печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого відділу Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про здійснення приводу свідка,-

В С Т А Н О В И В :

На розгляд слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про здійснення приводу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до Державного бюро розслідувань за адресою: АДРЕСА_2 , на 11-00 год. 10.07.2024 для допиту в якості свідка в межах кримінального провадження №0001029 від 25.11.2013.

Виконання ухвали слідчий просить доручити співробітникам Львівського управління ДВБ НПУ.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначає, що слідчими Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013 - 2014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001029 від 25.11.2013, у якому серед іншого розслідуються обставини причетності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України, а саме незакінченого замаху на шахрайство, вчиненого групою осіб у великих розмірах, у спосіб повідомлення неправдивих показань щодо обставин участі в акціях протесту в центральній частині міста Києва упродовж 18-19.02.2014 для отримання грошової компенсації від держави як постраждалим особам під час Революції Гідності.

Під час досудового розслідування встановлено, що вищевказані особи надають суперечливі показання про перебування їх у м. Києві під час акцій протесту та про спричинення ОСОБА_9 та ОСОБА_6 тілесних ушкоджень у цей період часу, які не відповідають установленим слідством фактичним обставинам подій та спростовуються здобутими у провадженні доказами.

Установлено, що під час слідства у вказаному кримінальному провадженні 10.12.2019, тобто більше ніж через 5 років після завершення масових акцій протестів, до органів прокуратури із заявою про злочин звернувся житель м. Дрогобича Львівської області ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якій вказав, що в ніч на 19.02.2014 невстановлені співробітники спецпідрозділу міліції «Беркут» на Майдані Незалежності в м. Києві спричинили йому тілесні ушкодження, та як свідка своєї участі в цих подіях вказав ОСОБА_6 .

При цьому у цій заяві та подальших своїх зверненнях ОСОБА_9 неодноразово заявляв про своє право на одержання грошової допомоги на підставі Закону України «Про встановлення державної допомоги постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей» від 21.02.2014 №745-VII, вимагаючи залучити його до провадження як потерпілого, включити до переліку осіб, які отримали тілесні ушкодження під час Революції Гідності, та подати до Міністерства охорони здоров`я для здійснення виплат у порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2018 № 14.

У результаті залучення 19.02.2020 до кримінального провадження як потерпілого ОСОБА_9 отримав на підставі вищезазначеного Закону виплату державної допомоги у сумі 200 тис. грн.

Крім того, 20.07.2021 до Офісу Генерального прокурора, тобто більше ніж через 7 років після завершення масових акцій протестів, звернувся житель м. Дрогобича Львівської області ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із заявою про побиття співробітниками міліції в ніч на 19.02.2014 під час надання ним допомоги ОСОБА_9 , при цьому також вимагаючи залучення до кримінального провадження як потерпілого. Як свідків своєї участі в цих подіях вказав ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

У той же час, аналізом телефонних з`єднань за номерами телефонів, якими користувались ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , установлено, що вони у період з 18.02.2014 по 19.02.2014 не лише не були на локаціях проведення масових акцій протесту у місті Києві, але й взагалі у вказаний період часу не відвідували місто Київ.

У зв`язку з цим, постановою слідчого ДБР ОСОБА_10 від 12.05.2023 ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні клопотання про визнання його потерпілим.

Зазначене викликає обґрунтований сумнів у достовірності показань вказаних осіб щодо перебування їх у м. Києві під час акцій протесту саме упродовж 18.02.2014-19.02.2014 та доводів ОСОБА_9 і ОСОБА_6 про спричинення їм тілесних ушкоджень у цей період часу. Крім того, у своїх показаннях зазначені особи надають суперечливі відомості, які не відповідають встановленим слідством фактичним обставинам подій.

