Справа № 671/1319/20
Провадження № 1-кп/686/485/24
02 липня 2024 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю: секретаря ОСОБА_4 ,
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,
ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, непрацюючого, раніше судимого 30.10.2019 Волочиським районним судом Хмельницької області за ст.ст. 355 ч. 2, 69 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 1700 грн. (покарання відбуте 04.11.2019),
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,
ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. М.Загайці Шумського району Тернопільської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, жителя АДРЕСА_2 , в силу ст. 88 КК України раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,
ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,
ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Глядки Волочиського району Хмельницької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, жителя АДРЕСА_4 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,
ОСОБА_18 , будучи засудженим 30.10.2019 Волочиським районним судом Хмельницької області за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України, після відбуття покарання на шлях виправлення не став, маючи не зняту та не погашену судимість, визначив протиправну діяльність як основне джерело свого матеріального забезпечення.
Так ОСОБА_18 , маючи досвід вчинення злочину, поєднаного з насильством до потерпілих, розробив план щодо протиправного заволодіння грошовими коштами та з цією метою вирішив утворити стійке злочинне об`єднання організовану групу.
Для реалізації свого злочинного плану, використовуючи свої яскраво виражені лідерські якості, ОСОБА_18 організував та очолив стійку організовану групу для вчинення злочинів проти власності, поєднаних із застосуванням насильства до потерпілих та погроз застосування такого насильства, до складу якої залучив осіб із числа жителів АДРЕСА_2 . При цьому, при підшукуванні та залучені членів організованої групи ОСОБА_18 враховувались особисті якості, фізична підготовка потенційних виконавців та вміння виконувати відповідні накази. Створюючи організовану групу, ОСОБА_18 спочатку залучив до її складу ОСОБА_17 , з яким він тривалий час підтримує стійкі дружні зв`язки та являється кумом останнього.
Реалізовуючи свій злочинний задум, використовуючи особисті відносини, на добровільних засадах, з кола своїх товаришів, з якими спільно протягом тривалого часу займаються спортом, ОСОБА_18 та ОСОБА_17 на початку березня 2020 року вирішили залучити до складу організованої групи ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .
Згідно з розробленим планом ОСОБА_18 взяв на себе роль організатора та виконавця злочинів, а ОСОБА_17 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 виступили співвиконавцями вчинення злочинів, прагнучи тісно поєднати свої зусилля для досягнення єдиного злочинного результату, спрямованого на виконання відомого всім єдиного плану.
Стійкість організованої групи виражалася в стабільних, міцних, дружніх, внутрішніх зв`язках між її учасниками, існуванні певних правил поведінки, спільної мети, яка базувалася на бажанні кожного з них отримувати стабільні незаконні матеріальні прибутки для задоволення власних потреб у виді грошових коштів, а також в обізнаності кожного учасника організованої групи у плані вчинення злочинів, розробленого ОСОБА_18 і узгодженим з іншими учасниками організованої групи.
Діючи як організатор злочинів, ОСОБА_18 : планував вчинення злочинів та доводив розроблений план до відома інших співучасників, підшукував осіб, яким висувати вимогу у передачі майна чи грошових коштів, здійснював розподіл функцій між співучасниками, вживав відповідні заходи безпеки та конспірації під час та після вчинення злочинів, спілкувався з особами, які були підібрані як потенційні потерпілі та висував їм вимогу у передачі грошових коштів чи майна.
ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , діючи як співвиконавці, відповідно до розподілених ролей: чинили фізичний та психологічний тиск на осіб, які відмовлялися добровільно сплачувати грошові кошти, за вказівками ОСОБА_18 спричиняли тілесні ушкодження потерпілим, встановлювали місце перебування потерпілих та осіб, які б могли організувати їм зустріч з потерпілими.
Таким чином, створивши організовану групу, ОСОБА_18 вирішив розпочати безпосереднє вчинення злочинів, спрямованих на вимагання грошових коштів у потерпілих.
З цією метою ОСОБА_18 , отримавши інформацію про потенційних потерпілих, а саме мешканців м. Волочиськ Хмельницької області ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (щодо яких приводом для висунення незаконної вимоги вирішив використати інформацію про те, що останні начебто займаються незаконним збутом наркотичних засобів) та в подальшому ОСОБА_19 (щодо якого приводом для висунення незаконної вимоги вирішив використати інформацію про те, що останній вчинив протиправне діяння стосовно його батька), керуючись метою швидкого протиправного збагачення, розробив злочинний план, направлений на безпідставне вимагання коштів у вказаних осіб.
Надалі ОСОБА_18 , отримавши від інших співучасників добровільну згоду на співучасть у вчиненні злочинів, направлених проти власності громадян, довів до них деталі заздалегідь розробленого ним плану, згідно з яким:
- ОСОБА_18 , як організатор, займався підготовкою та безпосередньою організацією кримінальних правопорушень, доводив розроблений ним злочинний план до відома інших співучасників, здійснював розподіл функцій між співучасниками та розподіл незаконно отриманих грошових коштів між співучасниками, вживав відповідні заходи безпеки та конспірації під час вчинення злочинів, а також здійснював безпосередній фізичний та психологічний тиск на потерпілих;
- ОСОБА_17 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , діючи як співвиконавці, відповідно до розподілених ОСОБА_18 ролей, повинні були здобувати інформацію про засоби пересування, місце знаходження потерпілих, коло їх родичів та знайомих, чинити на них психологічний та фізичний тиск, застосовувати фізичне насильство, змусивши їх таким чином безпідставно передати грошові кошти або належне їм майно.
Таким чином, діючи умисно, у складі організованої групи, ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 в період з березня 2020 року до 28 травня 2020 року, тобто до моменту припинення їх злочинної діяльності працівниками правоохоронного органу, з погрозою насильства над потерпілими вимагали грошові кошти в мешканців м. Волочиськ Хмельницької області за таких обставин.
1) В кінці березня 2020 ОСОБА_18 , маючи на меті незаконно збагатитись, переслідуючи корисливі мотиви щодо протиправного заволодіння чужим майном, діючи відповідно до розробленого та узгодженого між усіма співучасниками злочинного плану, вирішив вимагати в потерпілого ОСОБА_7 грошові кошти, для чого зустрівся з останнім біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 », що по АДРЕСА_5 , де висунув вимогу потерпілому, яка полягала у сплаті останнім грошових коштів в сумі 2000 гривень щомісячно за нібито те, що він займається продажем наркотичних засобів в АДРЕСА_2 . Побоюючись за своє життя та здоров`я, потерпілий ОСОБА_7 вимушено погодився на ці вимоги.
На початку квітня в нічний час ОСОБА_20 та ОСОБА_16 на автомобілі приїхали до потерпілого, який перебував біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_6 », що по АДРЕСА_6 , наказали сісти в автомобіль, після чого поїхали до будинку ОСОБА_18 , що по АДРЕСА_7 в тому ж місті. Під`їхавши до будинку та вийшовши з автомобіля, до потерпілого ОСОБА_7 підійшов ОСОБА_18 та запитав останнього, чому він не передав йому грошові кошти згідно висунутої раніше вимоги. У відповідь потерпілий повідомив, що він незаконною діяльністю не займається та нікому нічого не винен і ніяких грошей платити не буде. Отримавши негативну відповідь від потерпілого, з метою залякування та переконання потерпілого у необхідній сплаті грошових коштів, ОСОБА_18 наніс удар ліктем правої руки в грудну клітину потерпілого, а після цього ще один удар правою рукою в грудну клітину, від чого потерпілий відійшов на декілька метрів. Після цього до потерпілого підійшов ОСОБА_20 та, взявши останнього за праву руку, підвів до ОСОБА_18 і вони вдвох нанесли потерпілому декілька ударів обома руками по тулубу, від чого потерпілий зігнувся і в цей час йому наніс один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_16 .
В подальшому, в кінці квітня в нічну пору доби потерпілий ОСОБА_7 перебував на території Волочиської ЦРЛ, що по вул. Пушкіна в м. Волочиськ Хмельницької області. В цей момент його помітили ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 та згідно відведеної їм ролі, діючи в складі організованої групи та виконуючи вказівки ОСОБА_18 , усі троє підбігли до потерпілого та з метою подолання можливого опору потерпілого ОСОБА_17 з газового балончика розпилив останньому в обличчя сльозоточиву речовину, потерпілий впав на землю, після чого його помістили в автомобіль та вони поїхали в напрямку виїзду з м. Волочиськ.
За вимогу передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчиненій організованою групою, ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 підлягають кримінальній відповідальності за ч. 4 ст. 189 КК України.
2) Продовжуючи злочинну діяльність, 13.04.2020 ОСОБА_18 , маючи на меті незаконно збагатитись, переслідуючи корисливі мотиви щодо протиправного заволодіння чужим майном, діючи відповідно до розробленого та узгодженого між усіма співучасниками злочинного плану, вирішив отримати від потерпілого ОСОБА_9 грошові кошти.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на вимагання та отримання грошових коштів злочинним шляхом, ОСОБА_18 , ОСОБА_20 та ОСОБА_15 , діючи в складі організованої групи, вирішили зустрітися з ОСОБА_9 з метою висунення протиправної вимоги. В подальшому, цього ж дня близько 16 год. 20 хв. ОСОБА_18 , ОСОБА_20 та ОСОБА_15 на автомобілі приїхали до потерпілого, який перебував поблизу гаража, що в гаражному масиві АДРЕСА_7 . Зустрівшись з потерпілим ОСОБА_9 , ОСОБА_18 згідно розробленого плану висунув вимогу потерпілому, яка полягала у сплаті останнім грошових коштів нібито за те, що він займається продажем наркотичних засобів в АДРЕСА_2 .
Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння майном потерпілого, ОСОБА_18 , згідно відведеної ролі, повідомив ОСОБА_9 про обізнаність, що він займається продажем наркотичних засобів і до 30 числа кожного місяця буде платити йому грошові кошти в розмірі 2000 гривень, а у разі відмови від його вимог, до потерпілого буде застосовано фізичне насильство. Побоюючись за своє життя і здоров`я потерпілий ОСОБА_9 вимушено погодився на висунуті вимоги.
Надалі, 14.04.2020 в обідню пору ОСОБА_18 зателефонував ОСОБА_9 та призначив зустріч біля заводу «Номінал», що по АДРЕСА_8 , при цьому просив привезти потерпілого ОСОБА_8 . Цього ж дня ввечері на площадці поблизу вказаного заводу потерпілий ОСОБА_9 зустрівся із ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Перебуваючи у зазначеному місці, ОСОБА_17 згідно відведеної йому ролі, не пояснюючи причини, з метою залякування потерпілого наніс ОСОБА_9 декілька ударів кулаком обох рук в обличчя, від чого останній впав на землю. Коли потерпілий підвівся на ноги, до нього підійшов ОСОБА_18 та повторно висунув вимогу в передачі щомісячно грошових коштів в сумі 2000 гривень, погрожуючи подальшим побиттям, а також надав вказівку ОСОБА_16 побити потерпілого, що останній і зробив, нанісши йому близько 3-4 ударів руками в обличчя.
Після цього ОСОБА_18 вкотре наголосив потерпілому про необхідність сплати щомісячно грошових коштів в сумі 2000 гривень, на що останній погодився, побоюючись за своє життя та здоров`я.
В подальшому, 16.05.2020 близько 14 год. на АЗС «ОККО», що на виїзді з м. Волочиськ Хмельницької області, ОСОБА_18 повідомив ОСОБА_9 про необхідність подальшої зустрічі у вечірній час на вказаній АЗС, пригрозивши фізичною розправою та позбавленням життя, у разі якщо потерпілий відмовиться прийти. Сприймаючи погрози як реальні, ОСОБА_9 вимушено погодився та цього ж дня близько 20 год. прийшов на зазначену АЗС, де ОСОБА_18 повідомив потерпілого ОСОБА_9 про наявність у нього боргової розписки на суму 140000 гривень і що з врахуванням простроченого часу виплати сума боргу на даний момент становить 6000000 гривень та висунув вимогу в передачі зазначеної суми грошових коштів. На повідомлення потерпілого, що у нього немає таких грошей, ОСОБА_18 повідомив, що у такому разі він має перереєструвати на нього автомобіль «Ауді А4», д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 110000 гривень, яким користується ОСОБА_9 , а у разі відмови до потерпілого буде застосовано фізичне насильство та встановив строк передачі автомобіля до 31.05.2020.
Таким чином, діючи умисно, в складі організованої групи, ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_21 та ОСОБА_15 в період часу з 13 квітня 2020 року до 28 травня 2020 року включно, під приводом того, що ОСОБА_9 начебто займається незаконним збутом наркотичних засобів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, застосовуючи погрози фізичним насильством, фізичне насильство до потерпілого, погрожуючи позбавленням життя, вимагали в ОСОБА_9 перереєструвати на ОСОБА_18 автомобіль «Ауді А4», д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 110000 гривень, яким останній користується.
За вимогу передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчиненій повторно, організованою групою, а ОСОБА_18 ще й з погрозою вбивства, ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 підлягають кримінальній відповідальності за ч. 4 ст. 189 КК України.
3) Продовжуючи свою злочинну діяльність, 14.04.2020 ОСОБА_18 , маючи на меті незаконно збагатитись, переслідуючи корисливі мотиви щодо протиправного заволодіння чужим майном, діючи відповідно до розробленого та узгодженого між усіма співучасниками злочинного плану, вирішив отримати від потерпілого ОСОБА_8 грошові кошти.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на вимагання та отримання грошових коштів злочинним шляхом, ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , діючи в складі організованої групи, вирішили зустрітися з ОСОБА_8 з метою висунення протиправної вимоги.
Цього ж дня близько 20 год. ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , діючи в складі організованої злочинної групи, на автомобілі приїхали до заводу «Номінал», що по АДРЕСА_8 , де в той час перебував потерпілий ОСОБА_8 . В подальшому, перебуваючи у зазначеному місці, ОСОБА_18 згідно відведеної йому ролі, не пояснюючи причини, з метою залякування потерпілого наніс ОСОБА_8 декілька ударів в обличчя та один удар по нозі, від чого останній впав на землю. Продовжуючи злочинні дії, спрямованні на заволодіння грошима потерпілого, ОСОБА_17 наніс потерпілому ОСОБА_8 удар правою ногою по нозі потерпілого.
