Дата документу 03.06.2024 Справа № 323/4421/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 323/4421/24 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/837/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 199 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 червня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника - адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2024 року, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 13 липня 2024 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебуває на розгляді кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2024 року було продовжено застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 13 липня 2024 року включно.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що з урахуванням факторів, пов`язаних з особою ОСОБА_7 , його місцем проживання, родом занять, відсутністю стійких соціальних зв`язків, відсутністю офіційного місця роботи, майновим станом та тим, що відносно обвинуваченого відкрите інше кримінальне провадження за вчинення аналогічного злочину та вважав, що у разі обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, він матиме можливість ухилитися від покладених на нього обов`язків та не буде дотримуватися встановлених судом обмежень.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою та невмотивованою.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд не вирішив питання щодо визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Просить змінити оскаржувану ухвалу та визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 60560 грн.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_8 підтримав апеляційну скаргу без доповнень та просив її задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу та просив зменшити розмір застави до мінімального, оскільки встановлений розмір застави є непомірним для нього, вказав, що слідство закінчено, впливати на сторін він не може та підстав тримати його під вартою немає.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вказав, що у даному кримінальному провадженні вже визначено заставу.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого, його захисника та прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі і провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

За положенням ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Порядок продовження строку тримання під вартою визначений ст. 199 КПК України.

Зокрема, частиною 3 статті 199 КПК України передбачено, що клопотання прокурора повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

На переконання колегії суддів, в даному випадку суд першої інстанції вищевказаних вимог закону дотримався, перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою, правильно встановив як наявність певних ризиків, так і неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Так, враховуючи тяжкість інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, суворість можливого покарання у виді позбавлення волі до 7 років, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винним, а також відсутність у обвинуваченого стійких соціальних зв`язків, наявність місця реєстрації за межами м. Запоріжжя, продовжує й надалі існувати ризик переховування від суду.

Крім того, колегія суддів вважає, що і ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшився, адже обвинувачений ОСОБА_7 не працює, суспільно-корисною працею не займається, не має постійного джерела доходу, відносно нього скеровано до суду інше кримінальне провадження за вчинення ним аналогічного злочину, що в сукупності свідчить про вкрай високий ризик вчинення інших аналогічних кримінальних правопорушень.

Відтак, колегія суддів вважає, що ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати.

Крім того, даних про такий стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_7 , який би унеможливлював застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час апеляційному суду не надано.

Доводи захисника з приводу не визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні, є необґрунтованими, оскільки як встановлено апеляційним судом, ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 квітня 2024 року було визначено у даному кримінальному провадженні заставу у розмірі 80 мінімумів для працездатних осіб, що складає 242240 грн.

Обраний раніше слідчим суддею запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , із визначеним розміром застави не був змінений, скасований та останньому не обирався інший запобіжний захід.

Отже, оскаржуваною ухвалою був продовжений раніше застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначеним в ухвалі слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 квітня 2024 року розміром застави.

Щодо вимог про визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, то враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що визначення застави саме в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та запобігти наявним ризикам, і такий розмір застави, з урахуванням даних про особу обвинуваченого та обставин справи, не є непомірним для нього.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга захисника підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 199, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2024 року, якою відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 13 липня 2024 року включно, залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4