Шаргородський районний суд
В И Р О К

Іменем України

18 березня 2024 року

м. Шаргород

Справа № 152/389/24

провадження № 1-кп/152/59/24

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженнібез проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000020 від 11.02.2024 за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, раніше судимого, не є особою з інвалідністю,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 України,

встановив:

14.03.2024 до Шаргородського районного суду Вінницької області, у відповідності до вимог ст.ст. 291, 302 КПК України, надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, з клопотанням прокурора Шаргородського відділу Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_3 про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Вивчивши обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженніта додані до нього матеріали кримінального провадження № 0000020 від 11.02.2024, суд встановив, що клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта в спрощеному провадженні відповідає вимогам ст. 302 КПК України.

Зокрема, обвинуваченому ОСОБА_2 роз`яснено зміст, встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що в разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Прокурор впевнився в добровільності згоди обвинуваченого ОСОБА_2 на розгляд обвинувального акта в спрощеному провадженні.

До обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні прокурором долучена письмова заява ОСОБА_2 підтверджена захисником ОСОБА_4 про беззаперечне визнання винуватості у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, згода із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згода з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні за його відсутності, а також матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_2 своєї винуватості.

Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 15.03.2024 постановлено розглянути даний обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до частини 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження № 0000020 від 11.02.2024 вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_2 у листопаді 2023 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, у невстановленому в ході досудового розслідування місці, вирішив придбати підроблений офіційний документ, а саме посвідчення водія. Реалізовуючи свій умисел, направлений на пособництво у виготовленні завідомо підробленого посвідчення водія, ОСОБА_2 , скориставшись пропозицією невстановленої в ході досудового розслідування особи, вирішив замовити останнє. Після чого, узгодивши всі деталі із невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, яка повідомила, що для виготовлення підробленого посвідчення водія необхідно надати персональні дані та особисту фотокартку із його зображенням, які буде використано для підробки посвідчення водія. В подальшому, ОСОБА_2 , продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, надав невстановленій особі особисті персональні дані та особисту фотокартку з метою внесення його даних до підробленого посвідчення водія. Після цього, невстановлена особа, перебуваючи у невстановленому місці, в невстановлений час, внесла завідомо неправдиві відомості до завідомо підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого 06.12.2023 ТСЦ 2341 на ім`я ОСОБА_2 . В подальшому, у грудні 2023 року більш точного часу не встановлено, невстановлена досудовим розслідуванням особа, перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідуванні місці, переслала на відділення Нової Пошти № 2, що розташоване у м. Шаргород по вул. Героїв Майдану, 272-Ю Жмеринського району Вінницької області, підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 06.12.2023 ТСЦ 2341 на ім`я ОСОБА_2 , яке останній отримав, таким чином придбавши його, та почав зберігати при собі з метою подальшого використання.

Відповідно до ч. 2 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року №340 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2021 року №1007), посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами. Пунктом 16 вищевказаного положення передбачено, що посвідчення водія видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому Міністерством охорони здоров`я, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити у територіальному сервісному центрі Міністерства внутрішніх справ.

Відповідно до висновку експерта № 654/24-21 від 20.02.2024 бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , заповнений 06.12.2023 ТСЦ 2341 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з відкритою категорією «В», не відповідає зразкам, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

Крім того, ОСОБА_2 , маючи умисел на використання завідомо підробленого документа, усвідомлюючи протиправність своїх дій, 11.02.2024 близько 13 год. 50 хв., рухаючись по вул. Героїв Майдану поблизу будинку № 150 у м. Шаргород Жмеринського району Вінницької області на автомобілі марки «Ореl Astra», державний номерний знак НОМЕР_2 , був зупинений працівниками СРПП відділення поліції № 2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області на підставі п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку з порушенням правил дорожнього руху. В подальшому, під час перевірки працівниками СРПП відділення поліції № 2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області документів ОСОБА_2 , останній, достовірно знаючи про те, що наявне у нього посвідчення водія є підробленим, діючи умисно, пред`явив для перевірки працівнику поліції посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 06.12.2023 ТСЦ 2341 на ім`я ОСОБА_2 , таким чином використавши завідомо підроблений документ.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_2 , які полягають у пособництві у підробленні посвідчення, з метою використання його іншою особою та у використанні завідомо підробленого документа, органом досудового розслідування кваліфіковані вірно, винуватість його доведена і він повинен нести кримінальну відповідальність за скоєне за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, форму вини, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…

Згідно зі ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

ЄСПЛ у рішенні від 17.09.2009 в справі «Скополла проти Італії» зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_2 суд визнає щире каяття у скоєному та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 судом не встановлено.

На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра КНП «Шаргородська МЛ» ОСОБА_2 не перебуває (а.к.п.68).

З урахуванням обставин кримінального провадження, даних про особу ОСОБА_2 , який позитивно характеризується за місцем постійного проживання (а.к.п.62), ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до частини 2 статті 12 КК України є кримінальними проступками, наявності обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_2 можливе в умовах застосування покарання у виді штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України,при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Підстав для застосування до ОСОБА_2 статті 69 КК України суд не вбачає.

На переконання суду, захід примусу визначений судом, є співмірним тяжкості і характеру вчиненого діяння та його наслідкам, забезпечить виконання завдань кримінального судочинства, слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст.2 КПК України, та буде відповідати одному із основних принципів Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - пропорційності обмеження прав людини і легітимної мети покарання та невідворотності покарання, тобто необхідним, справедливим та достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Згідно з положенням п.7 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити цивільний позов.

У справі, що розглядається цивільний позов не заявлено.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Речові докази: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 2341 06.12.2023 на ім`я ОСОБА_2 з відкритою категорією «В», DVD - R диск з відеозаписом із бодікамери поліцейського підлягають залишенню при матеріалах справи.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити: на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

Процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 3029,12 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь держави (а.с. 40).

Відповідно до п.14 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 12.02.2024 на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 2341 06.12.2023 на ім`я ОСОБА_2 підлягає скасуванню.

Запобіжний захід ОСОБА_2 органом дізнання не обирався, відсутні також підстави і для обрання запобіжного заходу судом.

Керуючись ст.ст. 107, 368, 370, 374, 395, 381, 382 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України.

Призначити ОСОБА_2 покарання за ч.5 ст.27 ч.1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 5100 (п`ять тисяч сто) гривень; за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_2 покарання у виді штрафу в розмірі триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 5100 (п`ять тисяч сто) гривень.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_2 не застосовувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 12.02.2024 на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 2341 06.12.2023 на ім`я ОСОБА_2 - скасувати.

Речові докази: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 2341 06.12.2023 на ім`я ОСОБА_2 з відкритою категорією «В», DVD - R диск з відеозаписом із бодікамери поліцейського - залишити при матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 коп.

Згідно ч.4 ст.382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок ухвалено та підписано 18.03.2024.

Головуючий суддя: ОСОБА_1