В подальшому 16.04.2020 біля КПП військової частини НОМЕР_2 , що в АДРЕСА_2 ОСОБА_18 в присутності ОСОБА_17 запитав потерпілого ОСОБА_8 , де гроші в сумі 1000 доларів США, на що ОСОБА_8 відповів, що на цей час у нього немає такої суми грошей. Почувши таку відповідь, ОСОБА_18 висунув потерпілому повторну вимогу передачі грошових коштів в сумі 1000 доларів США, встановивши новий строк передачі до кінця квітня 2020 року, пригрозивши при цьому фізичною розправою. Сприймаючи погрози як реальні, ОСОБА_8 вимушено погодився на висунуті вимоги.
За вимогу передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчиненій повторно, організованою групою, ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 підлягають кримінальній відповідальності за ч. 4 ст. 189 КК України.
4) Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , діючи в складі організованої групи, маючи на меті незаконне збагачення, шляхом вимагання вирішили отримати від потерпілого ОСОБА_19 грошові кошти.
Так, в ніч з 27.04.2020 на 28.04.2020 ОСОБА_18 , отримавши інформацію від свого батька про те, що ОСОБА_19 разом зі своїми знайомими побили його та забрали грошові кошти, вирішив використати цю ситуацію з метою висунення ОСОБА_19 незаконної вимоги у передачі грошових коштів.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на вимагання та отримання грошових коштів злочинним шляхом, 28.04.2020 близько 01 год. 30 хв. ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , діючи в складі організованої групи, приїхали до потерпілого, який перебував неподалік початкової школи АДРЕСА_6 разом зі своєю знайомою. Зустрівши потерпілого, ОСОБА_18 та ОСОБА_17 вийшли з автомобіля та підійшли до ОСОБА_19 , а ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , згідно відведеної їм ролі, залишилися в автомобілі та чекали вказівок ОСОБА_18 .
Підійшовши до потерпілого, ОСОБА_18 , як спосіб психологічного тиску, повідомив потерпілому, що останній повинен сплатити йому грошові кошти за те, що він нібито побив його батька, висунувши при цьому йому незаконну вимогу, яка супроводжувалася погрозою застосування до нього фізичного насильства.
Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння майном потерпілого, з метою підтвердження реальності своїх погроз, ОСОБА_22 наніс удар долонею правої руки в ліву частину обличчя потерпілого, після чого до потерпілого підійшов ОСОБА_17 та, виконуючи свою роль члена організованої групи, наніс удар кулаком правої руки в обличчя потерпілому, від чого останній впав на землю, після чого наніс останньому ще декілька ударів по голові та по тулубу. В подальшому, ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 побігли до знайомого потерпілого, який перебував неподалік, залишивши потерпілого ОСОБА_19 та його дівчину без нагляду, скориставшись чим останнім вдалося втекти.
В результаті застосування фізичної сили діями ОСОБА_17 та ОСОБА_18 потерпілому ОСОБА_19 спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження у виді закритого перелому нижньої щелепи в ділянці правого кута зі зміщенням уламків.
Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння майном потерпілого, 28.04.2020 близько 04 год. ОСОБА_17 зателефонував до ОСОБА_19 та передав телефон ОСОБА_18 , який висловив висунув вимогу в передачі грошових коштів. Надалі, 28.04.2020 в обідню пору ОСОБА_17 зустрів потерпілого біля кав`ярні «Віденська кава», що по АДРЕСА_6 , та вкотре наголосив про необхідність виконання вимоги, озвученої ОСОБА_18 раніше та наголосив про необхідність подальшої зустрічі та виконання самої вимоги у передачі грошових коштів до 05.05.2020.
Сприймаючи погрози як реальні, потерпілий вимушено погодився на протиправну вимогу та згідно обумовленої зустрічі 05.05.2020 близько 16 год. 30 хв. зустрівся з ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 поблизу кафе «Веранда», що по АДРЕСА_6 .
На виконання незаконної вимоги ОСОБА_18 та інших учасників групи ОСОБА_17 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 потерпілий ОСОБА_19 28.05.2020 близько 18 год. 15 хв. з метою передачі їм грошових коштів в сумі 8000 гривень (згідно з раніше висунутою вимогою та домовленістю про часткову передачу) прибув до кав`ярні « ІНФОРМАЦІЯ_8 », що за адресою: АДРЕСА_6 . Коли потерпілий ОСОБА_19 зайшов всередину приміщення, ОСОБА_17 за вказівкою ОСОБА_18 закрив на ключ двері кав`ярні зсередини, а до потерпілого підійшов ОСОБА_18 та, знаючи про форми і методи документування злочинної діяльності працівниками правоохоронних органів, почав перевіряти одяг потерпілого на наявність технічних засобів фіксації. Розстебнувши кофту потерпілого та помітивши мікрофон, ОСОБА_18 пригрозив потерпілому фізичною розправою та почав шарпати за одяг.
Злякавшись за своє життя та здоров`я, потерпілий намагався втекти від них, однак, добігши до вхідних дверей, потерпілого за руку схопив ОСОБА_17 та зупинив останнього. Після цього потерпілий намагався вирватися від ОСОБА_17 , однак останній схопив ОСОБА_19 правою рукою за шию та почав здавлювати її. Через декілька секунд потерпілому вдалося вирватися від ОСОБА_17 , відчинити двері кав`ярні та вибігти на вулицю. При цьому, під час того, як потерпілий вирвався від ОСОБА_17 , у нього випала сумка з грошима в сумі 8000 грн. та залишилася на підлозі кав`ярні. Після того, як потерпілий вибіг з кав`ярні, ОСОБА_17 за вказівкою ОСОБА_18 підняв сумку потерпілого та положив її на барну стійку, після чого їх злочинні дії були викриті працівниками правоохоронних органів.
За вимогу передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчиненій повторно, організованою групою, поєднаній з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 підлягають кримінальній відповідальності за ч. 4 ст. 189 КК України.
Встановлені судом обставини підтверджуються наступними, безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, доказами.
1)За епізодом вимагання у потерпілого ОСОБА_7 .
Показаннями обвинуваченого ОСОБА_18 про те, що одного разу він бачив потерпілого ОСОБА_7 , який перебував в автомобілі та вживав наркотики, на що він йому сказав: «не займайся єрундою».
Під час пред`явлення осіб для впізнання потерпілий ОСОБА_7 впізнав та прямо вказав на обвинувачених ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , як на осіб, які вимагали в нього гроші та спричиняли тілесні ушкодження, що зафіксовано у протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.06.2020.
Свідок ОСОБА_27 показала, що в квітні 2020 року вночі батько (потерпілий ОСОБА_7 ) прийшов додому побитий, на голові був синець, в брудній подертій куртці, яку вона хотіла зашити, після чого у неї почали сльозитись та пекти очі, як вона думає від сльозоточивого газу, також вона накладала батькові пов`язку в області ребер. Наступного дня батько розповів, що його побила група спортсменів, але де та хто саме не казав. Після цього батько пролежав вдома близько одного місяця, в лікарню не звертався, був проти цього.
Під час пред`явлення речей для впізнання потерпілий ОСОБА_7 серед інших впізнав газовий балончик «Pepper-KO», яким в кінці квітня 2020 року обвинувачений ОСОБА_17 на території Волочиської ЦРЛ розпилив йому в обличчя сльозоточивий газ, що зафіксовано у протоколі від 24 червня 2020 року.
Відповідно до протоколу обшуку від 28.05.2020 вказаний газовий балончик був вилучений під час санкціонованого обшуку в будинку по АДРЕСА_2 за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_17 .
Відповідно до протоколу огляду від 27 липня 2020 року інформації про телефонні з`єднання по абонентським номерам, якими користувались обвинувачені, зафіксовані з`єднання ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 наприкінці квітня 2020 року по базових станціях, які охоплюють територію поблизу с. Тарнаруда Волочиського району Хмельницької області.
Встановлені судом обставини підтверджуються також речовим доказом газовим балончиком «Pepper-KO» (знаряддям вчинення злочину).
2)За епізодом вимагання у потерпілого ОСОБА_9 .
Показаннями обвинуваченого ОСОБА_18 про те, що 13.04.2020 він зустрічався з потерпілими ОСОБА_9 та ОСОБА_8 поблизу гаража, що в гаражному масиві АДРЕСА_7 , де у них була розмова з приводу наркотичних засобів, після цього він зустрічався з ОСОБА_9 на АЗС «ОККО», де пропонував останньому віддати автомобіль в рахунок погашення боргу. Також показав, що за 1 2 дні перед зустріччю біля гаража бачив потерпілого ОСОБА_9 , в якого цікавився щодо повернення боргу, при цьому в автомобілі були також ОСОБА_20 та ОСОБА_15 .
Обвинувачений ОСОБА_17 підтвердив факти зустрічей з потерпілим ОСОБА_9 поблизу гаража, що в гаражному масиві АДРЕСА_7 , біля заводу «Номінал», що по вул. Фридрихівській в м. Волочиськ, та на АЗС «ОККО», що на виїзді з м. Волочиськ, на яких також був обвинувачений ОСОБА_18 , а біля гаража ще й обвинувачений ОСОБА_15 .
Показаннями потерпілого ОСОБА_9 в суді, який показав, що 13.04.2020 близько 16 год. 20 хв. він перебував поблизу гаража, що в гаражному масиві АДРЕСА_7 , куди приїхали ОСОБА_18 , ОСОБА_20 та ОСОБА_15 . ОСОБА_18 повідомив, що знає нібито він займається продажем наркотичних засобів в м. Волочиськ та висунув вимогу сплачувати грошові кошти в розмірі 2000 грн. до 30 числа кожного місяця, а у разі відмови буде застосовано фізичне насильство. Побоюючись за своє життя і здоров`я, він вимушено погодився на висунуті вимоги.
14.04.2020 в обідню пору до нього зателефонував ОСОБА_18 та призначив зустріч біля заводу «Номінал», що по АДРЕСА_8 . Цього ж дня ввечері на площадці поблизу вказаного заводу він зустрівся із ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , де ОСОБА_17 наніс йому декілька ударів кулаком обох рук в обличчя, від чого він впав на землю, а коли підвівся на ноги, до нього підійшов ОСОБА_18 та повторно висунув вимогу в передачі щомісячно грошових коштів в сумі 2000 грн., погрожуючи подальшим побиттям, а також сказав ОСОБА_16 : «Розговори його», після чого останній наніс йому близько 3-4 ударів руками в обличчя. Після цього ОСОБА_18 знов наголосив йому про необхідність сплати щомісячно грошових коштів в сумі 2000 грн., на що він погодився, побоюючись за своє життя та здоров`я.
16.05.2020 близько 14 год. на АЗС «ОККО», що на виїзді з м. Волочиськ, ОСОБА_18 йому повідомив про необхідність подальшої зустрічі у вечірній час на вказаній АЗС, пригрозивши фізичною розправою та позбавленням життя, у разі якщо він відмовиться прийти. Сприймаючи погрози як реальні, він вимушено погодився та цього ж дня близько 20 год. прийшов на зазначену АЗС, де ОСОБА_18 повідомив йому про наявність у нього боргової розписки на суму 140000 гривень і що з врахуванням простроченого часу виплати сума боргу на цей час становить 6000000 гривень та висунув вимогу перереєструвати на нього автомобіль «Ауді А4», д.н.з. НОМЕР_1 , яким він користувався, а у разі відмови до нього буде застосовано фізичне насильство та встановив строк передачі автомобіля до 31.05.2020.
На вказані обставини вимагання потерпілий ОСОБА_9 показав під час проведення з ним слідчого експерименту, що зафіксовано у відповідному протоколі цієї слідчої дії від 24.06.2020. Зокрема, потерпілий ОСОБА_9 показав місця та обставини вимагання в нього грошових коштів, а саме: поблизу гаража, що в гаражному масиві АДРЕСА_7 , де ОСОБА_18 висунув вимогу продавати наркотичні засоби та сплачувати грошові кошти в розмірі 2000 грн. до 30 числа кожного місяця, а у разі відмови погрожував розправою, на що він, злякавшись, вимушено погодився, а також наказав привезти до заводу «Номінал» ОСОБА_8 ; біля заводу «Номінал», що по вул. Фридрихівській в м. Волочиськ, де ОСОБА_17 наніс йому декілька ударів в голову, після чого всі четверо били ОСОБА_8 , ОСОБА_16 за наказом ОСОБА_18 наніс йому декілька ударів в голову, вимагали в ОСОБА_8 1000 доларів нібито за те, що він також продає наркотики, ОСОБА_18 знов наголосив йому про необхідність сплати щомісячно грошових коштів в сумі 2000 грн.; на АЗС «ОККО», що на виїзді з м. Волочиськ, де ОСОБА_18 висунув вимогу перереєструвати на нього автомобіль до кінця травня, пригрозивши, що в противному разі він буде «жмур» (труп).
Показаннями потерпілого ОСОБА_8 в суді про те, що він також перебував біля заводу «Номінал», де були обвинувачені та він чув як ОСОБА_15 та ОСОБА_16 били потерпілого ОСОБА_9 .
За даними протоколу прийняття заяви потерпілого ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення від 07.05.2020 останній просив прийняти міри до групи осіб, які 13.04.2020 вимагали у нього повернення їм неіснуючого боргу, при цьому застосовували фізичне насилля, осіб може впізнати, були очевидці.
Відповідно до заяви потерпілого ОСОБА_9 останній надав згоду на проведення відносно нього негласних слідчих (розшукових) дій.
Згідно з протоколом про хід та результати здійснення негласних слідчих (розшукових) дій візуальне спостереження за особою від 17.06.2020 зафіксована зустріч потерпілого ОСОБА_9 з ОСОБА_18 та ОСОБА_17 на АЗС «ОККО» 16.05.2020.
Відповідно до протоколу за результатами проведення негласної слідчої дії (аудіоконтроль особи) від 20 травня 2020 року зафіксована розмова потерпілого ОСОБА_9 з обвинуваченими ОСОБА_17 та ОСОБА_18 16.05.2020, під час якої останній наголошує потерпілому щоб не тікав, погрожуючи застосуванням фізичного насильства, в подальшому неодноразово повторюючи такі погрози, назначає зустріч на вечір на АЗС « ІНФОРМАЦІЯ_7 », погрожуючи (в контексті) вбивством, якщо той не прийде («Єслі тебе не буде в вісім годин, рівнесенько... Ти жмур...»). Під час вечірньої зустрічі на визначеному ОСОБА_18 місці останній ставить вимогу потерпілому віддати автомобіль за те, що він займається незаконним обігом наркотичних засобів («... Підеш ти до мами, чи до баті. А лучше до баті... І говориш: «За то, шо я вожу наркотики на своїй машині, я машину віддам...»), наголошуючи, що раніше потерпілому було «коє шо» озвучено. Останній повідомляє про відсутність грошей, ОСОБА_18 відповідає, що йому байдуже. Далі ОСОБА_18 нагадує потерпілому про «боргову» розписку, написану останнім під умовою, що вона «піде в хід», якщо він буде щось продавати. ОСОБА_9 повідомляє, що він нічим не займався, проте ОСОБА_18 під погрозою застосування фізичного насильства ставить вимогу віддати все, що наторгував, «переписати» на нього автомобіль, в чергове посилаючись на те, що потерпілий займається торгівлею психотропної речовини («солей»).
Ухвалами слідчих суддів Хмельницького апеляційного суду від 05 та 15 травня 2020 року дозволено здійснювати заходи відносно обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та потерпілого ОСОБА_9 , зокрема, на: аудіо-, відеоконтроль їх осіб, розмов або інших звуків, рухів, дій, пов`язаних з їх діяльністю або місцем перебування; візуальне спостереження за ними, їх поведінкою або тих з ким вони контактують з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів для спостереження, - терміном на 2 (два) місяці, починаючи з 05 травня 2020 року по 05 липня 2020 року включно та з 15 травня 2020 року по 15 липня 2020 року включно відповідно.

