Справа № 199/3807/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2024 року слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Роздори Синельниківського району Дніпропетровської області, з середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, не маючого на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

- останній раз 04.03.2024 Синельниківським районним судом Дніпропетровської області за ст. 395 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком 4 місяці;

якому 16 травня 2024 року повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

16 травня 2024 року слідчий СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В обгрунутвання зазначеного клопотання слідчий посилався на те, що 01.05.2024 близько 11 години 29 хвилин ОСОБА_7 йшов по вулиці Терещенківській у м. Дніпрі, де біля будинку №23 побачив ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на шиї якої був одягнений ланцюжок, виготовлений із дорогоцінного металу, золото 585 проби вагою 10 грам. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану ОСОБА_7 , діючи умисно, розуміючи, що його дії є очевидними для оточуючих, вчиняючи корисливий злочин повторно, з корисливих мотивів, з метою власної наживи, знаходячись позаду ОСОБА_8 , тобто в безпосередній близькості до останньої, своєю правою рукою шляхом ривка зірвав вищезгаданий ланцюжок з шиї потерпілої, внаслідок чого підвісний кулон круглої форми з білого золота з камінцями білого кольору, який був прикріплений до вказаного ланцюжка, відкріпився та впав на землю. Доводячи до кінця свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, діючи умисно, ОСОБА_7 , розуміючи, що його дії є очевидними для оточуючих та потерпілої, вчиняючи корисливий злочин повторно, утримуючи при собі ланцюжок виготовлений із дорогоцінного металу золото, 585 проби, вагою 10 грам з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядився останнім на власний розсуд.

Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1622 від 03.05.2024 ринкова вартість ланцюжка золотого з жовтого золота, проба 585 вагою 10 грам, плетіння типу «Бісмарк»» в кількості 1 шт., станом на момент скоєння кримінального правопорушення, тобто станом на 01.05.2024 складає 16250,00 грн. Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 , спричинив потерпілій ОСОБА_8 , матеріальний збиток у розмірі 16250,00 гривень.

Умисні дії ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. За викладених обставин, враховуючи особу підозрюваного, а також посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України (переховування від органу органів досудового розслідування та/або суду, знищення, ховання, спотворення будь-яких із можливих речових доказів у кримінальному провадженні, вплив на потерпілу та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення), слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні вказане клопотання підтримала з наведених у ньому підстав. Вважає обґрунтованими причини та підстави, викладені у клопотанні, та просила слідчого суддю обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, і не застосовувати більш м`який запобіжний захід, що не пов`язаний з позбавленням волі.

Підозрюваний у судовому засіданні зазначив, що на даний час проживає у м. Дніпрі, проти вказаного клопотання він та його захисник заперечували, тому просили слідчого суддю обрати запобіжний захід, що не пов`язаний із триманням під вартою.

Заслухавши клопотання прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000577 від 01.05.2024 до ВП № 1 ДРУП звернулася ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 01.05.2024 близько 11:30 год. біля будинку АДРЕСА_2 , шляхом ривка, в умовах воєнного стану відкрито заволодів ланцюжком з металу жовтого кольору, чим спричинив матеріальну шкоду на суму 16250,00 грн. (ЄО № 10338).

16 травня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою потерпілої ОСОБА_8 від 01.05.2024, протоколом огляду місця події від 01.05.2024, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 02.05.2024, рапортом СКП ВП №1 ДРУП про встановлення особи, причетної до вчинення кримінального правопорушення, протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02.05.2024, протоколом перегляду відеозапису від 03.05.2024, протоколом перегляду відеозапису від 03.05.2024, висновком судово-товарознавчої експертизи № 1622 від 03.05.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 03.05.2024, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.05.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 03.05.2024, протоколом пред`явлення особи для впізнання від 03.05.2024, висновком судово-медичної експертизи №1301е від 03.05.2024 та іншими доказами у їх сукупності.

За змістом статей 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до статей 176, 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри, як підстави для застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує відсутність законодавчого визначення вказаного поняття та усталену практику Європейського суду з прав людини і критерії визначення цього поняття. Зокрема, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач може зробити висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказані вище докази у їх сукупності дають всі підстави стверджувати про вірогідну причетність підозрюваного до вчинення зазначеного кримінального правопорушення.

Також слідчий суддя бере до уваги конкретні обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, репутацію, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вищевказаному правопорушенні.

Слід зазначити, що на вказаному етапі досудового розслідування він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати саме суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не повноважний оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Обґрунтовуючи наявність вказаних ризиків, слідчий суддя також враховує у своїй сукупності дані про особу підозрюваного, його репутацію, соціальні зв`язки, конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вищевказаних правопорушеннях.

Так, на думку слідчого судді, доведеними є зазначені в клопотанні ризики, передбачені п. п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Зокрема, з огляду на встановлені фактичні обставини кримінального правопорушення і особу підозрюваного, який раніше судимий, обґрунтованим є висновок, що ОСОБА_7 , розуміючи тяжкість підозри та покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, залишивши місце свого проживання з метою уникнення покарання, також він може знищити, сховати або спотворити будь-який із можливих речових доказів у кримінальному провадженні, та може незаконно впливати на потерпілого та свідків, оскільки усвідомлює, що вручене йому письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, базується, у тому числі на показах потерпілого та свідків, у зв`язку з чим ОСОБА_7 , може впливати на них шляхом вмовляння, психологічними чи фізичними методами впливу, з метою схилення їх до зміни показів, чим перешкоджатиме забезпеченню швидкого, повного та неупередженого розслідування у даному кримінальному провадженні. А з огляду на відсутність у підозрюваного постійного зареєстрованого місця проживання,постійного офіційного місця роботи, та сталого заробітку, наявність у нього судимості за вчинення корисливих злочинів та скоєння нового злочину проти власності, маючу незняту та непогашену судимість, ОСОБА_7 вочевидь на шлях виправлення не став та може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Визнаючи доведеними заявлені слідчим вищевказані ризики, суд також керується практикою Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні від 26 липня 2001 року по справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Таким чином, у ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено обґрунтованість пред`явленої підозри та наявність вищевказаних ризиків. При цьому слідчий суддя вважає, що в даному випадку сукупність вищеназваних ризиків та обґрунтованість доводів щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою вказують на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаному ризику протиправної поведінки підозрюваного.

Тому з метою запобігання вказаним ризикам, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків необхідним запобіжним заходом, який має бути застосований до нього, є тримання під вартою строком на 60 діб, обчислюючи строк запобіжного заходу з 16 травня 2024 року до 14 липня 2024 року включно

Враховуючи викладене, а також оцінюючи обставини, передбачені ст.178 КПК України, у тому числі, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні у вчиненні якого він підозрюється, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовується повідомлення про підозру, особу підозрюваного, який раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних кримінально караних діянь, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного, є недоцільним.

При цьому відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України з урахуванням обставин кримінального правопорушення, вчиненого підозрюваним, його майнового та сімейного стану, даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне визначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених даним кодексом, з огляду на тяжкість інкримінованого злочину, а саме в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатний осіб, тобто в сумі 181680,00 гривень, та у разі внесення застави покласти підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 206 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб до 14 липня 2024 року включно, обчислюючи строк запобіжного заходу з 16 травня 2024 року.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися з міста Дніпро без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, внесені кошти будуть звернені в дохід держави.

У разі невиконання цих обов`язків до ОСОБА_7 може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала набирає чинності негайно.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1