Справа № 947/8319/24
Провадження № 1-кс/947/3484/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000114 від 27.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000114 від 27.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

У клопотанні слідчий просить накласти арешт на предмети та засоби, виявлені та вилучені 06.03.2023 у ході обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час затримання останнього в порядку ч. 1 ст. 208 КПК України, зокрема: спеціальний жетон № 0042954 металевий, який поміщено у сейф-пакет № 600378106 та запаковано; посвідчення серії НОМЕР_1 від 13.06.2022 (дійсне до 13.06.2026) на ім`я старшого сержанта поліції ОСОБА_4 , посада поліцейський-водій, з номером спеціального жетону № 0042954, який поміщено у сейф-пакет № 600378106 та запаковано; банківська картка «А-Банк» № НОМЕР_2 , яку поміщено

у сейф-пакет № 600378106 та запаковано; банківська картка «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , яку поміщено у сейф-пакет № 600378106 та запаковано;мобільний телефон марки «Meizu 16TH» з сім-картками № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 , який поміщено у сейф-пакет № 600378107 та запаковано.

В обґрунтування підстав накладення арешту на майно вказує, щопід час досудового розслідування даного кримінального провадження виникла необхідність у накладені арешту на предмети та засоби, виявлені та вилучені під час проведення затримання ОСОБА_4 , здійсненого 06.03.2024, з метою огляду та зняття відповідної інформації, яка стосується вказаних кримінальних правопорушень та має суттєве значення для здійснення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування кримінального провадження, а без накладення арешту унеможливлює виявлення та огляд інформації, яка міститься на вилучених предметах та засобах, призначення відповідних судових експертиз тощо.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі, та наполягав на його задоволенні.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні повідомив, що проти накладення арешту на телефон не заперечує, разом з тим просив відмовити у задоволенні клопотання в частині арешту банківських карток, вказуючи на необґрунтованість клопотання в цій частині.

Власник майна ОСОБА_4 підтримав думку свого представника.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000215 від 15.02.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування здійснює група прокурорів Одеської обласної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника ГУНП в Одеській області НПУ № 795 о/с від 22.04.2022 ОСОБА_4 призначено на посаду поліцейського-водія сектору логістики ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, у спеціальному званні старший сержант поліції.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи, що на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, який Указами Президента України № 133, 259, 341, 573, 757, 58, 254, 451, 734 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» неодноразово продовжувався та діє по теперішній час, згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» №57 від 27.01.1995, (із змінами від 13 жовтня 2023 року № 1081) де вказано, що виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років забороняється, керуючись злочинним умислом з корисливих мотивів, спрямованих на незаконне збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь та бажаючи настання таких наслідків, з метою організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництвом такими діями та усуненням перешкод, вчинив злочин за наступних обставин.

Так, у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на особисте незаконне збагачення шляхом організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України та керівництвом такими діями.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 усвідомив, що для досягнення кінцевої мети, що полягає у незаконному переправленні осіб через державний кордон України йому необхідне сприяння службової особи ДПСУ, яка виконує службові обов`язки на ділянці державного кордону України, де він планує здійснити незаконне переміщення осіб через державний кордон України.

Так, на початку лютого 2024 року ОСОБА_4 перебуваючи у м. Кодима Подільського району Одеської області познайомився з інспектором прикордонної служби першої категорії групи моніторингу і обстановки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 2 прикордонного загону ДПСУ ОСОБА_7 , для досягнення мети щодо організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний план, 12.02.2024 приблизно

о 19 год. 56 хв. ОСОБА_4 дотримуючись засобів конспірації та використовуючи мобільний месенджер «WhatsApp» з належного йому номеру мобільного телефону НОМЕР_4 зателефонував на належний ОСОБА_7 номер мобільного телефону НОМЕР_6 .

В ході розмови ОСОБА_4 висловив ОСОБА_8 прохання посприяти йому у незаконному переправленню через державний кордон України військовозобов`язаних громадян України. За вказані дії ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_8 грошову винагороду, не вказуючи конкретну суму, зазначивши, що вона буде залежати від кількості незаконно переміщуваних осіб.

Після вказаного ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_7 зустрітися особисто для обговорення віх деталей та узгодження злочинного плану.

В подальшому, 23.02.2024 приблизно о 12 год. 20 хв., діючи умисно та керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_4 зустрівся з ОСОБА_7 у м. Одеса,за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході зустрічі ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 , що є діючим працівником Національної поліції України, а також повідомив про можливість систематичного переправлення через державний кордон України військовозобов`язаних осіб з метою «заробітку» грошових коштів, тобто з корисливих мотивів. ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 , що він підшукує осіб, які мають на меті незаконно перетнути державний кордон України повідомив, що готовий надавати ОСОБА_8 грошові кошти у розмірі 1000 (однієї тисячі) доларів США за кожну незаконно переміщену особу через державний кордон України, також він повідомив, що сам отримує від кожної переправленої особи грошові кошти.

