справа № 208/1352/24
№ провадження 1-кс/208/371/24
УХВАЛА

Іменем України

22 лютого 2024 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури в сфері оборони ОСОБА_3 , слідчої СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчої СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури в сфері оборони ОСОБА_3 в межах кримінального провадження № 0000241 від 20.02.2024 за ч.1 ст.263 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зелений Гай, Баштанського району Миколаївської області, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, на утриманні дітей не маючого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , в посаді стрільця-снайпер, у військовому званні «солдат», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 21.04.2020 Жовтневим районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 70, ч. 1 ст.71 КК України до 2 років позбавлення волі. 21.12.2022 звільнився з Казанковської ВК Миколаївської області по відбуттю строку покарання, -

встановив:

Слідчий звернувся до суду з вищезазначеним клопотанням, в якому просив застосувати у рамках кримінального провадження № 0000241 від 20.02.2024 відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. На підставі ч.3 ст.183, п.2 ч.5 ст.183 КПК України визначати розмір застави - вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування заявленого клопотання, зазначив, що у провадженні СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській обл. перебувають матеріали кримінального провадження № 0000241 від 20.02.2024 за ч.1 ст.263 КК України.

В межах даного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він, проходячи військову службу під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», в посаді стрільця-снайпера, відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та Законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, в порушення Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 за № 576, та Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року діючи умисно, перебуваючи в районі

м. Куп`янськ, Харківської області, у січні місяці 2024 року у денний час доби (більш точного місця, часу та дати під час досудового розслідування не встановлено) знайшов осколкову наступальну ручну гранату типу М67 з маркуванням Grenade ,hand,frag,delay,M67, Comp b daz22d023-001, Tns19e026-033, 3338, із запалом М213 з маркуванням FUZE M213 CTJ22A 514-002, після чого у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу з метою їх подальшого використання.

Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що знайдені ОСОБА_6 предмет осколкова наступальна ручна гранату типу М67 з маркуванням Grenade ,hand,frag,delay,M67, Comp b daz22d023-001, Tns19e026-033, 3338, із запалом М213 з маркуванням FUZE M213 CTJ22A 514-002відносяться до бойових припасів, привласнив їх та почав носити їх безпосередньо при собі, чим скоїв незаконне придбання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

У подальшому, приблизно 23.01.2024 у денний час доби (більш точного часу та дати під час досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_6 маючи при собі осколкову наступальну ручну гранату типу М67 з запалом М213 приніс її за місцем лікування, а саме за адресою: Дніпропетровська область м. Кам`янське, вул. Коваленко, буд. 1, палата № 10, де незаконно зберігав вищевказані бойові припаси без передбаченого законом дозволу.

20.02.2024 приблизно о 15:30 годині, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , де розташовано психіатричне відділення для постраждалих внаслідок війни та техногенних катастроф №6 КНП КМР «МЛ №1», ОСОБА_6 , дістав з кишені куртки гранату М67 з маркуванням Grenade ,hand,frag,delay,M67, Comp b daz22d023-001, Tns19e026-033, 3338, із запалом М213 з маркуванням FUZE M213 CTJ22A 514-002, вчинивши в такий спосіб незаконне зберігання бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України придбання, носіння та зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу. В подальшому 20.02.2024 в період часу з 20.30 год. по 20.44 год., протиправні дії ОСОБА_6 було припинено в ході проведення обшуку затриманої особи ОСОБА_6 та вилучено вищевказану гранату М67 з маркуванням Grenade ,hand,frag,delay,M67, Comp b daz22d023-001, Tns19e026-033, 3338, із запалом М213 з маркуванням FUZE M213 CTJ22A 514-002.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №116 від 11 травня 2022 року ОСОБА_6 , зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду стрільця-снайперу.

Солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем, обізнаним з порядком зберігання, використання та носіння вогнепальної зброї відповідно до вимог

ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та Законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Відповідно до Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, зберігання бойових припасів здійснюється відповідно до дозвільної системи, яка є особливим порядком виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій з метою охорони інтересів держави та безпеки громадян.

Відповідно до положень додатку № 1 затвердженого п. 1 постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 15 Положення по дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, п.п. 2.8, 8.1, 8.2, 8.9 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України. Право носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача, чи збут вогнепальної зброї, бойових припасів здійснюється на підставі передбачених законом дозволів.

