ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 641/4705/19 Номер провадження 11-кп/814/1459/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою суду у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001394 від 05.08.2018, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 153, ч. 2 ст. 15 п.п. 1,10,13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п.п. 1,4,13 ч. 2 ст. 115 КК України, задоволено клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 та продовжено щодо обвинуваченого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше судимого,

запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 12 квітня 2024 року включно.

Мотивуючи своє рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, районний суд виходив із того, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суду не надано. Таким чином, суд прийшов до висновку, що на даний час не перестали існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були встановлені під час застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тому суд вважав, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час кримінального провадження і прийшов до висновку про необхідність продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою обрати щодо нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що стороною обвинувачення не доведено належними та допустимими доказами, що в його діях є склад кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 115, 153 КК України.

Зазначає, що місцевий суд не взяв до уваги його пояснення з приводу того, що допитані по справі потерпілі не вказують на нього, як на особу, яка вчинила злочини, а навпаки потерпіла ОСОБА_9 , неодноразово заявляла, що вона не є потерпілою від його дій, оскільки злочин вчинила інша особа.

Вказує, що місцевий суд в ухвалі не вказав, якими доказами обґрунтовується пред`явлена йому підозра.

Також, просить взяти до уваги, що він перебуває під вартою з 05.08.2018 по теперішній час, потерпілі в судові засідання не з`являються, а ті, які з`являються вказують на ОСОБА_10 як на особу, що вчинила злочини.

Позиції учасників судового провадження.

В суді апеляційної інстанції захисник та обвинувачений підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити. Прокурор заперечив проти доводів скарги, вказав, що наразі строк тримання під вартою вже продовжений на підставі іншої ухвали, просив ухвалу суду залишити без змін.

Мотиви суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається із наданих матеріалів, на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001394 від 05.08.2018, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 153, ч. 2 ст. 15 п.п. 1,10,13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п.п. 1,4,13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Під час розгляду даного кримінального провадження прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, яке ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова задоволено 13.02.2024.

Не погоджуючись з даним рішенням, обвинувачений ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

У відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі, оцінив у сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання продовження строку тримання під вартою, як того вимагають приписи статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Так ОСОБА_7 може переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності, оскільки обвинувачується у вчиненні ряду особливо тяжких злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, може впливати на потерпілих та свідків, оскільки злочини за якими він обвинувачується, вчинені із застосуванням насильства та його дії заподіяли смерть потерпілому, може вчинити інше кримінальне правопорушення позаяк є раніше судимим, зокрема за вчинення умисного вбивства.

Вказані ризики, з моменту обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та до цього часу, не перестали існувати.

За таких обставин, застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, з огляду на серйозність висунутого обвинувачення та суспільний інтерес, який превалює над принципом поваги до свободи особистості, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не буде сприяти повному та об`єктивному встановленню істини у справі протягом розумного строку, а обвинуваченим не наведено в апеляційній скарзі доводів які б переконали у зворотному.

Також слід зазначити, що зважаючи на введення воєнного стану в Україні, зайнятість правоохоронних органів у діяльності з відсічі збройної агресії Російської Федерації, фактор настання існуючих ризиків в даних умовах як то ухилення від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_7 , значно збільшується, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, на переконання колегії суддів, не зможе перешкодити обвинуваченому повернутися до протиправної діяльності та вчинити спроби ухилитися від суду.

Щодо наявності чи відсутності вини обвинуваченого у вчиненні злочинів, а також доказів на підтвердження цього, в контексті заперечень ОСОБА_7 вини в інкримінованих йому діяннях та не підтвердженні їх показаннями потерпілої, то вказане питання є предметом судового розгляду в суді першої інстанції та не вирішується під час обрання або продовження запобіжного заходу.

Поміж тим, хоча колегія суддів і погоджується що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в даному випадку є необхідним, однак вважає слушними доводи обвинуваченого з приводу тривалого його тримання під вартою та рекомендує районному суду вжити заходів з метою здійснення оперативного, об`єктивного розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_7 в розумні строки.

Враховуючи наведене, рішення районного суду є законним та вмотивованим, а тому апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 422-1 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2024 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4