Відповідно до протоколу огляду від 27 липня 2020 року інформації про телефонні з`єднання по абонентським номерам, якими користувались обвинувачені та потерпілий, зафіксовані наступні з`єднання: ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та ОСОБА_9 13.04.2020 по базових станціях, які охоплюють територію гаражного масиву № НОМЕР_3 по АДРЕСА_9 ; ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 14.04.2020 по базових станціях, які охоплюють територію біля заводу «Номінал», що по вул. Фридрихівській в м. Волочиськ; 16.05.2020 ОСОБА_17 та ОСОБА_9 по базових станціях, які охоплюють територію АЗС «ОККО», що на виїзді з м. Волочиськ.

3)За епізодом вимагання у потерпілого ОСОБА_8 .

Показаннями обвинуваченого ОСОБА_18 про те, що 13.04.2020 він зустрічався з потерпілими ОСОБА_9 та ОСОБА_8 поблизу гаража, що в гаражному масиві АДРЕСА_7 , де у них була розмова з приводу наркотичних засобів, він просив ОСОБА_8 написати список осіб, які причетних до торгівлі наркотиками. Після цього він приїжджав до військової частини, де зустрічався з потерпілим ОСОБА_8 .

Обвинувачений ОСОБА_17 підтвердив факти зустрічей з потерпілим ОСОБА_8 на початку квітня 2020 року біля заводу «Номінал», що по АДРЕСА_8 , та через декілька днів біля військової частини НОМЕР_2 , що в АДРЕСА_2 , на яких також був присутній обвинувачений ОСОБА_18 .

Показаннями потерпілого ОСОБА_8 в судовому засіданні, який показав, що на початку квітня 2020 року він разом з потерпілим ОСОБА_9 приїхали до заводу «Номінал», що по АДРЕСА_8 , де в той час перебували обвинувачені ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Вийшовши з автомобіля, обвинувачений ОСОБА_18 вдарив його в обличчя, після чого його відвели в сторону, де вимагали сплатити грошові кошти в сумі 1000 доларів США за те, начебто він займається торгівлею наркотиками, що не відповідало дійсності. ОСОБА_18 також вдарив його ногою, а ОСОБА_17 замахувався на нього. Вимоги ОСОБА_18 чули інші троє обвинувачених. Через декілька днів обвинувачені приїжджали до військової частини НОМЕР_2 , що в АДРЕСА_2 , де він проходив військову службу, ОСОБА_18 запитував де гроші в сумі 1000 доларів США, на що він відповів, що на цей час у нього немає такої суми грошей.

