ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/944/24
Провадження №1-кс/477/774/24
УХВАЛА

про продовження дії запобіжного заходу

15 липня 2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000239 від 18 квітня 2024 року, про продовження дії раніше застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, такого, що народився в с. Прибузьке Жовтневого району Миколаївської області та фактично проживає в АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, відомості про судимості відсутні,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 121 КК України,

за участі: прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

12 липня 2024 року старший слідчий відділу СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді з клопотанням про продовження дії раніше застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000239 від 18 квітня 2024 року за частиною четвертою статті 186 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000239 від 18 квітня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 121 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 17 квітня 2024 року близько 09.00 години ОСОБА_5 , перебуваючи на подвір`ї домоволодіння за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 на ґрунті раптово виниклого гніву підійшов до малолітнього ОСОБА_7 , який перебував у дитячому візку, та кулаком правої руки вдарив зі значною силою в лобну ділянку голови малолітнього, від чого останній впав з дитячого візка на землю. В результаті протиправних дій ОСОБА_5 малолітньому ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді набряку та набухання речовини головного мозку, внутрішньочеревного крововиливу, закритої черепно-мозкової травми від яких останній 18 квітня 2024 року помер у відділенні КНП «Миколаївська обласна дитяча клінічна лікарня».

У цьому кримінальному провадженні 19 квітня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за частиною другою статті 121 КК України, тобто у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть малолітнього ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 19 квітня 2024 року до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано до 16 червня 2024 року включно запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, який продовжено ухвалою слідчого судді від 11 червня 2024 року до 19 липня 2024 року включно.

Оскільки встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та його продовження ризики, передбачені статтею 177 КПК України, не зменшились, а обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за змістом клопотання, повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, перелік яких наведений у клопотанні, слідчий просить продовжити строк дії запобіжного заходу підозрюваному у виді тримання під вартою строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування.

Наявність ризиків слідчим обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, та з метою уникнення покарання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки офіційно не працевлаштований, легальних джерел доходу не має, не має міцних соціальних зв`язків та належної адаптації до суспільних відносин; злочин вчинив там, де проживає, тому знає місце проживання свідків, що свідчить про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4 частини першої статті 177 КПК України.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти зазначеним вище ризикам.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 повністю підтримала клопотання про продовження дії раніше застосованого до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просила його задовольнити, указувала про продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4 частини першої статті 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого та просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши позиції учасників судового провадження, дослідивши докази по заявленому клопотанню, слідчий суддя встановив наступне.

В провадженні ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000239 від 18 квітня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 121 КК України.

19 квітня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за частиною другою статті 121 КК України, тобто у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть малолітнього ОСОБА_7 , яка з дотриманням положень статті 278 КПК України йому вручена.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 19 квітня 2024 року до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, який діє до 16 червня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 11 червня 2024 року раніше застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено до 19 липня 2024 року.

Зі змісту ухвал слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 19 квітня 2024 року та від 11 червня 2024 року вбачається, що обираючи запобіжний захід та продовжуючи його дію, слідчим суддею було досліджено надані стороною обвинувачення докази, які свідчили про наявність як і обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчинення інкримінованого йому діяння, так і наявність ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України.

Постановою керівника Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_8 від 05 червня 2024 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжений до 3 місяців, тобто до 19 липня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 15 липня 2024 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжений до п`яти місяців, тобто до 19 вересня 2024 року.

За приписами частини четвертої статті 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування відповідного запобіжного заходу.

Загальні підстави і порядок застосування та продовження запобіжного заходу визначені у статті 194, 199 КПК України, конструкції яких передбачають такі критерії дослідження слідчим суддею обставин (фактів): наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження дії запобіжного заходу; обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя, враховуючи статті 8, 9 КПК України, керується позиціями Європейського суду з прав людини.

З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, пункт 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28 жовтня 1994 року, пункт 55).

ОСОБА_5 за зібраних досудовим розслідуванням доказів та встановлених обставин підозрюється в тому, що він, проживаючи спільно з ОСОБА_9 та її трьома малолітніми дітьми по АДРЕСА_1 , 17 квітня 2024 року близько 09.00 години, перебуваючи на подвір`ї вищевказаного домоволодіння, реалізуючи свій злочинний умисел, що виник на ґрунті гніву, у зв`язку з постійним плачем та криком малолітнього ОСОБА_7 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння та свідомо бажаючи настання наслідків у виді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень останньому, підійшов до нього та кулаком правої руки вдарив зі значною силою в лобну ділянку голови малолітнього ОСОБА_7 , від чого він впав з дитячого візку.

