Провадження № 1-кп/554/633/2024
У Х В А Л А

Іменем України

05 березня 2024 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві кримінальне провадження № 0004259 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта середня, не працюючої, заміжньої, має на утриманні двох малолітніх дітей, в силу ст. 89 КК України не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1 і 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

Викладення фактичних обставин справи, встановлених судом

Згідно обвинувального акта ОСОБА_4 вчинила кримінальні правопорушення за таких обставин.

Е п і з о д № 1. 29 липня 2015 року, приблизно о 13 годині, обвинувачена ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем мешкання її знайомої ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 , де остання проживає зі своїм чоловіком ОСОБА_6 , де вона, за попередньою домовленістю з ОСОБА_5 допомагала їй за пошиттям одягу, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що вдома, крім неї, нікого немає та за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрала зі шкатулки, яка знаходилась на поличці меблі в кімнаті, належні потерпілій ОСОБА_5 підвіску із золота 583 проби загальною вагою 5,93 г, вартістю 2631,97 грн; сережку із золота 583 проби загальною вагою 0,7 г, вартістю 310,68 грн; сережку із золота 583 проби загальною вагою 0,72 г, вартістю 319,56 грн; каблучку із золота 585 проби загальною вагою 1,68 г, вартістю 748,20 грн; підвіску із із золота 583 проби загальною вагою 1,61 г, вартістю 714,58 грн; підвіску із золота 500 проби загальною вагою 2,15 г, вартістю 818,40 грн, спричинивши останній матеріального збитку на загальну суму 5543,39 грн.

Е п і з о д № 2. 26 серпня 2015 року, приблизно о 14 годині, вона ж, перебуваючи за місцем мешкання її знайомої ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 , де остання проживає зі своїм чоловіком ОСОБА_6 , де вона, за попередньою домовленістю з ОСОБА_5 допомагала їй за пошиттям одягу, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що вдома, крім неї, нікого немає та за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрала з коробки, яка знаходилась на поличці в серванті в кімнаті, належні потерпілій ОСОБА_5 каблучку із золота 750 проби загальною вагою 4,25 г, вартістю 2584,76 грн; каблучку із золота 585 проби загальною вагою 5,5 г, вартістю 2609,09 грн; сережки із золота 585 проби загальною вагою 3,5 грн, вартістю 1660,33 грн, чим спричинила останній матеріального збитку на загальну суму 6854,18 грн.

Викраденим в кожному випадку розпорядилася на власний розсуд.

Кваліфікація дій обвинуваченого органом досудового розслідування

Органом досудового розслідування дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковано по епізоду № 1 за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), по епізоду № 2 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Позиції сторін

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1 і 2 ст. 185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, та закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала клопотання прокурора та просила звільнити її від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1 і 2 ст. 185 КК України, а кримінальне провадження - закрити.

Мотиви суду

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. ч. 1 і 2 ст. 185 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , згідно положень ст. 12 КК України, є кримінальним проступком та нетяжким злочином відповідно.

При цьому суд виходить з положень ч. 1 ст. 5 КК України, якою закріплено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до положень п. п. 2 і 3 ч. 1 ст. 49 КК особа, яка вчинила кримінальний проступок, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення минуло три роки, а у разі вчинення нетяжкого злочину, - п`ять років.

Згідно ч 2. ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Частиною 3 статті 49 КК України встановлено, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

За змістом положень статті 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. При цьому особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачено можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

Частиною 8 статті 284 КПК України визначено, що закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

За правилами ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Застосування інституту давності обумовлене зменшенням суспільної небезпечності кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила внаслідок спливу певного проміжку часу.

Визначені у статті 49 КК України строки давності за змістом становлять проміжки часу, у разі спливу яких з моменту вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили особа звільняється від кримінальної відповідальності.

Згідно правового висновку щодо застосування норми права, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2023 року (справа № 735/1121/20, провадження № 13-26кс22) у разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого частиною першою статті 49 КК України, подовженого на період ухилення. Закінчення загальних строків, встановлених частиною другою цієї статті (п`ятнадцять років з моменту вчинення злочину і п`ять років - проступку), є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, коли цей строк спливає раніше за диференційований, подовжений на час ухилення.

Під ухиленням від слідства або суду варто розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що скоїла певний злочин і вчинила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду (постанова Верховного Суду України від 19 березня 2015 року у справі № 5-1кс15).

Отже, закон, який регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ст. 49 КК України), пов`язує зупинення строків давності не з постановами про зупинення слідства чи відповідно ухвалами про зупинення судового провадження, а лише з умисними діями особи, спрямованими на ухилення від слідства.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, з 25 квітня 2017 року по 27 листопада 2019 року обвинувачена перебувала у розшуку, у зв`язку із ухиленням від суду, та щодо неї зупинялось кримінальне провадження, у зв`язку з чим на вказаний проміжок часу строк притягнення до кримінальної відповідальності відповідно зупинявся (а. к. п. 87 - 88, 95).

Таким чином, з огляду на положення ч. 3 ст. 49 КК України перебіг відповідного трирічного та п`ятирічного строку притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності почав обчислюватись з 26 серпня 2015 року і був подовжений на період ухилення ОСОБА_4 від суду з 25 квітня 2017 року по 27 листопада 2019 року, тобто на 2 роки 7 місяців і 2 дні.

Отже, з моменту скоєння кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, з урахуванням ч. 3 ст. 49 КК України, минуло понад п?ять років, тобто закінчився загальний строк давності, встановлений ч. 2 ст. 49 КК України, а з моменту вчинення нетяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, сплив диференційований строк, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, подовжений на період ухилення (5 років + 2 роки 7 місяців і 2 дні).

З огляду на це, ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1 і 2 ст. 185 КК України на підставі ст. 49 КК України.

Висновок суду про відповідність клопотання вимогам закону

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення клопотання прокурора, повністю підтриманого обвинуваченою, та вважає за необхідне звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1 і 2 ст. 185 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, визначених статтею 49 КК України, а кримінальне провадження № 0004259 від 04 вересня 2015 року- закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням її від кримінальної відповідальності.

Вирішення цивільного позову

Цивільний позов по матеріалах кримінального провадження не заявлений.

Мотиви інших рішень

Процесуальних витрат та речових доказів по матеріалах кримінального провадження немає.

Керуючись ст. ст. 284, 288, 314, 372 КПК України, ст. 49 КК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1 і 2 ст. 185 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження № 0004259 від 04 вересня 2015 року, - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через районний суд протягом семи днів з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали складено 06 березня 2024 року о 17 годині.

Суддя ОСОБА_7