Продовжуючи вживати заходи для реалізації свого злочинного умислу, направленого на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України з метою отримання грошових коштів, ОСОБА_4 озвучив ОСОБА_8 дії, які останній повинен здійснити для досягнення мети по незаконному переправленню осіб через державний кордон України, а саме повідомити ділянку державного кордону, де будуть відсутні військовослужбовці ДПСУ та інші особи, які можуть викрити протиправну діяльність та контролювати переміщення військовослужбовців ДПСУ у місці незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вказати час та точне місце.

В подальшому, о 18 годині 00 хвилин 26.02.2024 ОСОБА_8 через мобільний додаток «WhatsApp» з номеру мобільного телефону НОМЕР_6 зателефонував на належний ОСОБА_4 номер мобільного телефону НОМЕР_4 та повідомив, що на виконання раніше озвученого злочинного плану ОСОБА_4 є можливість перемістити осіб через державний кордон України, на що ОСОБА_4 повідомив, що він особисто доставить таких осіб до ділянки державного кордону поблизу м. Кодима Подільського району Одеської області.

Продовжуючи свої злочинні дії 29.02.2024 приблизно о 17 годині

14 хвилин ОСОБА_4 через мобільний додаток «WhatsApp» з номеру мобільного телефону НОМЕР_4 , застосовуючи заходи конспірації, повідомив ОСОБА_8 на номер мобільного телефону НОМЕР_6 , повідомленням «Привет есть футболист».

В подальшому 06.03.2024 з метою виконання раніше обумовлених домовленостей ОСОБА_4 застосовуючи заходи конспірації через мобільний додаток «WhatsApp» з номеру мобільного телефону НОМЕР_4 повідомив ОСОБА_8 про те, що «наявний футболіст» та з ним направляється на раніше обумовлене місце в АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 на автомобілі Mercedes-Benz, Е220 CDI, д.н.з. НОМЕР_7 , спільно з військовозобов`язаною особою, яку необхідно переправити через державний кордон України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прибув до АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 з метою подальшої організації незаконного переправлення військовозобов`язаної особи ОСОБА_9 через державний кордон України та усунення перешкод, перебуваючи в АДРЕСА_2 , приблизно о 13 годині 59 хвилин 06.03.2024, зустрівся з ОСОБА_8 , якому передав частину раніше обумовленої суми грошових коштів у вигляді 700 (сімсот) доларів США з метою незаконного переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України. В той же час ОСОБА_4 наказав ОСОБА_9 виконувати вказівки ОСОБА_8 , який буде вказувати йому на рух напрямку і час з метою перетину державного кордону України з Придністровською Республікою Молдова.

Після перетину державного кордону України та Придністровської Республіки Молдова ОСОБА_9 , згідно раніше обумовлених домовленостей, останній повинен перерахувати на криптовалютний гаманець ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 10000 доларів США за організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив дії направлені на організацію щодо незаконного переправлення особи чоловічої статі через державний кордон України, яким такий виїзд в період дії військового стану заборонено, поєднані з керівництвом такими діями, усуваючи перешкоди, з корисливих мотивів, тобто з метою отримання 10000 доларів США у криптовалюті від ОСОБА_9

06.03.2024 о 14 год. 04 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ч. 1 ст. 208 КПК України безпосередньо після вчинення ним зазначеного кримінального правопорушення, а саме біля закладу громадського харчування «Доміно», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , за результатами якого складено відповідний протокол від 06.03.2024.

В ході затримання ОСОБА_4 , у відповідності до ч. 3 ст. 208 КПК України, здійснено обшук затриманої особи, в результаті якого встановлено та вилучено наступні предмети, які поміщені у сейф-пакет № 600378106 та запаковані: спеціальний жетон № 0042954 металевий; посвідчення серії НОМЕР_1 від 13.06.2022 (дійсне до 13.06.2026) на ім`я старшого сержанта поліції ОСОБА_4 , посада поліцейський-водій, з номером спеціального жетону № 0042954; банківську картку «А-Банк» № НОМЕР_2 ; банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «Meizu 16TH» з сім-картками № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 .

Вказані предмети та засоби, виявлені та вилучені в ході затримання ОСОБА_4 , постановою слідчого від 07.03.2024 року визнані речовими доказами та долучені до матеріалів кримінального провадження.