На обставини вимагання потерпілий ОСОБА_8 показав під час проведення з ним слідчого експерименту, що зафіксовано у відповідному протоколі цієї слідчої дії від 24.06.2020. Зокрема, потерпілий ОСОБА_8 показав місця та обставини вимагання в нього грошових коштів, а саме: біля заводу «Номінал», що по АДРЕСА_8 , де його били ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , а також він чув як били ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_18 висунув йому вимогу в передачі грошових коштів в сумі 1000 доларів США; біля військової частини НОМЕР_2 , що в АДРЕСА_2 , де ОСОБА_18 запитував де гроші та висунув повторну вимогу про передачу грошових коштів в сумі 1000 доларів США, встановивши строк передачі до кінця квітня 2020 року.

Показаннями потерпілого ОСОБА_9 в суді про те, що він бачив як біля заводу «Номінал» хтось із чотирьох обвинувачених вдарив ОСОБА_8 та чув як в останнього вимагали 1000 доларів США.

За даними протоколу прийняття заяви потерпілого ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення від 09.06.2020 останній просив прийняти міри до групи осіб, в яку входять ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та двоє невідомих йому осіб, які вимагають у нього грошові кошти, при цьому застосовували фізичне насилля, осіб може впізнати, були очевидці.

Під час пред`явлення осіб для впізнання потерпілий ОСОБА_8 впізнав та прямо вказав на обвинувачених ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , як на інших двох осіб, причетних до вимагання у нього грошових коштів, що зафіксовано у протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.06.2020.

Згідно з інформацією НБУ 1000 доларів США станом на 14.04.2020 становить 27040,40 грн. (100 доларів США = 2704 грн. 04 коп.).

Відповідно до протоколу огляду від 27 липня 2020 року інформації про телефонні з`єднання по абонентським номерам, якими користувались обвинувачені, зафіксовані з`єднання ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 16.04.2020 по базових станціях, які охоплюють територію біля військової частини НОМЕР_2 , що в АДРЕСА_2 .

4)За епізодом вимагання у потерпілого ОСОБА_19 .

Показаннями обвинуваченого ОСОБА_18 про те, що в ніч з 27.04.2020 на 28.04.2020 він перебував неподалік початкової школи АДРЕСА_10 , де розмовляв з потерпілим ОСОБА_19 з приводу відшкодування збитків за побиття батька, після чого зустрічався з останнім біля кафе « ІНФОРМАЦІЯ_8 », що по вул. Незалежності в м. Волочиськ, де також був ОСОБА_17 , потерпілий просив розстрочити виплату відшкодування. 28 травня 2020 року потерпілий ОСОБА_19 приходив у вказане кафе, після чого він та ОСОБА_17 були затримані працівниками поліції.

Обвинувачений ОСОБА_17 підтвердив факти зустрічей з потерпілим ОСОБА_19 в ніч з 27.04.2020 на 28.04.2020 неподалік початкової школи АДРЕСА_10 , 05.05.2020 поблизу кафе « ІНФОРМАЦІЯ_8 », що по вул. Незалежності в м. Волочиськ, 28.05.2020 у вказаному кафе, на яких також був присутній обвинувачений ОСОБА_18 .

Обвинувачені ОСОБА_16 та ОСОБА_15 показали, що 05.05.2020 вони перебували біля кафе «Веранда», що по вул. Незалежності в м. Волочиськ, де також були обвинувачені ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , останній розмовляв з потерпілим ОСОБА_19 .

За даними протоколу прийняття заяви потерпілого ОСОБА_19 про вчинене кримінальне правопорушення від 04 травня 2020 року останній просив прийняти міри до ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та інших невідомих осіб, які погрожують йому фізичною розправою та вимагають грошові кошти в сумі 10000 доларів США, а також нанесли йому тілесні ушкодження (зламали щелепу). Подія мала місце 28.04.2020 о 03 год. 40 хв. в м. Волочиськ. Також вказав, що били руками та ногами, він звертався у Волочиську районну поліклініку та Хмельницький травмпункт. Очевидцями були ОСОБА_30 та ОСОБА_31 .

На обставини вимагання потерпілий ОСОБА_19 показав під час проведення з ним слідчого експерименту, що зафіксовано у відповідному протоколі цієї слідчої дії від 24.06.2020. Зокрема, потерпілий ОСОБА_19 показав місця та обставини вимагання в нього грошових коштів, а саме: в ніч з 27.04.2020 на 28.04.2020 неподалік початкової школи АДРЕСА_10 , де ОСОБА_22 повідомив про те, що він винен кошти за побиття батька, наніс удар долонею правої руки в ліву частину обличчя, ОСОБА_17 наніс удар кулаком правої руки в обличчя, після чого обоє нанесли останньому ще близько 4-5 ударів по голові та тулубу; 30.04.2020 біля кав`ярні «Віденська кава», що по АДРЕСА_6 , де ОСОБА_17 наголосив про необхідність виконання вимоги, озвученої ОСОБА_18 , у передачі грошових коштів в сумі 10000 доларів США до 05.05.2020; 05.05.2020 поблизу кафе « ІНФОРМАЦІЯ_8 », що по АДРЕСА_6 , де ОСОБА_18 погрожував застосуванням фізичного насильства та вимагав 2000 доларів США, які необхідно було сплатити до кінця літа 2020 року.

Згідно з протоколом огляду предмета від 23 липня 2020 року наданої потерпілим ОСОБА_19 флеш-карти з відеозаписом подій в ніч з 27.04.2020 на 28.04.2020 в м. Волочиськ зафіксовані обставини, які узгоджуються з тими, на які вказав потерпілий.

Свідки ОСОБА_32 та ОСОБА_33 підтвердили факт побиття батька ОСОБА_18 дівчиною на прізвище ОСОБА_34 , при цьому свідок ОСОБА_32 показала, що ОСОБА_19 , будучи на місці події, батька не бив та що після цього ОСОБА_18 казав ОСОБА_35 , що хоче гроші за побиття батька.

Постановою слідчого СВ Волочиського ВП Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_36 від 30 червня 2020 року закрито кримінальне провадження за заявою ОСОБА_37 щодо спричинення йому 27.04.2020 близько 20 год. 00 хв. по АДРЕСА_11 невстановленою особою тілесних ушкоджень, в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 КК України.

Відповідно до заяви потерпілого ОСОБА_19 від 04.05.2020 останній надав згоду на проведення відносно нього негласних слідчих (розшукових) дій.

Згідно з протоколом про результати здійснення негласних слідчих (розшукових) дій від 16 червня 2020 року зафіксована розмова ОСОБА_18 та ОСОБА_19 з приводу домовленості про зустріч у кав`ярні «Veranda» 28.05.2020.

Відповідно до протоколів огляду грошових коштів, покупця та вручення грошових коштів від 28.05.2020, про результати проведення негласної слідчої дії (контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту) від 29 травня 2020 року потерпілому ОСОБА_19 28.05.2020 були вручені заздалегідь ідентифіковані грошові кошти в сумі 8000 грн., після чого він направився в кав`ярню «Veranda», де зустрівся з обвинуваченими ОСОБА_18 та ОСОБА_17 .

За даними протоколів за результатами проведення негласної слідчої дії (аудіо-, відеоконтроль особи) від 29 травня 2020 року, про хід та результати здійснення негласних слідчих (розшукових) дій візуальне спостереження за особою від 17.06.2020, протоколу огляду відеозаписів з камери відеоспостереження кав`ярні «Veranda» від 23 червня 2020 року зафіксований прихід потерпілого ОСОБА_19 28.05.2020 о 17 год. 16 хв. в кав`ярню, де перебували обвинувачені ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , останній почав обшукувати потерпілого та виявив на ньому записуючий пристрій, ОСОБА_17 намагався затримати ОСОБА_19 , який вирвався та втік, після чого перевіряв вміст сумки, яка випала у потерпілого під час втечі, в подальшому обвинувачені були затримані працівниками поліції. Перед затриманням обвинувачені, побачивши наближення працівників поліції, заховали свої мобільні телефони за прилавок барної стійки.

Свідок ОСОБА_38 показав, що, будучи орендарем кав`ярні « ОСОБА_39 », він надавав дозвіл працівникам поліції на огляд цього приміщення та вилучення відеозаписів з камери спостереження, які з його дозволу в подальшому надав його працівник свідок ОСОБА_40 , що останній підтвердив в суді.

Відповідно до протоколу за результатами проведення негласної слідчої дії (аудіо-, відеоконтроль особи) від 26 травня 2020 року зафіксована зустріч потерпілого ОСОБА_19 та обвинуваченого ОСОБА_17 20.05.2020 поблизу магазину «Ютіс» по вул. Незалежності в м. Волочиськ, під час якої останній цікавиться станом здоров`я потерпілого в контексті заподіяних йому раніше тілесних ушкоджень (перелому щелепи). Також потерпілий повідомляє про скрутне фінансове становище та просить зменшити суму грошових коштів, вимогу про передачу яких йому висунули раніше, на що ОСОБА_17 відповідає, що « ОСОБА_41 шо то я цей видзвоню тебе...».

Відповідно до протоколу огляду місця події від 28.05.2020 приміщення кав`ярні « ІНФОРМАЦІЯ_9 » по АДРЕСА_12 , після затримання обвинувачених ОСОБА_18 та ОСОБА_17 слідчим виявлено та вилучено сумку чорного кольору «Адідас» з грошовими коштами в сумі 8000 гривень (16 купюр номіналом 500 гривень), які були заздалегідь ідентифіковані та вручені потерпілому ОСОБА_19 .

За даними протоколу за результатами проведення негласної слідчої дії (аудіо контроль особи) від 15 травня 2020 року зафіксована розмова потерпілого ОСОБА_19 з обвинуваченим ОСОБА_18 05.05.2020 о 16 год. 50 хв. поблизу кав`ярні «Veranda» в м. Волочиськ з приводу вимагання грошових коштів за побиття батька.

Так, зокрема, ОСОБА_18 на запитання ОСОБА_19 як вирішувати ситуацію з батьком повідомив, що він вже сказав як і по іншому ніяк, якщо ні, то буде всіх «ламати». Потерпілий стверджує, що батька не бив, при цьому повідомляє про скрутне фінансове становище та запитує про можливу відстрочку, проти чого ОСОБА_18 не заперечує. Також останній звернув увагу на те, що потерпілого після події з батьком побив ОСОБА_17 і що в ситуації з батьком всі причетні повинні каратись і фінансово, і фізично. Потерпілий говорить, що спочатку потрібно розібратися, на що обвинувачений відповідає, що йому байдуже та він (потерпілий) буде відповідати за свою дівчину. Крім того ОСОБА_18 повідомляє, що він знає хто продавав наркотичні засоби, а хто просто вживав. Далі називає суму грошових коштів, які причетні до події з батьком повинні заплатити, а саме з кожного по 1000 доларів США, та встановлює строк сплати до 5 числа, в противному разі погрожує застосуванням фізичного насильства (« ОСОБА_42 я сказав раз, я дважди не повторяю. А потом хай не обіжаються. Коли будуть ломані руки, ноги...»). Звертає увагу на те, що потерпілого побили навіть незважаючи на те, що він батька не бив, а лише за те, що він не стримав свою дівчину («Даже ти получив, ти получив за дєло... Якщо ти не зміг її забрати це твоя ошибка»). Після цього ОСОБА_18 встановлює потерпілому строк сплати грошових коштів до кінця літа.

