БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/545/24
Провадження № 1-кп/730/46/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" травня 2024 р. м.Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Борзна кримінальне провадження №0000041 від 8 квітня 2024 року з обвинувальним актом від 26 квітня 2024 року по обвинуваченню :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, має на утриманні одну неповнолітню дитину,

у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , згідно рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області у справі № 730/607/2014 від 12.06.2014, зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше встановленого чинним законодавством розміру, починаючи з 05.06.2014 і до досягнення дітьми повноліття.

Водночас, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про необхідність сплати аліментів, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, маючи умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей, умисно ігноруючи рішення суду, у період з 01.07.2023 по 31.03.2024 злісно ухилявся від сплати аліментів на користь потерпілої ОСОБА_6 на утримання дітей ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , а саме будучи працездатним, без поважних причин офіційно не працював, не вживав заходів для офіційного працевлаштування, не надавав потрібної матеріальної допомоги на утримання дітей, у результаті чого за період з 01.07.2023 по 31.03.2024 утворилась заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 38582,90 гривень. Загальний розмір заборгованості ОСОБА_5 по аліментам з 05.06.2014 складає 277604,23 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину визнав повністю, фактичні обставини кримінального правопорушення, що викладені в обвинувальному акті, не оспорював, повідомив, що він живе за рахунок тимчасових підробітків. Коштів на утримання дітей майже не виділяє. Не заперечує, що, виходячи з розміру його доходів, він міг би хоча б частково погашати заборгованість по аліментах, однак цього не робив. Розкаявся у вчиненому, зобов`язався прикласти зусиль для погашення заборгованості через відділ ДВС, щодо призначення покарання поклався на розсуд суду.

Потерпіла у судовому засіданні пояснила, що має з обвинуваченим двох спільних дітей. Обвинувачений майже не цікавиться дітьми. Починаючи з 2013 року декілька разів виділяв незначні кошти на лікування дочки, яка має інвалідність. Аліменти, також, не сплачує. Їй відомо, що ОСОБА_5 не має офіційного заробітку. Просить не застосовувати покарання у вигляді обмеження волі, щодо інших видів покарання покладається на розсуд суду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому діянні, ніхто з учасників не ставить під сумнів та не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, у суду відсутні сумніви у добровільності та істинності позицій учасників процесу, тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись лише показаннями обвинуваченого, потерпілої та матеріалами кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Допитавши обвинуваченого, потерпілу, дослідивши матеріали кримінального провадження у визначеному порядку та обсязі, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 у пред`явленому йому обвинуваченні повністю доведена і його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1ст. 164 КК України, як злiсне ухилення вiд сплати встановлених рiшенням суду коштiв на утримання дитини (алiментiв).

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії проступків, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винного, позицію потерпілої.

ОСОБА_5 за місцем проживання негативної характеристики не має, є особою працездатного віку проте не працює, раніше не судимий, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю.

Отже, виходячи з характеру та тяжкості скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, наявності пом`якшуючих та обтяжуючої покарання обставин, особи винного та його ставлення до вчиненого діяння, відсутності постійного місця роботи та легальних джерел доходу, позиції потерпілої, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді громадських робіт.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме визначеній у ст.50 КК України меті покарання.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.369-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального праворушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.

До вступу вироку у законну силу запобіжний захід ОСОБА_5 - не обирати.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1