КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2024 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 01.03.2023, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Колоколин Рогатинського району Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ;проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.345 КК України та виправдано його на підставі п.1 ч.1 ст.373 КПК України у зв`язку з недоведеністю вчинення кримінального правопорушення, в якому обвинувачується особа,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком ОСОБА_6 визнано невинуватим у тому, що він, відповідно до обвинувального акту13.01.2021 приблизно о 19:15 перебував на території поблизу посольства Федеративної Республіки Нігерія в Україні, що за адресою: АДРЕСА_3 , в стані алкогольного сп`яніння, де почав вступати у словесний конфлікт із працівником правоохоронного органу - старшим стрільцем Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який здійснював патрулювання, виконуючи свої службові обов`язки, будучи працівником правоохоронного органу. Останній, в свою чергу, неодноразово просив ОСОБА_6 заспокоїтись та припинити свої дії, повідомляючи при цьому, що він є військовослужбовцем і охороняє громадський порядок, проте ОСОБА_6 продовжував поводити себе агресивно та виражатись нецензурною лайкою в сторону ОСОБА_9 . У подальшому ОСОБА_6 наблизившись до ОСОБА_9 , діючи умисно, протиправно, з метою спричинення побоїв ОСОБА_9 , розуміючи, що останній є працівником правоохоронного органу та виконує свої службові обов`язки, наніс останньому один удар правою рукою в область лівої сторони тулуба. Після цього ОСОБА_6 схопив своєю правою рукою ОСОБА_9 за ліву руку в області ліктя, намагаючись нанести удар останньому головою в область обличчя. Від удару ОСОБА_9 ухилився та повалив ОСОБА_6 на землю, застосувавши прийом самозахисту, після чого ОСОБА_6 залишився на місці.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 , старшому стрільцю Військової частини 2260 Національної гвардії України ОСОБА_9 було заподіяно побої, будь-яких тілесних ушкоджень на шкірних покровах та видимих слизових оболонках не виявлено.

Прокурор Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.2 ст.345 КК України,та призначити покарання у виді 3 років обмеження волі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, прокурор посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що суд не надав належну оцінку зібраним доказам у їх сукупності. Вказує, що висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_6 ознак спричинення побоїв потерпілому є непереконливим, оскільки відсутність тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу не є підставою для встановлення відсутності в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України. Стверджує, що суд залишив поза увагою показання потерпілого та не надав оцінку поясненням свідка ОСОБА_10 . Вказує на висновок судового експерта, з якого вбачається, що потерпілий скаржився на біль в місцях ушкоджень у вигляді тягнучого болю в м`язах лівої ноги та болю у правому колінному суглобі. Також зазначає, що з відеозапису, наданого стороною обвинувачення, вбачається, що ОСОБА_6 підійшов впритул до потерпілого, який повернувся спиною до камери відеоспостереження, тому факт нанесення ударів міг не потрапити в об`єктив та не може свідчити про їх відсутність. Звертає увагу, що оскаржуваний вирок не містить інформацію щодо освіти, а також року, місяця та дня народження ОСОБА_6 . Крім того, судом помилково зазначено дату народження свідка ОСОБА_10 .

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Розглядаючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом, в межах висунутого обвинувачення безпосередньо дослідив надані докази та перевірив обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Постановляючи виправдувальний вирок щодо ОСОБА_6 , суд першої інстанції безпосередньо дослідив та оцінив всі надані сторонами докази.

Вирок суду першої інстанції ґрунтується на досліджених в ході судового розгляду доказах - показаннях обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_10 ; рапорті інспектора УПП в м. Києві ДПП ОСОБА_11 від 13.01.2021; протоколі прийняття зави про вчинене кримінальне правопорушення від 13.01.2021; рапорті ОСОБА_9 на ім`я начальника Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві про затримання; протоколі огляду місця події від 13.01.2021 з фототаблицею; супровідному листі експертної установи від 14.01.2021; висновок експерта № 042/1-38-2021 від 14.01.2021; запиті слідчого на отримання від посольства Федеративної Республіки Нігерія записів камер відеоспостереження від 18.01.2021; протоколі огляду відеозапису від 27.01.2021 з фототаблицею; постанові про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 27.01.2021; протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 13.01.2020; довідці КНП "КМНКЛ "Соціотерапія" від 19.01.2021 № 440895; запиті слідчого до Київського міського психоневрологічного диспансеру від 18.01.2021; характеристиці на ОСОБА_6 з територіального відділку поліції за місцем проживання від 29.01.2021; вимозі щодо судимостей від 14.01.2021; довідці Військової частини 2260 від 14.01.2021; витягу з наказу Військової частини 2260 від 12.01.2021 № 5; графіку чергувань; рішенні командира 5-ї роти охорони щодо організації службової діяльності на 13.01.2021; погодинному графіку несення служби поста охорони; інструкціях постового поста охорони та начальника поста охорони; витягу з наказу Військової частини 2260 від 02.04.2019 № 77; постанові про призначення судово-медичної експертизи від 14.01.2021; розписці ОСОБА_6 про отримання від слідчого мобільного телефону; роздруківці з приладу Dragermobileprinter№ ARНН від 13.01.2021.