В результаті протиправних дій ОСОБА_5 малолітньому ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді набряку та набухання речовини головного мозку, внутрішньочеревного крововиливу, закритої черепно-мозкової травми від яких останній 18 квітня 2024 року помер у відділенні КНП «Миколаївська обласна дитяча клінічна лікарня».

Зі змісту поданого клопотання та долучених до нього матеріалів вбачається причетність ОСОБА_5 до зазначеного у повідомленні про підозру злочину та підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема: фактичними даними, які містяться у виписці КНП «Миколаївська обласна дитяча клінічна лікарня» із встановленням діагнозу під час госпіталізації; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 ; протоколом затримання ОСОБА_5 під час якого вилучено обручку з жовтого металу; відомостями, що містяться в лікарському свідоцтві про смерть.

Досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в межах судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про продовження строку дії запобіжного заходу, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.

На даному етапі провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

Щодо ризиків кримінального провадження то слідчий у поданому клопотанні зазначає про ризик переховування та ризик незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до частини першої статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу, згідно з частиною 2 даної статті, є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Зі змісту ухвали слідчого судді від 19 квітня 2024 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою вбачається, що оцінюючи наведені органом досудового розслідування ризики, слідчим суддею підтверджено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4 частини першої статті 177 КПК України, які на даний час не зменшилися.

Про продовження існування ризику, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду свідчать вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, передбаченого санкцією частини другою статті 121 КК України, а також характер інкримінованого підозрюваному злочину, що підтверджує існування ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України. Інформації про те, що соціальні зв`язки підозрюваного є настільки міцними, що б утримували його в належній процесуальній поведінці, слідчому судді не надано.

Також, слідчим та прокурором доведено продовження існування ризику, передбаченого пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, оскільки, ОСОБА_5 інкримінований йому злочин вчинив за місцем проживання, знає більшість свідків, тому може вплинути на них з метою зміни показань, або надання показань, що виправдовують його.

Продовжує існувати ризик, передбачений пунктом 4 частини першої статті 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 під час досудового розслідування висував різні версії подій, тому матиме можливість спільно зі своїми родичами чи знайомими створювати штучне алібі, шляхом підмови осіб до надання потрібних йому показів.

Наведені обставини свідчать, що заявлені ризики та суспільна небезпека особи підозрюваного не зменшились і виправдовують продовження його тримання під вартою. Не надання належних об`єктивних і допустимих доказів зменшення або відсутності ризиків передбачених відповідними пунктами статті 177 КПК України є підставою для продовження застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В цілому, клопотання прокурора відповідає вимогам статті 199 КПК України, оскільки містить виклад обставин, які свідчать про існування ризиків, які були підставою для обрання запобіжного заходу та в подальшому для його продовження. На момент розгляду клопотання, заявлені ризики при обранні запобіжного заходу не зменшились і не з`явилися нові.

Мета і обставини, що були підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою є й надалі актуальними.

Слідчим суддею також враховується, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо сторона обвинувачення доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України (частина перша статті 184 КПК України).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини першої статті 177 КПК України, однак потребує встановлення реальної можливості допустити це в майбутньому.

Слідчий суддя вважає, що менш суворі запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою, зокрема: домашній арешт, в тому числі цілодобовий, надання підозрюваного на поруки особам, що заслуговують на довіру, а також особисте зобов`язання, з огляду на сукупність встановлених вище обставин, на даному етапі досудового розслідування не зможуть запобігти встановленим ризикам, однак зможуть завадити виконанню завдань кримінального провадження, оскільки пов`язані з доступом підозрюваного до технічних засобів, безпосередніх соціальних контактів з іншими особами, тощо.

З урахуванням вищевикладеного та обставин провадження, особистих характеристик підозрюваного, слідчий суддя не вбачає підстав для обрання підозрюваному іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

В силу положень частини четвертої статті 183 КПК України розмір застави при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного не визначається.

Керуючись статтями 176-178, 183, 193-194, 196-197, 199, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 12 вересня 2024 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській областіпісля її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_13