Провадження № 1-кп/369/1410/24
В И Р О К

іменем України

18.03.24 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні за відсутності учасників кримінальне провадження № 0001610 від 25.11.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який має середньо-спеціальну освіту, працює продавцем-консультантом в ТЦ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 05.05.2023 року за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді штрафу 850 грн.,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

встановив:

24.11.2023 року близько 21.30 ОСОБА_3 , перебуваючи в під`їзді будинку між шостим та сьомим поверхами по АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи прямий умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , стоячи навпроти останнього, наніс один удар кулаком правої руки в обличчя з лівого боку, від чого потерпілий присів та почав затуляти обома руками обличчя та голову, після чого ОСОБА_3 продовжив хаотично наносити удари кулаками рук в область голови та тулуба ОСОБА_7 та наніс ще один удар йому ногою в голову.

Відповідно до висновку експерта № 240 від 01-04.12.2023 року потерпілий ОСОБА_7 в результаті побиття отримав чотири синці передньої поверхні груди справа, два синці верхньої кінцівки, два синці правого плечового суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, та забійну рану лівої тім`яно-скроневої ділянки, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки її загоєння необхідний термін більше 6, але менше 21 дня.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачена не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності.

Прокурор ОСОБА_8 , враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до ч. 1 ст. 302 КПК України, просить розглядати обвинувальний акт у спрощеному провадженні.

Судом встановлено, що у відповідності до ст. 302 КПК України до обвинувального акта додано заяву ОСОБА_3 , складену в присутності захисника ОСОБА_10 , відповідно до якої ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою вину у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоден на розгляд кримінального провадження у спрощеному провадженні. Також така заява надана потерпілим ОСОБА_7 .

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи сукупність вказаного, а саме факт того, що потерпілий, обвинувачений та його захисник не оспорюють всі встановлені обставини кримінального проступку, зазначені в обвинувальному акті, учасники судового провадження згодні з розглядом обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без їх виклику, суд вважає за можливе здійснити розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, відповідно до положень ст. 381-382 КПК України.

Тому, оцінюючи всі обставини у кримінальному провадженні, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні доведена та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне нанесення легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 125 КК України відноситься до кримінальних проступків, ОСОБА_3 раніше судимий вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 05.05.2023 року за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді штрафу 850 грн., штраф не сплатив, за місцем проживання характеризується негативно, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, оскільки обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи негативні характеристики обвинуваченого, невиконання ним покарання за попереднім вироком, обставини безпричинного побиття потерпілого, суд вважає доцільним призначити обвинуваченому ОСОБА_3 за вчинений кримінальний проступок таке покарання, як обмеження волі, оскільки саме перебування у кримінально-виконавчій установі відкритого типу без ізоляцій від суспільства в умовах здійснення за нагляду з обов`язковим залученням до праці справить виховний вплив на обвинуваченого.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 302, 369, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання - обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом повного приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 05.05.2023 року у виді штрафу розміром 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., призначити ОСОБА_3 ОСТАТОЧНЕ покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі та штрафу розміром 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., який на підставі ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно.

Строк відбуття покарання - 1 (одного) року обмеження волі - рахувати з моменту прибуття ОСОБА_3 до виправного центру

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку надсилається прокурору, потерпілому, обвинуваченому та його захиснику.

Суддя ОСОБА_1