Справа № 675/723/23
Провадження № 1-кп/675/20/2024
У Х В А Л А

"07" березня 2024 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючої - судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисника потерпілої адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяславі клопотання потерпілої ОСОБА_4 про заміну підсудному ОСОБА_8 запобіжного заходу на тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001127, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 листопада 2022 року про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 ,

у с т а н о в и в :

На розгляді в Ізяславському районному суді Хмельницької області перебуває кримінальне провадження № 0001127, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 листопада 2022 року про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 .

07 березня 2024 року представник потерпілої подала до суду письмове клопотання потерпілої про заміну підсудному ОСОБА_8 запобіжного заходу на тримання під вартою. Своє клопотання потерпіла мотивує тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який відноситься до категорії тяжких; ОСОБА_8 неодноразово порушував Правила дорожнього руху України, за що притягувався до адміністративної відповідальності. Потерпіла зазначає, що ОСОБА_8 може переховуватись від суду, оскільки він проживає в іншій області. Також потерпіла вказала, що ОСОБА_8 може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки дії обвинуваченого, який неодноразово не з`являвся до Ізяславського районного суду, та його захисника, котрий неодноразово відкладав судові засідання через зайнятість, ведуть до затягування процесу.

У судовому засіданні потерпілі, представник потерпілої ОСОБА_7 заявлене клопотання підтримали.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_8 проти задоволення заявленого потерпілою клопотання заперечували.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні вказав, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки потерпіла не наділена правом в даному кримінальному провадженні заявляти подібні клопотання.

Заслухавши позицію учасників судового провадження, дослідивши клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За вимогами ст. 131 КПК України, одним із передбачених КПК України видом заходів забезпечення кримінального провадження, що застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, є запобіжні заходи, що застосовуються на підставі ухвали суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом, якщо прокурор доведе, що є підстави для його застосування.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Судом встановлено, що запобіжний захід до ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні не застосовувався, отже на момент розгляду клопотання відсутній запобіжний захід, який підлягає заміні.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України сторонами кримінального провадження є з боку обвинувачення: слідчий, дізнавач, керівник органу досудового розслідування, керівник органу дізнання, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених: частиною першою статті 122 (умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження без обтяжуючих обставин), статтею 125 (умисне легке тілесне ушкодження), частиною першою статті 126 (умисне завдання удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій, без обтяжуючих обставин), статтею 126-1 (домашнє насильство), частиною першою статті 129 (погроза вбивством без обтяжуючих обставин), статтею 132 (розголошення відомостей про проведення медичного огляду на виявлення зараження вірусом імунодефіциту людини чи іншої невиліковної інфекційної хвороби), частиною першою статті 133 (зараження венеричною хворобою без обтяжуючих обставин), статтею 134 (незаконний аборт або стерилізація), частиною першою статті 135 (залишення в небезпеці без обтяжуючих обставин), частиною першою статті 136 (ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, без обтяжуючих обставин), частиною першою статті 139 (ненадання допомоги хворому медичним працівником без обтяжуючих обставин), частиною першою статті 142 (незаконне проведення дослідів над людиною без обтяжуючих обставин), статтею 145 (незаконне розголошення лікарської таємниці), статтею 151-2 (примушування до шлюбу), частиною першою статті 152 (зґвалтування без обтяжуючих обставин), частиною першою статті 153 (сексуальне насильство), статтею 154 (примушування до вступу в статевий зв`язок), частиною першою статті 161 (порушення рівноправності громадян залежно від їх расової, національної належності або релігійних переконань без обтяжуючих обставин), частиною першою статті 162 (порушення недоторканності житла без обтяжуючих обставин), частиною першою статті 163 (порушення таємниці листування, телефонних розмов, телеграфної чи іншої кореспонденції, що передаються засобами зв`язку або через комп`ютер, без обтяжуючих обставин), частиною першою статті 164 (ухилення від сплати аліментів на утримання дітей без обтяжуючих обставин), частиною першою статті 165 (ухилення від сплати коштів на утримання непрацездатних батьків без обтяжуючих обставин), частиною першою статті 168 (розголошення таємниці усиновлення (удочеріння) без обтяжуючих обставин), частиною першою статті 176 (порушення авторського права і суміжних прав без обтяжуючих обставин), частиною першою статті 177 (порушення прав на винахід, корисну модель, промисловий зразок, топографію інтегральної мікросхеми, сорт рослин, раціоналізаторську пропозицію), статтею 180 (перешкоджання здійсненню релігійного обряду), статтею 182 (порушення недоторканності приватного життя), частиною першою статті 194 (умисне знищення або пошкодження майна без обтяжуючих обставин), статтею 195 (погроза знищення майна), статтею 197 (порушення обов`язків щодо охорони майна), статтею 203-1 (незаконний обіг дисків для лазерних систем зчитування, матриць, обладнання та сировини для їх виробництва), частиною першою статті 206 (протидія законній господарській діяльності без обтяжуючих обставин), статтею 219 (доведення до банкрутства - щодо дій, якими завдано шкоду кредиторам), статтею 229 (незаконне використання знака для товарів і послуг, фірмового найменування, кваліфікованого зазначення походження товару), статтею 231 (незаконне збирання з метою використання або використання відомостей, що становлять комерційну або банківську таємницю), статтею 232 (розголошення комерційної або банківської таємниці), статтею 232-1 (незаконне використання інсайдерської інформації - щодо дій, якими заподіяно шкоду правам, свободам та інтересам окремих громадян або інтересам юридичних осіб), статтею 232-2 (приховування інформації про діяльність емітента), частиною першою статті 355 (примушування до виконання чи невиконання цивільно-правових зобов`язань без обтяжуючих обставин), статтею 356 (самоправство - щодо дій, якими заподіяно шкоду правам та інтересам окремих громадян або інтересам власника), частиною першою статті 361 (несанкціоноване втручання в роботу електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), автоматизованих систем, комп`ютерних мереж чи мереж електрозв`язку, без обтяжуючих обставин), частиною першою статті 362 (несанкціоновані дії з інформацією, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, комп`ютерних мережах або зберігається на носіях такої інформації, вчинені особою, яка має право доступу до неї, без обтяжуючих обставин), статтею 364-1 (зловживання повноваженнями службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми), статтею 365-1 (перевищення повноважень службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми), статтею 365-2 (зловживання повноваженнями особами, які надають публічні послуги) Кримінального кодексу України.

Таким чином, кримінальне провадження про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, не може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого, відтак не являється кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення, а отже потерпілий та його захисник не можуть самостійно виконувати функції обвинувачення.

Стаття 200 КПК України надає право звернення до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу прокурору або слідчому за погодженням з прокурором в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу.

Як зазначено у ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу. У застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є встановлені законом обмеження.

За таких обставин суд не знаходить законних підстав для задоволення клопотання потерпілої.

Керуючись ст. ст. 331, 372, 376, 393-395 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в :

у задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_4 про заміну підсудному ОСОБА_8 запобіжного заходу на тримання під вартою відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1