В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер № 285/1258/24

Провадження № 1-кп/0285/456/24

01 березня 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

у складі судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження №0000060, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Ужачин, Звягельського (Новоград-Волинського) району, Житомирської області, громадянин України, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним, згідно ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»підлягає взяттю на військовий облік призовників у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки. Рішенням призовної комісії від 26 листопада 2020 №9Р ОСОБА_3 , було звільнено від призову на строкову військову службу, у зв`язку з досягненням 27-річного віку.

Згідно абзацу 3 ч. 1 ст. 18; ч.4 ст. 27 та абзацу 8 ч. 3 ст. 16 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ОСОБА_3 зараховано в запас.

Однак, від того часу на військовий облік військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 не став.

16.02.2024 року ОСОБА_3 отримав під особистий підпис попередження про кримінальну відповідальність у разі неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що по АДРЕСА_3 у термін до 19.02.2024 для постановки на військовий облік військовозобов`язаних.

ОСОБА_3 після попередження, зробленого начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, ст.ст. 1, 10 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на ухилення від військового обліку, без поважних на те причин, у визначений термін до 19.02.2024 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Своїми умисними діями, які виразились в ухиленні військовозобов`язаного від військового обліку після попередження, зробленого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 337 КК України.

В ході досудового розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_3 обвинувачений подав прокурору заяву від 29.02.2024 щодо визнання своєї винуватості, згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту у його відсутності підтверджена захисником ОСОБА_3 - ОСОБА_4 .

Суд, враховуючи зазначену заяву, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, згідно ст. ст. 381, 382 КПК України вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 337 КК України як ухилення військовозобов`язаного від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст. 337 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується посередньо, раніше не судимий, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Враховуючи викладене та особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому покарання у виді штрафу.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 302, 367, 368, 381, 382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1