07.03.2024 відносно ОСОБА_4 складено та повідомлено останньому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, застосування яких не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з приписами ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді визначено необхідність арешту майна.

Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (абз. 1 ч. 1 ст. 173 КПК України). До таких ризиків віднесено можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

Також, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, зокрема:

- правову підставу для арешту майна;

- можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні;

- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

- наслідки арешту майна, зокрема для третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК України).

Виходячи з положень Кримінального процесуального кодексу України, визначених підстав накладення арешту на майно, слідчий суддя дійшов таких висновків.

1) Існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину такої тяжкості, що дозволяє застосування арешту майна.

Як зазначалось вище, 07.03.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

Під час розгляду клопотання слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень. Обставини, що підтверджують підозру у вчиненні кримінальних правопорушень та вагомість наявних доказів про їх вчинення підтверджуються долученими до клопотання, в копіях: зокрема заявою ОСОБА_7 про вчинення злочину від 15.02.2024, повідомленням про виявлення кримінального правопорушення ВВВБ по 2 Прикордонному загону ДПСУ від 15.02.2024, протоколом огляду телефону ОСОБА_7 від 15.02.2024, протоколом затримання ОСОБА_10 від 06.03.2024, протоколом огляду місця події від 06.03.2024, протоколом огляду грошових коштів від 06.03.2024, протоколами допиту свідка ОСОБА_7 від 15.02.2024 та 24.02.2024, протоколами допиту свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 06.03.2024.

Факти та обставини, які були озвучені та досліджені під час судового засідання, з розумною достатністю та вірогідністю, могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, на даному етапі досудового розслідування, що події кримінальних правопорушень відбулись та до них може бути причетний ОСОБА_4 .

У майбутньому такі обставини мають бути перевірені та оцінені в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні.

Викладене узгоджується з позицією, яка викладена Європейським судом з прав людини у п. 184 рішення Великої Палати у справі «Мерабішвілі проти Грузії» (Merabishvili v. Georgia) від 28.11.2017, заява № 72508/13, «обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку».

2) Правові підстави накладення арешту майна

Арешт майна, з метою забезпечення збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

За змістом ст. 98 КПК України речовими доказами, зокрема, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також документи, якщо вони містять зазначені вище ознаки.

Тимчасове вилучення у власника електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі. При цьому, забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту (абз. 2, 3 ч. 2 ст. 168 КПК України).

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складеного слідчим ТУ ДБР 06.03.2024, ОСОБА_4 затриманий 06.03.2024 о 14 год. 04 хв. за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України.

У ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Meizu 16TH» з сім-картками № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 .

Також, у ході затримання ним добровільно видано: спеціальний жетон № 0042954 металевий; посвідчення серії НОМЕР_1 від 13.06.2022 (дійсне до 13.06.2026) на ім`я старшого сержанта поліції ОСОБА_4 , посада поліцейський-водій, з номером спеціального жетону № 0042954; банківську картку «А-Банк» № НОМЕР_2 ; банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_3

Оцінюючи вилучені під час затримання ОСОБА_4 речі на предмет наявності у них ознак речового доказу, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Мобільний телефон марки «Meizu 16TH» з сім-картками № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 , з огляду на обставини вчинення кримінальних правопорушень, може містити відомості, які в майбутньому можуть бути використані як доказ фактів чи обставин, що встановлюються у цьому кримінальному провадженні та відповідають ознакам речового доказу.

Більш того, враховуючи, що мобільний телефон може мати систему логічного захисту, як до самого телефону так і до менеджерів встановлених на ньому, у органу досудового розслідування наявна необхідність у перевірці даних, які в них містяться, на предмет наявності інформації, яка може мати значення для встановлення важливих обставин у цьому кримінальному провадженні.

Окрім того, слідчий суддя бере до уваги, що вказаний телефон можливо використовувався підозрюваним при спілкуванні з особами, які перевіряються на причетність щодо вчинення злочинів у даному провадженні, зокрема через нього можливо відбувався обмін повідомленнями за допомогою месенджерів, він може містити електронні файли та електронне листування, що стосується обставин вчинення злочину, відтак, дослідження його вмісту потрібно здійснювати із залученням спеціаліста, експерта, в умовах лабораторії, зокрема з метою відновлення видалених файлів.

Слідчий суддя також враховує й те, що з часу вилучення технічного пристрою, як накопичувача інформації, до часу прийняття рішення про необхідність арешту майна минув незначний проміжок часу, що ймовірно ускладнювало можливість проведення копіювання значного обсягу інформації без залучення спеціаліста.