Ухвалами слідчих суддів Хмельницького апеляційного суду від 05 та 15 травня 2020 року дозволено здійснювати заходи відносно обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та потерпілого ОСОБА_19 , зокрема, на: аудіо-, відеоконтроль їх осіб, розмов або інших звуків, рухів, дій, пов`язаних з їх діяльністю або місцем перебування; візуальне спостереження за ними, їх поведінкою або тих з ким вони контактують з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів для спостереження, - терміном на 2 (два) місяці, починаючи з 05 травня 2020 року по 05 липня 2020 року включно та з 15 травня 2020 року по 15 липня 2020 року включно відповідно.

Відповідно до висновків експерта № 433 від 27.05.2020 та № 548 від 26.06.2020, медичної документації (травмкарта, рентгенівські знімки, виписка з історії хвороби) ОСОБА_19 у період з 07.05.2020 по 19.05.2020 лікувався в Тернопільській університетській лікарні з приводу закритого перелому нижньої щелепи в ділянці правого кута зі зміщенням уламків. Такий перелом у ОСОБА_19 міг утворитися від одноразової дії тупого твердого мету, за механізмом «удар-деформація», про що свідчать локалізація та властивості цього перелому. Закритий перелом нижньої щелепи в ділянці правого кута зі зміщенням уламків за своїм характером відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричиняють тривалий розлад здоров`я. Локалізація перелому в ОСОБА_19 не є специфічною чи характерною для утворення при падінні людини з висоти власного зросту. Встановити час утворення перелому нижньої щелепи в ОСОБА_19 за наявними судово-медичними даними неможливо.

Згідно з інформацією НБУ 2000 доларів США станом на 05.05.2020 становить 53949,80 грн. (100 доларів США = 2697 грн. 49 коп.).

Відповідно до протоколу огляду від 27 липня 2020 року інформації про телефонні з`єднання по абонентським номерам, якими користувались обвинувачені та потерпілий, зафіксовані наступні з`єднання: ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 ОСОБА_15 та ОСОБА_19 в ніч з 27.04.2020 на 28.04.2020 по базових станціях, які охоплюють територію неподалік початкової школи № 1 по АДРЕСА_6 ; ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 та ОСОБА_19 05.05.2020 по базових станціях, які охоплюють територію неподалік поблизу кафе « ІНФОРМАЦІЯ_8 », що по вул. Незалежності в м. Волочиськ; ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та ОСОБА_19 28.05.2020 по базових станціях, які охоплюють територію приміщення кав`ярні «Veranda» по АДРЕСА_12 .

Наведені вище докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки його вчинення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності доводять винуватість обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення поза розумним сумнівом.

Показання обвинувачених про те, що інкримінованих їм злочинів (вимагання у потерпілих за вищевикладених обставин грошових коштів) вони не вчиняли, суд визнає неправдивими і даними з метою ухилення від відповідальності за фактично вчинене, а тому відхиляє їх. Ці твердження обвинувачених повністю спростовуються вищенаведеними належними, допустимими та достовірними доказами, зокрема показаннями потерпілих та свідків, які є послідовними, логічними, переконливими, узгоджуються між собою та з іншими наведеними доказами по справі, в тому числі матеріалами негласних слідчих (розшуковиз) дій, а тому суд не знаходить підстав ставити їх під сумнів. Підстав для обмови потерпілими та свідками обвинувачених не встановлено.

Доводи сторони захисту про відсутність у діях обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 ознак організованої групи суд визнає безпідставними з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 28 КК України злочин визнається вчиненим організованою групою, якщо в його готуванні та вчиненні брали участь декілька осіб (три і більше), які зорганізувались у стійке об`єднання для вчинення цих злочинів, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на здійснення цього плану, відомого всім учасникам групи.

Визначальною рисою організованої групи є стійкість такого об`єднання. Групу можна визнати стійкою лише за умови, якщо вона є стабільною та згуртованою. Згуртованість групи проявляється у наявності постійних міцних внутрішніх зв`язків між учасниками групи, їх правил поведінки, організатора, чіткого визначення ролі кожного учасника, високого рівня узгодженості дій учасників, єдиного плану, в якому передбачено розподіл функцій учасників групи і який доведено до їх відома. Стабільність групи виявляється у системності та детальній організації функціонування групи, здатності до заміни учасників, прикритті своєї діяльності, як своїми силами, так і за допомогою сторонніх осіб, наявності для функціонування групи фінансових та інших матеріальних засобів.

Наявність в діяннях обвинувачених кваліфікуючої ознаки вимагання «вчинене організованою групою» підтверджують наступні встановленні в ході судового розгляду обставини:

-тривалий час діяльності організованої групи у одному населеному пункті - понад три місяці у м. Волочиськ;

-кількісний склад організованої групи - у всіх чотирьох епізодах вимагання приймали участь усі четверо обвинувачених;

-наявність внутрішніх зв`язків між членами організованої групи - родинні та товариські відносини її учасників, що забезпечували конспірацію діяльності групи, ( ОСОБА_18 з ОСОБА_17 куми, обидва 30.10.2019 судимі Волочиським районним судом Хмельницької області по одному кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 355 КК України (примушування до виконання цивільно-правового зобов`язання, поєднаного з насильством, що не є небезпечним для життя і здоров`я, вчинене за попередньою змовою групою осіб), що підтверджується вироком та ухвалою цього суду (справа № 671/155/19); ОСОБА_16 та ОСОБА_15 тривалий час разом ОСОБА_18 та ОСОБА_17 займаються єдиноборствами у спортзалі, де ОСОБА_22 є тренером з боксу, що визнається самими обвинуваченими та підтверджується даними протоколу огляду сторінки ОСОБА_18 в соціальній мережі «Instagram» від 18 червня 2020 року, де наявні світлини із зображеннями обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 в спортивному залі з коментарем «Одна сім`я)))жалко що не всі присутні))», а також показаннями свідка ОСОБА_43 , який підтвердив факт зайняття спортом обвинувачених ОСОБА_16 та ОСОБА_15 у належному ОСОБА_18 . спортивному залі;

-кількість та конкретний вид злочинів, що вчинялись членами організованої групи, - 4 факти вимагання грошових коштів в осіб, які начебто торгують наркотичними засобами чи з інших надуманих причин;

-чіткий розподіл ролей учасників організованої групи - виражений організатор ОСОБА_18 , який особисто планував вчинення злочинів, безпосередньо висував вимоги усім чотирьом потерпілим про передачу грошових коштів; в свою чергу співвиконавці злочинів ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 у всіх чотирьох епізодах злочинної діяльності виконували вказівки ОСОБА_18 щодо відшукання потерпілих, їх доставку до необхідного місця для зустрічей з організатором, а також за вказівками ОСОБА_18 застосовували до потерпілих фізичне насильство та психологічний тиск;

-наявність в організованої групи матеріальної бази для вчинення злочинів автомобілів та газового балончика, які використовувались обвинуваченими під час вчинення злочинів для переміщення та подолання опору потерпілих ( ОСОБА_18 показав, що користувався автомобілем ОСОБА_17 , що підтвердив останній);

-існування певних правил поведінки членів організованої групи та розподілу між ними функцій - усі учасники організованої групи постійно підтримували фізичну форму шляхом проведення між собою спаринг тренувань з бойових єдиноборств та мали навички застосування прийомів рукопашного бою, що використовувались до потерпілих з метою їх залякування та подолання волі.

Враховуючи кількість вчинених обвинуваченими злочинних дій протягом значного періоду часу та підтримання тривалих стабільних відносин у зв`язку з підготовкою та вчиненням злочинів, встановлені у справі обставини щодо домовленостей між обвинуваченими про вчинення злочинів та узгодженість, аналогічність і послідовність їх дій, вжиття заходів конспірації, суд дійшов висновку, що у цьому випадку вчинення злочинів у складі чотирьох обвинувачених, котрі діяли як стійка організована група, за цією ознакою стороною обвинувачення кваліфіковані правильно.

Показання обвинуваченого ОСОБА_18 про те, що він не був організатором злочинної групи, також позбавлені підстав.

Так, утворення (створення) організованої групи слід розуміти як сукупність дій з організації (формування, заснування) стійкого злочинного об`єднання для зайняття злочинною діяльністю. Зазначені дії за своїм змістом близькі до дій з організації до злочину і включають підшукування співучасників, об`єднання їхніх зусиль, детальний розподіл між ними обов`язків, складання плану, визначення способів його виконання. Проте основною метою організатора такої групи є утворення стійкого об`єднання осіб для зайняття злочинною діяльністю, забезпечення взаємозв`язку між діями всіх учасників останнього, упорядкування взаємодії його структурних зв`язків.

Фактичну основу кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_18 складають дані про те, що він, керуючись корисливим мотивом, з метою протиправного заволодіння грошовими коштами (вчинення вимагання), розуміючи, що самостійно вчиняти такі злочини буде складно, завчасно зорганізував у внутрішньо стійке об`єднання своїх добре знайомих ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , які поділяли його наміри (задуми), а роль керівника організованої групи ОСОБА_18 залишив за собою. При цьому останній планував і організовував скоєння злочинів, детально розподілив між учасниками групи функції, яких вони відповідно до плану дотримувалися під час вчинення злочинів і які у взаємозв`язку були направлені на виконання об`єктивної сторони цих злочинів, координував їх дії.

Отже, підстав сумніватися у тому, що ОСОБА_18 діяв саме як організатор злочинної групи, не вбачається.

При цьому суд також враховує, що при кваліфікації злочину, вчиненого організованою групою, на перше місце виходить не індивідуальна роль кожного учасника у посяганні, характер виконуваних ним дій, а сама участь у групі особи, яка вчиняє злочин. Тому кожний учасник організованої групи несе відповідальність за всі злочини, вчинені такою групою, а відтак кожному її учаснику за будь-якої форми його участі інкримінується спільний злочинний результат, якого група досягла.

Наведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14 листопада 2018 року (справа № 484/1134/16-к, провадження № 51-989км18) та від 13 червня 2018 року (справа № 2602/246/2012, провадження № 51-4154км18).

Безпідставними суд визнає і твердження сторони захисту про провокацію злочину з посиланням на те, що потерпілі ОСОБА_19 та ОСОБА_9 ініціювали зустрічі та розмови із ОСОБА_18 , будучи оснащеними технічними засобами спостереження та проінструктовані працівниками оперативних підрозділів, ОСОБА_19 надав працівникам поліції грошові кошти для помічення, а в день затримання прибув на місце до кафе «Веранда» без пояснення мети своїх дій, оскільки негласні слідчі дії були спрямовані виключно на фіксацію вже розпочатих обвинуваченими злочинних діянь, а саме вимагання у потерпілих грошових коштів.