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у висунутому обвинуваченні не визнав та показав суду, що13.01.2021 ввечері йшов до магазину і проходив по пров. Васильківському, бачив під парканом Нігерійського консульства незнайомого до цього ОСОБА_9 , який здійснював охорону консульства. Між ними зав`язалася розмова і він впритул наблизився до ОСОБА_9 , роздивляючись його нагрудний знак. Після відвідування магазину він йшов до дому повз консульство, де стояв ОСОБА_9 , і між ними виникла словесна перепалка. Він наблизився до ОСОБА_9 впритул та у цей час останній скрутив йому руки, кинув на землю і надягнув кайданки. Жодної агресії до ОСОБА_9 він не виказував, за нагрудний знак не чіпав, на його адресу нецензурною лайкою не висловлювався, тілесні ушкодження йому не заподіював і не намагався заподіяти.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у висунутому обвинуваченні також не визнав та надав аналогічні за змістом показання.

Потерпілий ОСОБА_9 суду показав, що він є військовослужбовцем Національної гвардії України. До його службових обов`язків, серед іншого, входить охорона Посольства Республіки Нігерія. 13.01.2021 у вечірній час він перебував на чергуванні за місцем посту охорони, був одягнений у формений одяг, мав нагрудний знак Національної гвардії України, погони, нашивку, бронежилет. У ході патрулювання по периметру будівлі посольства по АДРЕСА_3 , поза парканом на достатньо освітленій ліхтарем частині вулиці, орієнтовно о 17:10 побачив раніше незнайомого чоловіка - ОСОБА_6 . Останній наблизився,узяв його рукою за значок та почав висловлюватися нецензурною лайкою. Після цього він помінявся з напарником і коли повернувся за півгодини, знову побачив того чоловіка, а тому усвідомлено став під камерою відеоспостереження. Проходячи повз, ОСОБА_6 , який перебував у стані сп`яніння, зупинився і почав говорити з ним. Близько 17:15 ОСОБА_6 до нього наблизився впритул, після чого він відчув один удар в живіт. Одразу ж після цього ОСОБА_6 намагався ударити його головою у лице, однак він встиг вчасно відхилитися. У відповідь він застосував прийом самооборони, зробив ОСОБА_6 підніжку, повалив його на землю, вдягнув на нього кайданки. Жодних ударів він ОСОБА_6 не наносив. Почувши крики, до них вийшов напарник ОСОБА_10 . Після цього було здійснено доповідь керівництву, яке викликало поліцію.

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що безпосереднім очевидцем сутички не був, сидів у постовій споруді, бачив незнайомого до цього чоловіка у камери відеоспостереження. Почувши, що ОСОБА_9 і ОСОБА_6 голосно розмовляють, зрозумів, що між ними виникла якась сутичка, вийшов до них, де побачив ОСОБА_6 вже на снігу, доповів командиру про це, після цього була викликана поліція. Як ОСОБА_6 наносить удари ОСОБА_9 свідок не бачив, тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 не було, лікарів на місце не викликали, медичної допомоги останній не потребував. Стан ОСОБА_6 оцінює як перебування особи у стані алкогольного сп`яніння через його неспокійний стан та нецензурну лайку, погроз з боку обвинуваченого на адресу потерпілого не чув.

Відповідно до висновку експерта № 042/1-38-2021 від 14.01.2021, при проведенні судово-медичного огляду громадянина ОСОБА_9 будь-яких тілесних ушкоджень на шкірних покривах та видимих слизових оболонках не виявлено.

З протоколу огляду відеозапису від 27.01.2021, який був безпосередньо досліджений як судом першої інстанції так і апеляційним судом, вбачається, що відеозапис не відображає моменту нанесення обвинуваченим ОСОБА_6 будь-яких ударів потерпілому ОСОБА_9 або спроб нанесення ударів.

Оцінивши досліджені докази, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність події кримінального правопорушення, адже стороною обвинувачення під час судового розгляду не надано належних та допустимих доказів заподіяння обвинуваченим побоїв ОСОБА_9 , оскільки відеозапис з камери відеоспостереження не містить доказів нанесення ОСОБА_6 . ударів потерпілому, а свідок ОСОБА_10 не був очевидцем конфлікту між потерпілим та обвинуваченим.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що суд не вправі надавати кримінально-правову оцінку показанням ОСОБА_9 щодо здійснення ОСОБА_6 стосовно нього погрози насильством, оскільки такі дії виходять за межі висунутого обвинувачення.

За результатами апеляційного розгляду апеляційним судом не встановлено істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою скасування судового рішення.

Відсутність у вступній частині вироку відомостей щодо дати народження ОСОБА_6 не є підставою для скасування або зміни вироку, оскільки це не призвело до наслідків, передбаченихст.409 КПК України.

У разі виникнення проблем щодо ідентифікації особи виправданого суд першої інстанції вправі роз`яснити своє рішення в цій частині на підставі положень ст.380 КПК України.

За результатами часткового дослідження за клопотанням прокурора доказів судом апеляційної інстанції, не було встановлено будь-яких нових фактичних даних, які могли б поставити під сумнів правильність висновків суду першої інстанції.

Зміст досліджених судом першої інстанції доказів правильно відображено у оскаржуваному вироку, а висновки суду з приводу оцінки цих доказів відповідають фактичним обставинам.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, оцінивши докази у їх сукупності, обґрунтовано дійшов висновку про необхідність ухвалення виправдувального вироку у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_12 , оскільки не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційним судом не встановлено підстав для скасування виправдувального вироку суду першої інстанції та постановлення апеляційним судом нового обвинувального вироку.

Керуючись ст.ст.404, 405 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 01.03.2023 щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3