Справа № 509/6024/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в смт.Овідіополь матеріали кримінального провадження №0000565 від 27.09.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Овідіопольського районного суду Одеської області перебуває вказана вище кримінальна справа.

Відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливає 27.04.2024 р., закінчити судовий розгляд кримінального провадження до цього часу неможливо.

Прокурор просив суд продовжити обвинуваченим строк тримання під вартою.

Обвинувачені заперечували проти продовження строку тримання під вартою.

Згідно з ч.3 ст.331 КПК України - незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку - суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор у судовому засіданні, просив суд продовжити строки тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 до двох місяців, враховуючи, що останній обвинувачуються у скоєнні умисного тяжкого злочину, скоєного спільно та за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 із проникненням у житло, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, санкція за який передбачає позбавлення волі строком від 3-х до 6-ти років, беручи до уваги його особу, а саме, попередні судимості за вчинення особливо тяжкого та нетяжкого злочинів до реальних строків позбавлення волі, відсутність у нього місця реєстрації та постійного місця проживання, офіційної роботи, засобів існування і доходів, міцних соціальних зв`язків, можливість скоєння обвинуваченим іншого корисного злочину, а тому, передбачаючи тяжкість покарання, яка загрожує йому у випадку визнання його винним у скоєнні вказаного вище корисного умисного тяжкого злочину, може переховуватися від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, або у будь-який незаконний спосіб вчинити психологічний чи фізичний тиск відносно потерпілої та свідків з метою зміни їхніх показань в суді, і проти чого заперечували обвинувачений ОСОБА_4 , вважаючи недоведеними прокурором ризики та обставини, передбачені ст.ст.177,178 КПК України, враховуючи стан здоров`я обвинуваченого, а тому просив суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора та змінити йому міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі.

Прокурор у судовому засіданні, просив суд продовжити строки тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 до двох місяців, враховуючи, що останній обвинувачуються у скоєнні умисного тяжкого злочину, скоєного спільно та за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 із проникненням у житло, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, санкція за який передбачає позбавлення волі строком від 3-х до 6-ти років, беручи до уваги його особу, а саме, попередні судимості за вчинення особливо тяжкого та нетяжкого злочинів до реальних строків позбавлення волі, відсутність у нього місця реєстрації та постійного місця проживання, офіційної роботи, засобів існування і доходів, міцних соціальних зв`язків, можливість скоєння обвинуваченим іншого корисного злочину, а тому, передбачаючи тяжкість покарання, яка загрожує йому у випадку визнання його винним у скоєнні вказаного вище корисного умисного тяжкого злочину, може переховуватися від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, або у будь-який незаконний спосіб вчинити психологічний чи фізичний тиск відносно потерпілої та свідків з метою зміни їхніх показань в суді, і проти чого заперечував захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , вважаючи недоведеними прокурором ризики та обставини, передбачені ст.ст.177,178 КПК України, враховуючи стан здоров`я обвинуваченого, а тому просив суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора та змінити ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачуються у скоєнні умисного корисного тяжкого злочину, скоєного спільно та за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 із проникненням у житло, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, санкція за який передбачає позбавлення волі строком від 3-х до 6-ти років, беручи до уваги його особу, а саме, попередні судимості за вчинення умисних особливо тяжкого (ч.1 ст.115 КК України) та нетяжкого умисного корисного (ч.2 ст.185 КК України) злочинів до реальних строків позбавлення волі, відсутність у нього офіційної роботи, засобів існування і доходів, міцних соціальних зв`язків, а також можливості скоєння обвинуваченим інших умисних корисних злочинів, завдяки яким він існує, а тому, передбачаючи тяжкість покарання, яка загрожує йому у випадку визнання його винним у скоєнні вказаного вище корисного умисного тяжкого злочину, обвинувачений може переховуватися від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, або у будь-який незаконний спосіб вчинити психологічний чи фізичний тиск відносно потерпілої або свідків з метою зміни їхніх показань в суді, а тому з урахуванням наявності ризиків, зазначених ст.177 КПК України і у відповідності до порядку, передбаченого ст.ст.178,183 КПК України, враховуючи суспільний інтерес, суд вважає необхідним продовжити у відношенні обвинуваченого Срочинського міру запобіжного заходу в виді тримання під вартою строком на два місяці, оскільки скасування або зміна цього запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід, з урахуванням особи обвинуваченого, тяжкості скоєного ним умисного корисного тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

ОСОБА_5 обвинувачуються у скоєнні умисного корисного тяжкого злочину, скоєного спільно та за попередньою змовою групою осіб з Срочинським із проникненням у житло, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, санкція за який передбачає позбавлення волі строком від 3-х до 6-ти років, беручи до уваги його особу, а саме, попередні судимості за вчинення умисних особливо тяжкого (ч.1 ст.115 КК України) та нетяжкого умисного корисного (ч.2 ст.185 КК України) злочинів до реальних строків позбавлення волі, відсутність у нього офіційної роботи, засобів існування і доходів, міцних соціальних зв`язків, а також можливості скоєння обвинуваченим інших умисних корисних злочинів, завдяки яким він існує, а тому, передбачаючи тяжкість покарання, яка загрожує йому у випадку визнання його винним у скоєнні вказаного вище корисного умисного тяжкого злочину, обвинувачений може переховуватися від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, або у будь-який незаконний спосіб вчинити психологічний чи фізичний тиск відносно потерпілої або свідків з метою зміни їхніх показань в суді, а тому з урахуванням наявності ризиків, зазначених ст.177 КПК України і у відповідності до порядку, передбаченого ст.ст.178,183 КПК України, враховуючи суспільний інтерес, суд вважає необхідним продовжити у відношенні обвинуваченого Коваля міру запобіжного заходу в виді тримання під вартою строком на два місяці, оскільки скасування або зміна цього запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід, з урахуванням особи обвинуваченого, тяжкості скоєного ним умисного корисного тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Продовження строків тримання під вартою обвинуваченому - не суперечить вимогам ст.5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», вказаним у п.79 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, оскільки в матеріалах кримінального провадження існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів у відношенні обвинуваченого судом не встановлено.

Керуючись ст.ст.177,178,182,183,331,615 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на строк до 23 червня 2024 року.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на строк до 23 червня 2024 року.

Раніше визначений розмір застави залишити без змін.

Ухвала суду в частині запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду на протязі 5-ти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1