Пунктами 5, 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 р. № 3 «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами», визначено, що під бойовими припасами визнаються патрони до нарізної вогнепальної зброї різних калібрів, артилерійські снаряди, бомби, міни, гранати, бойові частини ракет і торпед та інші вироби в зібраному вигляді, споряджені вибуховою речовиною і призначені для стрільби з вогнепальної зброї чи для вчинення вибуху. До вибухових речовин належать порох, динаміт, тротил, нітрогліцерин та інші хімічні речовини, їх сполуки або суміші, здатні вибухнути без доступу кисню. Під вибуховими пристроями слід розуміти саморобні чи виготовлені промисловим способом вироби одноразового застосування, спеціально підготовлені і за певних обставин спроможні за допомогою використання хімічної, теплової , електричної енергії або фізичного впливу (вибуху, удару) створити вражаючі фактори спричинити смерть, тілесні ушкодження чи істотну матеріальну шкоду - шляхом вивільнення, розсіювання або впливу токсичних хімічних речовин, біологічних агентів, токсинів, радіації, радіоактивного матеріалу, інших подібних речовин.

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 3 «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами», визначено, що незаконне носіння холодної зброї є умисними, вчиненими без передбаченого законом дозволу діями по їх переміщенню, транспортуванню особою безпосередньо при собі (в руках, одязі, сумці, спеціальному футлярі, транспортному засобі тощо).

Так, ОСОБА_6 , проходячи військову службу під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», в посаді стрільця-снайпера, відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та Законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, в порушення Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 за № 576, та Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року діючи умисно, перебуваючи в районі м. Куп`янськ, Харківської області, у січні місяці 2024 року у денний час доби (більш точного місця, часу та дати під час досудового розслідування не встановлено) знайшов осколкову наступальну ручну гранату типу М67 з маркуванням Grenade ,hand,frag,delay,M67, Comp b daz22d023-001, Tns19e026-033, 3338, із запалом М213 з маркуванням FUZE M213 CTJ22A 514-002, після чого у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу з метою їх подальшого використання.

Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що знайдені ОСОБА_6 предмет осколкова наступальна ручна гранату типу М67 з маркуванням Grenade ,hand,frag,delay,M67, Comp b daz22d023-001, Tns19e026-033, 3338, із запалом М213 з маркуванням FUZE M213 CTJ22A 514-002, відносяться до бойових припасів, привласнив їх та почав носити їх безпосередньо при собі, чим скоїв незаконне придбання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

У подальшому, 20.02.2024 приблизно о 15:30 годині, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , де розташовано психіатричне відділення для постраждалих внаслідок війни та техногенних катастроф №6 КНП КМР «МЛ №1», ОСОБА_6 , дістав з кишені куртки гранату марки М67 з маркуванням Grenade ,hand,frag,delay,M67, Comp b daz22d023-001, Tns19e026-033, 3338, із запалом М213 з маркуванням FUZE M213 CTJ22A 514-002, вчинивши в такий спосіб незаконне зберігання бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу. В подальшому 20.02.2024 в період часу з 20.30 год. по 20.44 год., протиправні дії ОСОБА_6 було припинено в ході проведення обшуку затриманої особи ОСОБА_6 та вилучено вищевказану гранату марки М67 з маркуванням Grenade ,hand,frag,delay,M67, Comp b daz22d023-001, Tns19e026-033, 3338, із запалом М213 з маркуванням FUZE M213 CTJ22A 514-002.

Таким чином, ОСОБА_6 , за викладених вище обставин, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого:

ч. 1 ст. 263 КК України придбання, носіння та зберігання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Таким чином останній повідомлений про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

Підставами застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обґрунтованість підозри повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

-показаннями свідка ОСОБА_7 зафіксованими у протоколі допиту останньої;

-показаннями свідка ОСОБА_8 , зафіксованими у протоколі допиту останньої;

-показаннями свідка ОСОБА_9 , зафіксованими у протоколі допиту останнього;

-результатами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідкові ОСОБА_7 , зафіксованими у протоколі пред`явлення осіб для впізнання за участю останньої;

-результатами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідкові ОСОБА_8 , зафіксованими у протоколі пред`явлення осіб для впізнання за участю останньої;

-результатами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідкові ОСОБА_9 , зафіксованими у протоколі пред`явлення осіб для впізнання за участю останньої

-протоколом затримання особи ОСОБА_6 та вилучення предмету схожого на гранату з запалом;

-іншими доказами у їх сукупності.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Також заявлено наявні ризики визначені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що ОСОБА_6 у разі перебуванні на іншому більш м`якому запобіжному заході ніж тримання під вартою може: переховуватись від органу досудового розслідування та / або суду, вчините інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, з заявлених у клопотанні підстав.

