УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року

м. Київ

Справа № 761/13344/20

Провадження № 51 - 1751 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Київського апеляційного суду від 12 березня 2024 року щодо нього,

встановив:

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 25 листопада 2022 року ОСОБА_4 засуджено за ст. 190 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки та покладено на нього виконання обов`язків, передбачених ст. 76 ч. 1 пп. 1, 2 цього Кодексу.

Вироком Київського апеляційного суду від 12 березня 2024 року апеляційну скаргу прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 задоволено.

Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 25 листопада 2022 року щодо ОСОБА_4 скасовано в частині призначення покарання та ухвалено в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_4 призначено покарання за ст. 190 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

В решті вирок місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд вироку апеляційного суду в касаційному порядку.

Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених

ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 КПК України.

Відповідно до ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, допущені судом при його винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Згідно з ст. 438 ч. 1 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

В порушення вимог ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України засуджений у своїй касаційні скарзі не зазначає які істотні, на його думку, порушення вимог кримінального процесуального закону, що можуть бути підставою для скасування вироку апеляційного суду і призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції, були допущені апеляційним судом та не наводить доводи на обґрунтування цього відповідно до положень ст. 438 ч. 1, ст. 412 КПК України.

Крім того, в порушення вимог ст. 427 ч. 6 КПК України до касаційної скарги не додано копії додатків до неї в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження (не вистачає 2 примірники копії касаційної скарги разом з копіями судового рішення, що оскаржується).

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Верховний Суд

постановив:

Залишити касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 без руху.

Встановити засудженому ОСОБА_4 п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3