Справа № 183/2427/24
№ 1-кп/183/1370/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2024 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000219за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Меліоративне, Новомосковського району, Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, неодруженого, маючого середню освіту, зареєстрованого та фактично проживаючого заадресою: АДРЕСА_1 , судимого:

- 20.09.2007Новомосковськимміськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з випробуваннямна 2 роки;

- 22.07.2008Новомосковськимміськрайонним судом Дніпропетровської області за 4.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано частину не відбутого покарання, відповідно до вироку від 20.09.2007, остаточне покарання призначено у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі;22.08.2012звільнений з Криворізькоївиправної колонії №80 Дніпропетровської області, у зв`язку з відбуттям покарання;

- 11.10.2013Новомосковськимміськрайонним судом Дніпропетровської області за 4.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 08.02.2014 Новомосковським міськрайонний судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185, 4.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі.На підставі ст. 71 КК України частково приєднано частину не відбутого покарання, відповідно до вироку від 11.10.2013, остаточне покарання призначено у вигляді 4 років 3 місяців позбавлення волі;21.04.2017 звільнений з Солонянськоївиправної колонії №21 Дніпропетровської області, у зв`язку з відбуттям покарання;

- 19.03.2020 Новомосковським міськрайонний судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.357, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України до 5 років позбавлення волі;25.09.2023 звільнений з Синельниківської виправної колонії №94 Дніпропетровської області у зв`язку з відбуттям покарання.

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

27 січня 2024 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 перебував разом з раніше йому незнайомим ОСОБА_5 поблизу кіоску, який розташований по АДРЕСА_2 . В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме: мобільним телефоном марки «HonorХ6а», що належить потерпілому ОСОБА_5 .

Так, перебуваючи за вищевказаною адресою, 27 січня 2024 року приблизно о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, попросив у потерпілого ОСОБА_5

належний останньому мобільний телефон марки «HonorХ6а» під приводом здійснення телефонного дзвінка. Потерпілий ОСОБА_5 , будучи впевненим у щирості намірів ОСОБА_3 , передав останньому належний йому мобільнийтелефон марки «HonorХ6а».

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 взяв до рук добровільно переданий потерпілим ОСОБА_5 мобільний телефон, марки«HonorX6a», модель WDY-LX1, чорного кольору, imeil: НОМЕР_1 ,imei2: НОМЕР_2 та в подальшому, не маючи наміру повертати вказаний мобільний телефон потерпілому, утримуючи його при собі, скориставшись тим, що потерпілий відволікся, зайшов за приміщення кіоску, що розташований по АДРЕСА_2 , тим самим зник з поля зору потерпілого ОСОБА_5 .

Після чого ОСОБА_3 , скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_5 не спостерігає за його діями, утримуючи при собі вищевказаний мобільний телефон марки «HonorХ6а», пішов з місця вчинення злочину,розпорядившись майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 4378 грн. 50 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому кримінальному правопорушенні визнав повністю, пояснив, що обставини вірно викладені в обвинувальному акті.Вінзаволодів телефоном потерпілого, пізніше добровільно передав телефон,у скоєному щиро кається,готовий нести відповідальність, передбачену законом.

В судове засідання потерпілий ОСОБА_5 не з`явився, надав заяву про розгляд кримінального провадження в їхвідсутність.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочин, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.

Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють вищенаведені обставини та наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, зберігаючи неупередженість і об`єктивність, не виходячи за межі пред`явлено обвинувачення, яке прокурор підтримав у суді, вважає вину ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушеннявстановленою та доведеною, його дії підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні виду та розміру покарання ОСОБА_8 суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого.

Суд встановив пом`якшуючі покарання обставини щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_3 своєї протиправної поведінки, беззаперечному визнані вини обвинуваченим, готовністю підлягати кримінальній відповідальності.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд виходячи з поняття покарання та його цілей, керуючись ст. 50 КК України, вважає необхідним з урахуванням обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого та його ставлення до вчиненого, застосувати до ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі.

Також, з огляду на вказані обставини, суд дійшов до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства у виді обмеження, або позбавлення волі, та відповідно до ст. 75 КК України він може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Таке покарання, на думку суду, відповідає обставинам справи, тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, і буде достатнім для його виправлення і запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 349, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінальногоправопорушення та призначити покарання за ч.2 ст.190 КК України два роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбуванняпокарання з випробуванням строком два роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази :коробку від мобільного телефону та мобільний телефон марки «HonorX6a», модель WDY-LX1 залишити за належністю потерпілому ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Луганського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру міністерства внутрішніх справ України витрати на залучення експерта 1893 грн. 20 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення лише з підстав, передбачених ст. 349 КПКУкраїни.

Копії вироку видати обвинуваченому, прокурору негайно, після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1