Незважаючи на вказані обставини, ОСОБА_9 продовжує вимагати визнання слідством факту спричинення йому середньої тяжкості тілесних ушкоджень саме під час подій 18.02.2014-19.02.2014 для отримання державної допомоги у сумі 500 тис. грн, як учасник в масових акцій громадського протесту, що відбулися у період 2013-2014 років у центральній частині міста Києва, а ОСОБА_6 , будучи обізнаним із рішенням про відмову у визнанні його потерпілим, продовжує направляти заяви та скарги, аналогічні попереднім.

В той же час, 12.08.2021 допитаний у якості свідка ОСОБА_6 зазначив, що в ніч з 18.02.2014 на 19.02.2014 біля сцени на Майдані Незалежності у м. Києві йому нанесли тілесні ушкодження працівники РМОП «Беркут» у темно-синьому камуфляжі. Свідками отримання ним тілесних ушкоджень зазначає ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які разом з ним приймали участь в акціях масових протестів у центральній частині м. Києва у лютому 2014 року.

При цьому, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №349/21 від 14.07.2022 у ОСОБА_6 комісія не встановила об`єктивних судово-медичних даних, які б дозволили стверджувати, що у останнього станом на 18.02.2014-19.02.2014 мали місце тілесні ушкодження.

Допитаний як свідок ОСОБА_5 надав показання, відповідно до яких підтвердив участь ОСОБА_6 та ОСОБА_9 в акціях протесту в центральній частині міста Києва упродовж 18-19.02.2014. При цьому зазначив також про свою присутність 18.02.20214 на Майдані Незалежності в м. Києві та участь у наданні медичної допомоги ОСОБА_9 .

Вказані показання спростовуються вироком від 29.03.2011 судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області у справі №1-59/2011 щодо ОСОБА_9 , де його захисником був адвокат - ОСОБА_5 .

Аналогічні показання надав свідок ОСОБА_4 , який ніби бачив як працівники «Беркуту» били ОСОБА_11 прикладом (10-ть чи 5-ть беркутівців) тоді свідок почав витягувати ОСОБА_11 і ще сам отримав удар по спині. І свідок разом з ОСОБА_12 довели його в медпункт КМДА, однак при наданні відповідей на уточнюючі питання слідчого почав плутати ОСОБА_13 , який допомагав вести ОСОБА_11 до медпункту, та ОСОБА_14 , який здійснює адвокатську діяльність, і зі змісту отриманих доказів мали б бути однією людиною.

В той же час свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомили, що не були свідками спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, а бачили його на наступний день - 19.02.2014 біля автобуса, яким повертались додому з м. Києва з тілесними пошкодженнями.

Вивченням медичної документації ОСОБА_6 встановлено, що 24.02.2014 о 23:17 год. звернувся до лікаря ОСОБА_15 , який здійснив запис у медичних документах про тілесні ушкодження, які встановлено ніби на огляді, та що зі слів хворого, той отримав їх саме в ніч з 18.02.2014 на 19.02.2014 в м. Києві на ОСОБА_16 . Однак вказаний документ викликає сумнів щодо його достовірності, а тому прокурором 15.03.2024 винесено постанову про призначення комплексної судово-криміналістичної експертизи давності документа, яка наразі триває.

Також, під час допиту свідка ОСОБА_15 (лікар-терапевт) встановлено, що знає з 1989 року ОСОБА_17 , коли останній був головою сільської ради. Лікування у нього ОСОБА_18 не проходив, а лише звертався до нього 24.02.2014 о 23:17 год. за медичною допомогою. Під час огляду було встановлено множинні гематоми обличчя, спини і шиї, струс головного мозку 1-2 ступеню, а от від госпіталізації ОСОБА_18 відмовився.

Зазначене викликає обґрунтований сумнів у достовірності показань ОСОБА_15 та доводів ОСОБА_6 про спричинення йому тілесних ушкоджень у цей період часу.

У зв`язку з необхідністю проведення в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001029 процесуальних дій за участі свідка ОСОБА_4 , які мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у цьому провадженні, останній неодноразово викликався до Державного бюро розслідувань.

Разом з тим, ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце прибуття, на виклики до Державного бюро розслідувань не з`явився без поважних причин.