При цьому, норми КПК України не визначають чітких термінів для призначення експертного дослідження вилученого майна, а також не передбачають такої підстави для відмови у накладенні арешту, як відсутність станом на час розгляду клопотання постанови про призначення експертизи.

Також в даному випадку слідчий суддя вважає, що вилучені банківські карти підлягають дослідженню, щодо вирішення питання, чи використовувалися вони злочинцями під час скоєння злочину, а саме встановлення факту перерахування на них (або з них) грошових коштів, а також руху грошових коштів, ймовірно отриманих внаслідок можливого вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи викладені вище обставини, слідчий суддя вважає, що у даному випадку наявні достатні підстави вважати, що вилучені у ході затримання ОСОБА_4 мобільний телефон, банківські картки, спеціальний жетон, відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та у органу досудового розслідування існує можливість використання відомостей, які у них містяться, як доказ фактів чи обставин, що встановлюються у цьому кримінальному провадженні.

3) Речі є тим видом майна, на яке може бути накладено арешт

Арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку, зокрема, на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України). Слідчий ДБР у своєму клопотанні просить накласти арешт на спеціальний жето, посвідчення, банківські картки та мобільний телефон. Таке майно відповідає положенням ч. 2 ст. 181 ЦК України (оскільки є рухомим) та положенням ч. 10 ст. 170 КПК України, відтак, на нього може бути накладено арешт.

4) Завдання, для виконання яких слідчий звертається із клопотанням про арешт майна

Завданнями арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України). Зважаючи на обставини, що розслідуються у межах цього кримінального провадження, можливість приховування, пошкодження, псування або знищення технічних пристроїв, інших речей, вилучених у ході затримання ОСОБА_4 , та інформації, яка в них міститься, є обґрунтованою.

5) Наслідки арешту майна для осіб, чиї права обмежуються

Критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. При цьому, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є їй пропорційними. Водночас, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Положення КПК України узгоджуються з практикою Європейського суду з прав людини, який дійшов висновку, згідно з яким ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що втручання в право мирного володіння майном можливе за умови існування розумного взаємозв`язку пропорційності між використаними засобами, якими обмежується право, та ціллю заради досягнення якої застосовуються такі засоби (п. 203 рішення ЄСПЛ від 05.03.2019 у справі «Узан та інші проти Туреччини» / Uzan and others v. Turkey, заяви № 19620/05, 41487/05, 17613/08, 19316/08).

Отже, обмежити особу в праві мирно володіти майном можна не просто, коли існує необхідність здійснення такого втручання в її право з метою виконання завдань кримінального провадження, а виключно, якщо виконати завдання кримінального провадження в інший спосіб, аніж через застосування такого обмеження, за наявних обставин неможливо.

Частина четверта статті 173 КПК України визначає, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

При цьому, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

На думку слідчого судді, враховуючи, серед іншого, суспільну небезпеку можливих кримінальних правопорушень, їх специфіку, ступінь тяжкості, накладення арешту у цьому випадку є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження, оскільки не має на меті позбавити ОСОБА_4 належного йому майна, а лише тимчасово обмежити його право користування, розпорядження та відчуження вказаним майном, зокрема, до завершення експертного дослідження або завершення кримінального провадження.

У ході розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено негативних наслідків арешту майна. Що стосується прав та законних інтересів власника майна ОСОБА_4 слідчий суддя вважає, що такі обмеження не є занадто обтяжливими для нього.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000114 від 27.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України - задовольнити.

Накласти арешт, шляхом тимчасового позбавлення власника (володільця) права на відчуження, розпорядження та користуванняна предмети та засоби, виявлені та вилучені 06.03.2023 у ході обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час затримання останнього в порядку ч. 1 ст. 208 КПК України, зокрема:

спеціальний жетон № 0042954 металевий, який поміщено у сейф-пакет № 600378106 та запаковано;

посвідчення серії НОМЕР_1 від 13.06.2022 (дійсне до 13.06.2026) на ім`я старшого сержанта поліції ОСОБА_4 , посада поліцейський-водій, з номером спеціального жетону № 0042954, який поміщено у сейф-пакет № 600378106 та запаковано;

банківська картка «А-Банк» № НОМЕР_2 , яку поміщено у сейф-пакет № 600378106 та запаковано;

банківська картка «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , яку поміщено у сейф-пакет № 600378106 та запаковано;

мобільний телефон марки «Meizu 16TH» з сім-картками № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 , який поміщено у сейф-пакет № 600378107 та запаковано.

Виконання ухвали покласти на слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1