Суть та характер розмов обвинуваченого ОСОБА_18 з потерпілими ОСОБА_19 та ОСОБА_9 , які зафіксовані в протоколах за результатами проведення негласної слідчої дії (аудіо-, відеоконтроль особи) та додатках до них (аудіо записах), жодним чином не вказують на вчинення потерпілими провокації обвинуваченого на вчинення злочину, а навпаки свідчать про наміри ОСОБА_18 незаконно одержати від ОСОБА_19 та ОСОБА_9 грошові кошти ще до внесення відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань. Потерпілі були залучені до конфіденційного співробітництва після першої зустрічі з обвинуваченими та звернення в правоохоронні органи, дії правоохоронних органів носили пасивний характер, жодного впливу та схиляння обвинуваченого до вчинення злочину не здійснювали, потерпілі, які були залучені до конфіденційного співробітництва, залежними від правоохоронних органів не були.

Разом з тим, у випадку з потерпілим ОСОБА_9 саме обвинувачений ОСОБА_18 назначив місце і час зустрічі 16.05.2020 о 20 год. на АЗС «ОККО», погрожуючи вбивством, якщо той не прийде, а під час такої зустрічі ставить вимогу потерпілому віддати автомобіль за те, що він займається незаконним обігом наркотичних засобів, наголошуючи, що раніше потерпілому було «коє шо» озвучено. Також ОСОБА_18 призначав ОСОБА_9 зустріч 14.04.2020 біля заводу «Номінал», що по вул. Фридрихівській в м. Волочиськ. Під час зустрічі потерпілого ОСОБА_19 та обвинуваченого ОСОБА_17 20.05.2020 останній цікавився станом здоров`я потерпілого в контексті заподіяних йому раніше тілесних ушкоджень (перелому щелепи). При цьому потерпілий повідомляє про скрутне фінансове становище та просить зменшити суму грошових коштів, вимогу про передачу яких йому висунули раніше, на що ОСОБА_17 відповідає, що « ОСОБА_41 шо то я цей видзвоню тебе...». Під час розмови потерпілого ОСОБА_19 з обвинуваченим ОСОБА_18 05.05.2020 поблизу кав`ярні «Veranda» в м. Волочиськ з приводу вимагання грошових коштів за побиття батька, ОСОБА_18 на запитання ОСОБА_19 як вирішувати ситуацію з батьком повідомив, що він вже сказав як і по іншому ніяк, якщо ні, то буде всіх «ламати». Потерпілий ОСОБА_7 показав, що в кінці березня 2020 він зустрічався з ОСОБА_18 біля магазину «Фаворит» в м. Волочиськ, де останній висунув йому вимогу сплачувати грошові кошти в сумі 2000 грн. щомісячно нібито за те, що він займається продажем наркотичних засобів в м. Волочиськ.

Для визначення провокації злочину Європейський суд з прав людини встановив, зокрема, такі критерії: чи були дії правоохоронних органів активними, чи мало місце з їх боку спонукання особи до вчинення злочину, наприклад, прояв ініціативи у контактах з особою, повторні пропозиції, незважаючи на початкову відмову особи, наполегливі нагадування, підвищення ціни вище середньої; чи був би скоєний злочин без втручання правоохоронних органів; вагомість причин проведення оперативної закупівлі, чи були у правоохоронних органів об`єктивні дані про те, що особа була втягнута у злочинну діяльність і ймовірність вчинення нею злочину була суттєвою.

У цьому кримінальному провадженні органи досудового розслідування діяли в основному у пасивний спосіб і не провокували обвинувачених до вчинення злочину. Негласні слідчі (розшукові) дії не призвели до підбурювання через призму прецедентної практики ЄСПЛ стосовно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Наведе свідчить про безпідставність доводів сторони захисту про провокацію злочину.

Не змінює такого висновку суду обставина подачі потерпілим ОСОБА_7 заяви про вчинене кримінальне правопорушення за місцем проживання, позаяк законом це не заборонено та як пояснив потерпілий це було пов`язано з його станом здоров`я (побиттям обвинуваченими), при цьому заяву подавав добровільно.

Також не змінює факту вчинення обвинуваченими злочину та не впливає на кваліфікацію їх дій посилання сторони захисту на розмову ОСОБА_18 та ОСОБА_9 з приводу наявності в останнього реального боргу за договором позики від 06 червня 2018 року в сумі 150000 грн., що підтверджено постановою Хмельницького апеляційного суду від 05 травня 2022 року (справа № 671/2197/21), позаяк така розмова мала місце вже після висунутої потерпілому вимоги, яка полягала у сплаті останнім грошових коштів в сумі 2000 гривень до 30 числа кожного місяця нібито за те, що він займається продажем наркотичних засобів, та фактично слугувала приводом для подальшого заволодіння автомобілем, яким користувався ОСОБА_9 . Тобто обвинувачений ОСОБА_18 використав факт існуючого зобов`язання для заволодіння майном потерпілого.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» № 10 від 06.11.2009 вимога виконати зобов`язання, що виникло на підставах, не передбачених чинним законодавством, або неіснуюче зобов`язання, або зобов`язання з невизначеним предметом, а так само використання факту існуючого зобов`язання для заволодіння майном, правом на майно або для вчинення дій майнового характеру, які ним не передбачені, належить кваліфікувати як вимагання.

Щодо вимог про визнання недопустимими доказами протоколів проведення впізнання потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за фотознімками обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_16 з тих підстав, що орган досудового розслідування мав реальну можливість провести їх впізнання, натомість провів впізнання за фотознімками, при цьому протоколи слідчої дії не містять відомостей про зовнішній вигляд, прикмети або сукупність ознак, за якими потерпілі могли впізнати осіб , що, начебто, завдавали тілесних ушкоджень, а також обставин, за яких потерпілі бачили відповідних осіб.

Сторона захисту свої вимоги обґрунтовує мотивами, на які, серед інших, спирався Верховний Суд у постанові Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 03 серпня 2021 року (справа № 761/6970/14-к, провадження № 51-5694км20) щодо обґрунтування висновку про недопустимість протоколу впізнання за фотознімками з тих підстав, що закон допускає впізнання за фотознімками або матеріалами відеозапису лише в разі необхідності, тобто за реальної неможливості забезпечення присутності особи, яка підлягає впізнанню.

Як вбачається зі змісту вказаної постанови, протокол впізнання за фотознімками був визнаний недопустимим доказом як через порушення, які були допущені під час проведення самої слідчої дії, що не відповідає вимогам ст. 228 КПК, так і через те, що в протоколі не було зазначено про реальну неможливість провести слідчу дію без участі особи, яку впізнають.

У правозастосовній практиці Верховного Суду висловлено й інші підходи, за якими колегії суддів виходять із того, що жодних імперативних вимог стосовно пред`явлення для впізнання виключно безпосередньо самої особи, а не її фотознімків законодавством не передбачено, так само як і обґрунтування слідчим необхідності проведення впізнання саме за фотознімками (зокрема, у постановах Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 06 лютого 2020 року (справа № 442/6175/18, провадження № 51-5164км19), Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 10 листопада 2022 року (справа № 226/471/20, провадження № 51-4458км21), від 10 лютого 2022 року (справа № 523/8553/16-к, провадження № 51-4224км21), від 02 травня 2023 року (справа № 750/5546/21, провадження № 51-3908км22), від 18 травня 2023 року (справа № 335/1807/15-к, провадження № 51-3621км22), Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 02 лютого 2022 року (справа № 754/2710/20, провадження № 51-3404км21), від 19 серпня 2022 року (справа № 203/14/20, провадження № 51-1025км22), від 17 жовтня 2022 року (справа № 127/13109/19, провадження № 51-2112км21), від 30 листопада 2022 року (справа № 149/1259/17, провадження № 51-2626км22).

Положення ч. 6 ст. 228 КПК дозволяють, за необхідності, провести впізнання за фотознімками з додержанням вимог, зазначених у частинах 1, 2 вказаної статті. Проведення впізнання за фотознімками, матеріалами відеозапису виключає можливість подальшого пред`явлення особи для впізнання.

Жодних імперативних вимог щодо пред`явлення для впізнання виключно безпосередньо самої особи, а не її фотознімків законодавством не передбачено, так само як і обґрунтування слідчим необхідності проведення впізнання саме за фотознімками.

За приписами ст. 40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності і уповноважений проводити СРД та НСРД у випадках, встановлених цим Кодексом, з дотримання порядку їх здійснення.

З огляду на те, що закон не встановлює обов`язковості обґрунтування слідчим необхідності проведення впізнання саме за фотознімками, слідчий самостійно, з урахуванням усіх обставин визначає спосіб проведення впізнання особи. Наявність у слідчого реальної можливості провести впізнання особи сама по собі не унеможливлює прийняття та реалізацію слідчим рішення про проведення впізнання за фотознімками.

Наведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25 вересня 2023 року (справа № 208/2160/18, провадження № 51-1868кмо22).

Суд враховує також, що потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було опитано перед впізнанням про обставини, за яких вони бачили обвинувачених. На запитання слідчого, зокрема щодо того, чи впізнають вони на пред`явлених фотознімках особу, потерпілі вказали на фото, на яких зображені ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . При цьому у протоколі відображено, за якими саме ознаками потерпілі впізнали обвинувачених за фотознімками. Для впізнання було надано фотознімки із зображеннями на них подібних між собою за рисами обличчя осіб чоловічої статі без різких відмінностей між собою. Всі учасники слідчої дії підписали протокол та не висловлювали будь-яких зауважень до нього.

Як хід процесуальної дії, так і її результати оформлено відповідно до приписів ст. 104 КПК України з урахуванням особливостей, установлених у ст. 228 вказаного Кодексу. Таким чином, орган досудового розслідування дотримався вимог статей 223, 228 КПК.

Враховуючи викладене вище суд відхиляє доводи захисту як такі, що не ґрунтуються на законі.

Відхиляє суд і доводи сторони захисту про недопустимість доказів протоколів слідчих експериментів з участю потерпілих ОСОБА_19 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , з посиланням на те, що ця слідча дія проведена у формі, що не містить ознак відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення дослідів чи випробувань, а посвідчує виключно проголошення потерпілими їх показань, даних на стадії досудового розслідування.

Відповідно до ст. 240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань (ч. 1). До участі в слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник (ч. 3). Про проведення слідчого експерименту слідчий, прокурор складає протокол згідно з вимогами цього Кодексу. Крім того, у протоколі докладно викладаються умови і результати слідчого експерименту (ч. 6).

Під час вказаної слідчої дії потерпілі послідовно показали та розказали обставини вчиненого відносно них вимагання, зокрема, місце злочину, дії кожного обвинуваченого під час його вчинення. Слідчий експеримент проводився з метою уточнення показань потерпілих на місці вчинення злочину, із залученням двох понятих, з дотриманням вимог ст. 223 КПК, а протоколи слідчої дії відповідають вимогам ст. 104 КПК і в них зафіксовано умови та результати слідчого експерименту.