В судовому засіданні прокурором підтримано клопотання за його змістом та заявлено, що ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем, обізнаний із порядком зберігання бойових припасів, проте з 08.02.2024 року будучи доставлений до лікувального закладу, зберігав при собі гранату та запал до неї, без передбаченого законом дозволу не здав їх в передбаченому порядку, до правоохоронних органів. Сукупність доказів отриманих під час досудового розслідування підтверджує обґрунтованість підозри за ч. 1 ст. 263 КК України. А тому враховуючи характеризуючи данні на особу підозрюваного, наявність в нього не знятої та непогашеної судимості, відсутність стійких соціальних зв`язків, ризики заявлені у клопотанні передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є актуальними і інший запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Слідчим підтримано позицію заявлену прокурором.

Підозрюваний ОСОБА_6 зазначив, що він за станом здоров`я був направлений на лікування, проте на час його відправки знаходився у непритомному стані, і не знав що мається в його кишенях. По прибуттю до медичного закладу, він виявив бойову гранату у кишені своєї куртки, проте вирішив її залишити що б з нею повернутися на бойові позиції, тому не здав до поліції. Використовувати гранату не мав наміру, а те що інших хлопець який лікувався із ним взяв цю гранату, та її демонстрував, то він не давав йому на це згоди. Просить врахувати що потребує проходження подальшого лікування у медичному закладі.

Захисник підтримав позицію підзахисного, просила врахувати характеризуючи данні на ОСОБА_6 який є військовослужбовцем та за станом здоров`я був направлений на лікування, яке не завершив, а тому обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а разі застосування саме такого запобіжного заходу, визначити мінімальний розмір застави.

Заслухавши сторони, вивчивши підстави та обґрунтування заявленого клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , посада стрілець-снайпер, у військовому званні «солдат», перебував з 08.02.2024 року на лікуванні у психіатричне відділення № 6 для постраждалих внаслідок війни та техногенних катастроф КНП КМР «Міська лікарня № 1», де станом на 20.02.2024 року вчинив дії, із використанням бойової гранати та запалу, внаслідок чого черговим лікарем було зроблено виклик повідомлення на службу «102», після чого у ОСОБА_6 бойова граната із запалом була вилучена.

Зазначені обставини були підтверджені зібраними доказами під час досудового розслідування, на які послався прокурор та слідчий.

Відповідно до п. 175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до рішень Європейского суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Також Європейський суд у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням інкримінованого кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів клопотання, наявність обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, як і не оспорюється сам факт придбання, зберігання бойової гранати із запалом самим підозрюваним.

Згідно до вимог ч.5, ч.6 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором та слідчим, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; не покидати цілодобово місце свого проживання

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Оцінка ризиків проводиться з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії), § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови) § 58).

На підтвердження наявності підстав вважати, що існують ризики передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, є те, що ОСОБА_6 є особою, який раніше судимий, має незняту та не погашену в передбаченому законом порядку судимість, поза межами установ, що утримують осіб під вартою, створює загрозу здійснення впливу на свідків у вказаному кримінальному провадженні, не має міцних сталих соціальних зв`язків, що вказує на те, що він й у подальшому буде вчинювати кримінальні правопорушення підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. При цьому у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні даного кримінального правопорушення йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років,а відтак усвідомлюючи невідворотність настання покарання за вчинене діяння та санкцію інкримінованого кримінального правопорушення, вказує на те, що підозрюваний може у будь-який момент залишити межі міста та області з метою переховування від органу досудового розслідування та / або суду з метою уникнення покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, що може виразитися у вигляді втечі.

Виходячи із приписів ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Оцінюючи в сукупності встановлені в ході розгляду клопотання обставини, а також доведеність слідчим та прокурором заявлених ризиків (п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України), доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Слідчий суддя вважає, що з врахуванням обставин кримінального правопорушення, встановленими під час судового засідання ризиками, обґрунтованої підозрою за ч. 1 ст. 263 КК України, як тяжкого злочину, а тому враховуючи вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, необхідним при обранні запобіжного заходу визначення застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, згідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, що дорівнює 3028* 20 = 60560 гривень 00 копійок.

На підставі вище зазначеного та керуючись ст.ст. 176-179, 184, 186 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як підозрюваного в межах кримінального провадження № 0000241 від 20.02.2024 за ч.1 ст.263 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який обраховувати з часу його затримання, а саме з 20.02.2024 року о 17.00 годині, і строком по 19.04.2024 рік, включно.

Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок , після внесення якої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені п.п.1-3, 8 ч.5 ст.194 КПК України, а саме: 1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду, в межах даного кримінального провадження; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну - невиконання яких, тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У клопотанні сторони захисту відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1