Справа № 577/3220/24
Провадження № 1-кп/577/366/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" червня 2024 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

ознайомившись у відкритому підготовчому судовому засіданні з обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000622 від 04.06.2024 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , зареєстрованої у АДРЕСА_2 , освіта середня-спеціальна, працює бухгалтером ТОВ АФ «Харчовик», громадянки України, раніше не судимої,

за ст. 366-3 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України за наступних обставин.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами декларування є особи зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону. Згідно підпункту «б» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», такими суб`єктами є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме - депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

Положеннями ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», передбачено, що особи зазначені в пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Також, згідно абзацу 2 частини 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3, за минулий рік.

ОСОБА_4 , являючись депутатом Присеймівської сільської ради Конотопського району Сумської області сьомого скликання, в період з 10 листопада 2015 року по 08 грудня 2020 року, отже будучи суб`єктом декларування згідно підпункту «б» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», повноваження якої закінчилися в день відкриття першої сесії Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області восьмого скликання, тобто 08 грудня 2020 року, діючи умисно, маючи реальну можливість та достовірно знаючи про обов`язок подання до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, всупереч вимогам частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», не подала після звільнення, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції.

За інформацією Національного агентства з питань запобігання корупції у період часу з 08.12.2020 по 01.04.2021 ОСОБА_4 ніяких дій в інформаційно-телекомунікаційній системі «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» для подання декларації не вчинила.

Така бездіяльність ОСОБА_4 кваліфікована за ст. 366-3 КК України, як умисне неподання суб`єктом декларування декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».

Під час підготовчого судового засідання ОСОБА_4 , з посиланням на норми ст. 49 КК України, подала письмове клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 366-3 КК України, внаслідок закінчення строків давності та закриття кримінального провадження.

Прокурор не заперечує задоволенню звернення.

Суд, вислухавши доводи учасників процесу, дійшов такого висновку.

Виходячи з положень пункту 1 частини 2 статті 284, частини 3 статті 285, частини 4 статті 286, частини 3 статті 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й у випадку встановлення передбачених у статті 49 КК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Згідно із приписами пункту 1 частини 2 статті 284 КПК кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Отже, законодавець не пов`язує можливість звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК із визнанням винуватості чи з урахуванням досліджених доказів на підтвердження вини.

За Законом №2617-VIII від 22.11.2018 року редакція ст. 49 КК була змінена і на даний час викладена наступним чином:

Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема три роки - у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Отже, строк по закінченню якого у ОСОБА_4 виникло право на звернення з цим клопотанням, враховуючи, що на даний час ст. 366-3 КК віднесена до нетяжкого злочину (ст.12 КК), а покарання передбачено у виді позбавлення волі строком на один рік, визначений законодавцем у три роки з дня вчинення кримінального правопорушення.

За таких обставин клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 366-3 КК, у зв`язку із закінченням строків давності, підлягає задоволенню, оскільки на день звернення з цим клопотанням вже минуло понад три роки з дня вчинення інкримінованого злочину.

Положеннями п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК унормовано, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Керуючись: ст.ст. 44, 49 КК України, ст.ст. 284, 286, 372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України закрити кримінальне провадження №0000622 від 04.06.2024 року року на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд протягом семи днів з дня проголошення.

СуддяОСОБА_1