Не ґрунтуються на положеннях кримінального процесуального закону і доводи сторони захисту щодо недопустимості протоколу пред`явлення речей для впізнання від 24 червня 2020 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_7 серед інших впізнав газовий балончик «Pepper-KO», яким обвинувачений ОСОБА_17 на території Волочиської ЦРЛ розпилив йому в обличчя сльозоточивий газ.

Відповідно до ст. 229 КПК України перед тим, як пред`явити для впізнання річ, слідчий, прокурор або захисник спочатку запитує в особи, яка впізнає, чи може вона впізнати цю річ, опитує про ознаки цієї речі і обставини, за яких вона цю річ бачила, про що складається протокол. Якщо особа заявляє, що вона не може назвати ознаки, за якими впізнає річ, проте може впізнати її за сукупністю ознак, особа, яка проводить процесуальну дію, зазначає це у протоколі. Забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, річ, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про її прикмети (ч. 1 ). Річ, що підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, в числі інших однорідних речей одного виду, якості і без різких відмінностей у зовнішньому вигляді, у кількості не менше трьох. Особі, яка впізнає, пропонується вказати на річ, яку вона впізнає, і пояснити, за якими ознаками вона її впізнала (ч. 2).

Згідно зі ст. 231 КПК України про проведення пред`явлення для впізнання складається протокол згідно з вимогами цього Кодексу, у якому докладно зазначаються ознаки, за якими особа впізнала особу, річ чи труп, або зазначається, за сукупністю яких саме ознак особа впізнала особу, річ чи труп (ч. 1). Якщо проводилося фіксування ходу слідчої (розшукової) дії технічними засобами, до протоколу додаються фотографії осіб, речей чи трупа, що пред`являлися для впізнання, матеріали відеозапису (ч. 3).

За даними протоколу пред`явлення речей для впізнання від 24 червня 2020 року

перед тим, як пред`явити для впізнання річ, слідчим попередньо з`ясовано у потерпілого ОСОБА_7 , чи може він впізнати цю річ, опитано про ознаки цієї речі і обставини, за яких він цю річ бачив. Після цього потерпілому було пред`явлено чотири газових балончика, серед яких він за кольором кнопки, сопла та надпису на корпусі впізнав газовий балончик, яким в кінці квітня 2020 року ОСОБА_44 на території Волочиської ЦРЛ розпилив йому у обличчя сльозоточивий газ. Про проведення пред`явлення для впізнання слідчим складено протокол. Не долучення до протоколу додатку (фототаблиці) в силу положення ч. 3 ст. 231 КПК України не свідчить про недопустимість даних самого протоколу, не вимагається і наявність доказів розпакування і упакування балончиків, які надавалися для упізнання.

Посилання захисника на відсутність в протоколі огляду балончика від 23 червня 2020 року опису кольору кнопки, сопла та надпису на корпусі балончика, за якими потерпілий його упізнавав, також не є підставою для визнання даних протоколу пред`явлення речей для впізнання недопустимим доказом. Вказаний речовий доказ досліджений (оглянутий) судом та відповідає тому, який впізнав потерпілий.

Твердження захисника про те, що на балончику мав бути напис « ІНФОРМАЦІЯ_10 », а для впізнання потерпілому пред`явлено балончик «Pepper КО», що може мати інший, червоний колір сопла і кнопки, а також про сумнівну здатність потерпілого запам`ятати істотні ознаки балончика, фактично є припущеннями. Під час огляду в судовому засіданні встановлено, що балончик містить усі три складові напису «Pepper КО FOG», а в протоколі зазначено лише таких дві, що не свідчить про різні речі. Підстав ставити під сумнів здатність потерпілого запам`ятати істотні ознаки балончика (колір кнопки, сопла та надпису на корпусі) немає.

Позицію сторони захисту про недопустимість протоколу обшуку від 28.05.2020 будинку по АДРЕСА_2 (за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_17 ), де був вилучений газовий балончик, суд також відхиляє з наступних підстав.

Так, захисник посилається на те, що ухвалою слідчого судді від 27 травня 2020 року дозвіл на проведення обшуку надано слідчим і прокурорам у кримінальному провадженні, натомість із протоколу обшуку вбачається, що обшук проводили оперативні працівники ОСОБА_45 та ОСОБА_46 . Також із відеозапису обшуку слідує, що він проводився поза візуальним контролем, оскільки місце і спосіб виявлення газового балончика не зафіксовано, при цьому на запитання слідчого щодо належності газового балончика сестра обвинуваченого ОСОБА_17 ОСОБА_47 повідомила, що балончик належить особисто їй.

За змістом ч. 1 ст. 236 КПК України ухвала про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи може бути виконана слідчим чи прокурором. Для участі в проведенні обшуку може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, представник та інші учасники кримінального провадження. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в обшуку має право запросити спеціалістів.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 40 КПК України слідчий уповноважений доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам.

Згідно зі ст. 41 КПК України оперативні підрозділи органів Національної поліції можуть здійснювати слідчі дії в кримінальному провадженні за письмовим дорученням слідчого. Під час виконання доручень слідчого співробітник оперативного підрозділу користується повноваженнями слідчого. Доручення слідчого щодо проведення слідчих дій є обов`язковими для виконання оперативним підрозділом.

За даними протоколу обшуку від 28.05.2020 обшук проводився слідчим та при його проведенні приймали також участь спеціаліст, поняті та оперативні працівники, відомості про яких зазначені в протоколі.

Вимог про виключно письмову форму до організаційного забезпечення проведення обшуку (залучення слідчим для проведення обшуку співробітників оперативного підрозділу) кримінальний процесуальний закон (ст. 41 КПК) не містить.

Обшук проведений повноважною особою з дотриманням як порядку, встановленого статтями 40, 234, 235, 236 КПК, так і загальних засад кримінального провадження, закріплених в статтях 9, 13 цього Кодексу, процесуальний дозвіл на проведення слідчої дії отриманий у встановленому законом порядку.

Наведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 02 вересня 2020 року (справа № 591/4742/16-к, провадження № 51-1733 км 19) та від 07 жовтня 2020 року (справа № 725/1199/19, провадження № 51-5720км19).

Твердження сторони захисту про відсутність відомостей операторів мобільного зв`язку щодо одночасного перебування обвинувачених в місці вчинення злочину не спростовує фактів його вчинення, позаяк це свідчить лише про те, що у відповідний час мобільним телефоном користувався той чи інший обвинувачений, що підтверджується даними протоколу огляду від 27 липня 2020 року інформації про телефонні з`єднання по абонентським номерам, якими користувались обвинувачені та потерпілий. Разом з тим, ці дані підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами, а відтак в силу положень ст. 85 КПК України є належними.

Також суд відхиляє доводи сторони захисту про те, що допитані в судовому засіданні потерпілі і свідки надали суперечливі показання, зокрема: потерпілий ОСОБА_7 зауважив, що хто його бив та скільки осіб його били, він не знає; свідок ОСОБА_27 показала, що її батько (потерпілий ОСОБА_7 ) не повідомляв хто його побив та скільки людей било, про вимагання грошей нічого не повідомляв; свідки ОСОБА_33 та ОСОБА_32 про вимагання не чули, остання потерпілого ОСОБА_19 побитим не бачила; свідок ОСОБА_38 , який як власник кав`ярні « ОСОБА_48 » підписав дозвіл на видачу відеозапису із кафе працівникам поліції, особисто присутнім при жодних подіях не був, а тільки підписував документи.

Наведені показання потерпілого та свідків не змінюють факту вчинення обвинуваченими злочину з огляду на вищенаведені досліджені судом докази, а відсутність свідка ОСОБА_49 при фактичному отриманні відеозаписів не свідчить про їх недопустимість. Останній в суді показав, що, будучи орендарем кав`ярні «Veranda», надавав дозвіл працівникам поліції на огляд цього приміщення та вилучення відеозаписів з камери спостереження, які з його дозволу в подальшому надав його працівник свідок ОСОБА_40 , що останній підтвердив в суді.

Необґрунтованими суд визнає і інші доводи сторони захисту, а саме:

-про те, що матеріалами справи не доводиться, що у ніч з 27.04.2020 на 28.04.2020 потерпілому ОСОБА_19 висувались які-небудь грошові вимоги, оскільки вони спростовуються дослідженими доказами, в тому числі даними протоколу за результатами проведення негласної слідчої дії (аудіо контроль особи) від 15 травня 2020 року, де зафіксована розмова потерпілого ОСОБА_19 з обвинуваченим ОСОБА_18 05.05.2020 о 16 год. 50 хв. поблизу кав`ярні «Veranda» в м. Волочиськ з приводу вимагання грошових коштів за побиття батька;

-про неналежність та недопустимість наданої потерпілим ОСОБА_19 копії відеозапису щодо подій у ніч з 27.04.2020 на 28.04.2020, а також протоколу його огляду, оскільки на відеозаписі зафіксовані обставини, які узгоджуються з тими, на які вказав потерпілий, тобто обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а відтак в силу положень ст.ст. 56, 85, 86 КПК України ці докази є належними та допустимими;

-про те, що у матеріалах справи відсутні медичні документи, які б підтверджували звернення потерпілого ОСОБА_19 по медичну допомогу безпосередньо після отримання тілесних ушкоджень, оскільки вони спростовуються дослідженими доказами, зокрема медичною документацією (травмкарта, рентгенівські знімки, виписка з історії хвороби), згідно з якою ОСОБА_19 у період з 07.05.2020 по 19.05.2020 лікувався в Тернопільській університетській лікарні з приводу закритого перелому нижньої щелепи в ділянці правого кута зі зміщенням уламків;

Не змінюють факту вчинення злочину та не впливають на кваліфікацію дій обвинувачених висловлені стороною захисту сумніви щодо показань потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про їх побиття з посиланням на відсутність медичних документів, які б підтверджували наявність тілесних ушкоджень. Потерпілі показали, що в заклади охорони здоров`я не звертались. Разом з тим, судом за цими епізодами не встановлена така кваліфікуюча ознака вимагання як поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи.

Доводи сторони захисту про те, що обвинувачені ОСОБА_17 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ніяких вимог не висловлювали також не змінюють факту вчинення злочину та не впливають на кваліфікацію їх дій, позаяк вони діяли як співвиконавці в складі організованої групи з ОСОБА_18 .

При кваліфікації злочину, вчиненого організованою групою, на перше місце виходить не індивідуальна роль кожного учасника у посяганні, характер виконуваних ним дій, а сама участь у групі особи, яка вчиняє злочин. Тому кожний учасник організованої групи несе відповідальність за всі злочини, вчинені такою групою, а відтак кожному її учаснику за будь-якої форми його участі інкримінується спільний злочинний результат, якого група досягла.

Наведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14 листопада 2018 року (справа № 484/1134/16-к, провадження № 51-989км18) та від 13 червня 2018 року (справа № 2602/246/2012, провадження № 51-4154км18).