Зокрема, 29.01.2024 Державним бюро розслідувань на адресу місця проживання свідка ОСОБА_4 - АДРЕСА_1 , направлено повістку про виклик останнього до Державного бюро розслідувань на 10-00 год. 12.02.2024 для допиту в якості свідка у кримінальному провадженні № 0001029 та проведення інших процесуальних дій.

Натомість, на виклик до прокурора на визначені дату та час ОСОБА_4 не з`явився. При цьому будь-яких підтверджуючих документів щодо поважних причин неприбуття не надав та не повідомив.

У зв`язку з цим слідчим 29.02.2024 повторно у порядку ст. ст. 133, 135 КПК України направлено повістку на адресу місця проживання свідка ОСОБА_4 - АДРЕСА_1 про виклик його для допиту в якості свідка на 14-00 год. 06.03.2024.

Разом з тим, на виклик до слідчого на вищевказані дату та час ОСОБА_4 повторно не з`явився. При цьому будь-яких підтверджуючих документів щодо поважних причин неприбуття не надав та не повідомив.

Водночас, 02.05.2024 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва по справі №757/15369/24-к від 05.04.2024 проведено обшук квартири за місцем проживання ОСОБА_4 - АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено речі та документи в тому числі:

- повістку від 29.01.2024 №10-5-01-2426 про виклик ОСОБА_4 до Державного бюро розслідувань на 10-00 год. 12.02.2024 для допиту в якості свідка у кримінальному провадженні №0001029, та поштовий конверт.

- повістку від 29.02.2024 №10-5-01-5398 про виклик ОСОБА_4 до Державного бюро розслідувань на 14-00 год. 06.03.2024 для допиту в якості свідка у кримінальному провадженні №0001029, та поштовий конверт.

Крім того, 02.05.2024 за місцем проживання ОСОБА_4 - АДРЕСА_1 , останньому особисто вручено повістку про виклик його для допиту в якості свідка на 14-00 год. 07.05.2024. Разом з тим, на виклик на вищевказану дату та час ОСОБА_4 повторно не з`явився. При цьому будь-яких підтверджуючих документів щодо поважних причин неприбуття не надав та не повідомив.

Зазначені обставини вказують на те, що свідок ОСОБА_4 належним чином викликався до Державного бюро розслідувань на 12.02.2024 та 06.03.2024 та Офісу Генерального прокурора на 07.05.2024 для допиту в якості свідка у кримінальному провадженні № 0001029 від 25.11.2013, проте від виконання свого обов`язку як свідка прибути за викликом для проведення слідчих дій ухилився, на виклики без поважних причин не з`явився, що є підставою застосування до нього приводу.

З огляду на викладене, слідство вважає необхідним застосувати до свідка ОСОБА_4 привід до Державного бюро розслідувань для його допиту у процесуальному статусі свідка в межах кримінального провадження №0001029.

Дослідивши матеріали, яким обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 66 КПК України свідок зобов`язаний прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду.

Згідно ч. 1, 2 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Матеріалами, наданими в обґрунтування клопотання, підтверджено, що ОСОБА_4 ухиляється від явки до слідчого/прокурора, оскільки не з`явився до них 12.02.2024, 06.03.2024, 07.05.2024. Вжиті слідчим/прокурором заходи, не дали позитивного результату щодо забезпечення явки свідка ОСОБА_4 до останніх з метою проведення його допиту /а. м. 65-70/.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 КПК України, привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час.

З урахуванням викладеного, вважаю наявними підстави для задоволення клопотання.

Виконання ухвали згідно ч. 1 ст. 143 КПК України слід покласти на Львівське управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 135, 140-143, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.

Здійснити привід свідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до Державного бюро розслідувань за адресою: АДРЕСА_2 , для допиту у процесуальному статусі свідка в межах кримінального провадження №0001029, на 11 год. 00 хв. 10 липня 2024 року.

Виконання ухвали доручити працівникам Львівського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1