста Житомира протягом семи діб з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На підставі ч.3 ст. 376 КПК України роз`яснити учасникам кримінального провадження право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Відповідно до ч.6 ст. 376 КПК України роз`яснити учасникам кримінального провадження їх право отримання в суді копії ухвали, вручити її обвинуваченому - негайно.

Суддя ОСОБА_1