Разом з тим, в силу положень ст. 85 КПК України суд визнає неналежними наступні надані стороною обвинувачення докази:

-дані протоколу обшуку від 28.05.2020 автомобіля «Wolksvagan Golf», н.з. НОМЕР_4 , згідно з яким вилучено посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_50 ;

-дані протоколу обшуку від 28.05.2020 будинку по АДРЕСА_13 , згідно з яким вилучено: мобільний телефон «Nokia 5230», планшет «Bravis», тримачі з-під сім-карт, коробки з-під мобільних телефонів «Samsung», одинадцять аркушів паперу із рукописними записами;

-дані протоколу обшуку від 28.05.2020 будинку по АДРЕСА_2 , згідно з яким вилучено: дві маски чорного кольору, мобільні телефони «Nomi», «Fly», «Леново», «Bravis», «Nokia», «Siemens», «Iphone», сім-карти, утримувачі до сім-карт, аркуш паперу з рукописним текстом, блокнот з чорновими записами, пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору;

-дані протоколів огляду вищевказаних вилучених речей від 24, 25, 26 червня 2020 року,

оскільки вони не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Дослідивши під час судового розгляду всі обставини кримінального провадження, оцінивши відповідно до ст. 94 КПК України кожний доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ухвалення обвинувального вироку), суд дійшов висновку про доведення у ході судового розгляду винуватості ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення та їх дії, враховуючи положення ст. 337 КПК України, слід кваліфікувати:

-обвинуваченого ОСОБА_18 за ч. 4 ст. 189 КК України, як вимога передачі чужого майна (вимагання) з погрозою насильства над потерпілим, вчинена повторно, з погрозою вбивства, організованою групою, поєднана з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи;

-обвинуваченого ОСОБА_17 , як вимога передачі чужого майна (вимагання) з погрозою насильства над потерпілим, вчинена повторно, організованою групою, поєднана з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи;

-обвинувачених ОСОБА_16 та ОСОБА_15 за ч. 4 ст. 189 КК України, як вимога передачі чужого майна (вимагання) з погрозою насильства над потерпілим, вчинена повторно, організованою групою.

Разом з тим, інкриміновану ОСОБА_18 та ОСОБА_17 за епізодом вимагання грошових коштів в потерпілого ОСОБА_7 кваліфікуючу ознаку «повторності», інкриміновану ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та ОСОБА_15 за епізодом вимагання грошових коштів в потерпілого ОСОБА_9 кваліфікуючу ознаку «погрози насильства над близькими родичами потерпілого», інкриміновану ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 за епізодом вимагання грошових коштів в потерпілого ОСОБА_19 кваліфікуючу ознаку «погрози насильства над близькими родичами потерпілого», а ОСОБА_18 ще й «з погрозою вбивства», суд виключає з обвинувачення, оскільки такі не знайшли свого підтвердження дослідженими доказами.

Обвинувачені ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 на момент вчинення інкримінованого їм кримінального правопорушення досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність, будь-якими психічними захворюваннями чи тимчасовими розладами психічної діяльності на той час не страждали, не страждають на такі і в теперішній час, поводяться адекватно. Тому суд визнає їх осудними та відповідальними за вчинене.

При обранні обвинуваченим виду та міри покарання судом враховуються визначенні ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання, в тому числі: ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи обвинувачених, обставини, що пом`якшують та обтяжують їм покарання.

Суд враховує, що обвинувачені вчинили особливо тяжкий злочин, ОСОБА_18 раніше судимий, ОСОБА_17 притягувався до кримінальної відповідальності, проте в силу положень ст. 88 КК України є особою не судимою, ОСОБА_16 та ОСОБА_15 вперше притягаються до кримінальної відповідальності, на обліках у лікарів нарколога та психіатра обвинувачені не перебувають, окрім скоєного характеризуються позитивно, ОСОБА_18 має на утриманні двох малолітніх дітей, до затримання працював. Проте, усі обвинувачені своєї вини у вчиненні злочину не визнали та у скоєному не розкаялися, що свідчить про їх небажання стати на шлях виправлення.

Передбачених ст.ст. 66, 67 КК України обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання обвинуваченим, не встановлено.

Приймаючи до уваги характер діянь і спосіб їх вчинення, суспільну небезпеку скоєного злочину, осіб обвинувачених, позицію прокурора та потерпілих щодо призначення покарання, суд дійшов висновку призначити обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією всього належного їм на праві власності майна, крім житла, в межах санкції ч. 4 ст. 189 КК України, при цьому обвинуваченим ОСОБА_18 та ОСОБА_17 основне покарання більше мінімального розміру, ОСОБА_16 та ОСОБА_15 у мінімальному розмірі.

На переконання суду таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та запобігання вчинення ними нових злочинів.

При цьому суд також враховує, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути відповідним до скоєного, тобто необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, а також для попередження вчинення нових злочинів як самими обвинуваченими, так і іншими особами.

У справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) ЄСПЛ зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування суспільством від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке суд вважає пропорційним тяжкості порушених суспільних інтересів, їх наслідкам з урахуванням всіх встановлених судом обставин конкретного провадження. У справі «Бакланов проти Росії» від 09.06.05 року та у справі «Фрізен проти Росії» від 24.03.05 року суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Також у справі «Ізмалов проти Росії» від 16.10.08 року суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Наведені правові тези суду щодо співмірності, пропорційності та індивідуалізації покарання слід визнавати одними з головних складових права на справедливий суд, закріпленого в ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод».

При обранні обвинуваченим виду та міри покарання суд також враховує положення ч. 2 ст. 416 КПК України, згідно з яким при новому розгляді в суді першої інстанції допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 23 травня 2023 року було частково задоволено апеляційні скарги прокурора, захисників та обвинувачених, скасовано вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 серпня 2022 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 і призначено новий розгляд в суді першої інстанції. При цьому вирок скасовано, зокрема, за апеляційною скаргою прокурора у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення.

Оскільки обвинувачені ОСОБА_18 та ОСОБА_17 засуджуються до покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, що дає підстави вважати, що, перебуваючи на волі, вони можуть ухилитись від суду та відбування покарання, тому останнім з метою забезпечення виконання судового рішення до набрання вироком законної сили слід залишити запобіжний захід у виді тримання під вартою, про що заявив клопотання прокурор. Лише такий запобіжний захід може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

З метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених ОСОБА_16 та ОСОБА_15 запобіжний захід останнім за клопотанням прокурора до набрання вироком законної сили слід залишити попередній домашній арешт.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України та ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» обвинуваченим в строк покарання слід зарахувати строки їх попереднього ув`язнення: ОСОБА_18 та ОСОБА_17 з 28.05.2020 (дня затримання) до дня вступу вироку в законну силу включно, ОСОБА_16 та ОСОБА_15 з 26.06.2020 (дня затримання) по 22.04.2021 (дня звільнення з-під варти) включно.

Документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 1307 грн. 60 коп. (висновки експертів №№ 8.6-0663:20, 3.1-0184:20) в силу ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинувачених в рівних частках (по 326 грн. 90 коп. (1307,6 : 4)) на користь держави.

Відповідно до положень ст. 100 КПК України речові докази слід:

-посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_50 (яке не має доказового значення) повернути останньому;

-автомобіль «Wolksvagan Golf», н.з. НОМЕР_4 (який не має доказового значення), повернути його власнику чи законному володільцю;

-газовий балончик «Pepper» (знаряддя вчинення злочину) знищити;

-мобільний телефон «Nokia 5230», планшет «Bravis», тримачі з-під сім-карт, коробки з-під мобільних телефонів, одинадцять аркушів паперу (які не мають доказового значення) повернути особі, в якої вони вилучені ОСОБА_51 ;

-мобільні телефони «Флай», «Номі», «Леново», «Nokia», «Bravis», «Siemens», «Iphone» один аркуш паперу з рукописним текстом, блокнот з чорновими записами, утримувачі до сім-карт, сім-карти, дві маски чорного кольору (які не мають доказового значення) повернути особі, в якої вони вилучені ОСОБА_52 ;

-грошові кошти в сумі 8000 грн., які передані в Хмельницьке відділення «центральне» Хмельницької філії ПАТ КБ «ПриватБанк», повернути потерпілому ОСОБА_19 ;

-флеш карти зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

-речі, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_19 , залишити останньому за належністю.

В порядку ст. 174 КПК України накладений на речові докази ухвалами слідчого судді від 29 травня 2020 року (справа № 686/13113/20) арешт, у якому відпала потреба, слід скасувати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_18 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 189 КК України та призначити йому покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, крім житла.

ОСОБА_17 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 189 КК України та призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, крім житла.

ОСОБА_16 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 189 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, крім житла.

ОСОБА_15 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 189 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, крім житла.

Початок строку відбування основного покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_18 та ОСОБА_17 рахувати з дня вступу вироку в законну силу, ОСОБА_16 та ОСОБА_15 з дня приведення вироку до виконання.

Запобіжні заходи до набрання вироком законної сили залишити попередні: ОСОБА_18 та ОСОБА_17 тримання під вартою, ОСОБА_16 та ОСОБА_15 домашній арешт, який полягає в забороні залишати без дозволу суду житло ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_3 , та ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_4 , в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, з наступними обов`язками, передбаченими ст. 194 КПК України: 1) прибувати до суду за кожною вимогою; 2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання; 3) утриматись від спілкування з особами, які мають відношення до цього кримінального провадження.

Зарахувати в строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі: ОСОБА_18 та ОСОБА_17 з 28.05.2020 до дня вступу вироку в законну силу включно, ОСОБА_16 та ОСОБА_15 з 26.06.2020 по 22.04.2021 включно.

Речові докази:

-посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_50 (т. 3 а.с. 188) повернути останньому;

-автомобіль «Wolksvagan Golf», н.з. НОМЕР_4 (квитанція від 29.05.2020, акт прийому-передачі від 28.05.2020) повернути його власнику чи законному володільцю;

-газовий балончик «Pepper» (квитанція № 2000) знищити;

-мобільний телефон «Nokia 5230», планшет «Bravis», тримачі з-під сім-карт, коробки з-під мобільних телефонів, одинадцять аркушів паперу (квитанції №№ 1990, 1993, 2002) повернути ОСОБА_51 ;

-мобільні телефони «Флай», «Номі», «Леново», «Nokia», «Bravis», «Siemens», «Iphone» один аркуш паперу з рукописним текстом, блокнот з чорновими записами, утримувачі до сім-карт, сім-карти, дві маски чорного кольору (квитанції №№ 1991, 1996, 1997, 1999, 2003, 2005, 2006) повернути ОСОБА_52 ;

-грошові кошти в сумі 8000 грн., які передані в Хмельницьке відділення «центральне» Хмельницької філії ПАТ КБ «ПриватБанк» (т. 4 а.с. 134), повернути потерпілому ОСОБА_19 ;

-флеш карти зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

-речі, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_19 , залишити останньому за належністю.

Накладений на речові докази ухвалами слідчого судді від 29 травня 2020 року (справа № 686/13113/20) арешт скасувати.

Стягнути з ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 на користь держави по 326 грн. 90 коп. процесуальних витрат з кожного.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченим та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя

судді: