СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/4215/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року м. Київ

слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 (гуртожиток), раніше не судимого, у кримінальному провадженні № 0001833, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

17.06.2024 року слідчий СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 звернулась до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Святошинської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001833, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Клопотання обгрунтовано тим, що у провадженні слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0001833 від 04.06.2024 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

24.02.2022 року згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на території України було введено воєнний стан який востаннє було продовжено 14.05.2024 року згідно Указу Президента України № 271/2024 від 06.05.2024 року строком на 90 діб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.06.2024 року приблизно о 02:23 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні торгівельного залу АЗС «ОККО», розташованої за адресою: м. Київ, вул. Святошинська, 34-Б, в умовах воєнного стану, таємно викрав чуже майно, яке належить ТОВ «ОККО-ДРАЙВ», чим завдав товариству майнової шкоди на загальну суму 716,70 грн. Не маючи офіційного місця роботи, а також відчуваючи потребу в грошових коштах, ОСОБА_4 , усвідомлюючи що в країні введено воєнний стан, вирішив, таємно викрасти чуже майно, яке належить ТОВ «ОККО-ДРАЙВ», з метою обернення його на свою користь та особистого збагачення. Таким чином, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_4 , у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення, протоколами допиту свідка ОСОБА_6 та ОСОБА_7 які розповіли про обставини вчиненого кримінального правопорушення, протоколом огляду відеозаписів, на яких зафіксовані обставини вчинення кримінального правопорушення, протоколом огляду місця події, під час якого у ОСОБА_4 було вилучене викрадене майно, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до п. 1, 4, 5 ст. 177 КПК України, метою застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання: спробам переховування від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. У зв`язку з чим слідчий звернулась до суду з вказаним клопотанням.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання не заперечував.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 48 КПК України, захисник може у будь-який момент бути залученим підозрюваним, обвинуваченим, їх законними представниками, а також іншими особами за проханням чи згодою підозрюваного, обвинуваченого до участі у кримінальному провадженні. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані надати затриманій особі чи особі, яка тримається під вартою, допомогу у встановленні зв`язку із захисником або особами, які можуть запросити захисника, а також надати можливість використати засоби зв`язку для запрошення захисника. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані утримуватися від надання рекомендацій щодо залучення конкретного захисника.

Захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням у випадках та в порядку, визначених статтями 49 та 53 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 КПК України, підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його.

Згідно ч. 3 ст. 54 КПК України, відмова від захисника не приймається у випадку, якщо його участь є обов`язковою. У такому випадку, якщо підозрюваний, обвинувачений відмовляється від захисника і не залучає іншого захисника, захисник повинен бути залучений у порядку, передбаченому статтею 49 цього Кодексу, для здійснення захисту за призначенням.

Санкція ч. 4 ст. 185 КПК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років та відповідно до ст. 12 КК України належить до тяжких злочинів.

Згідно ст. 59 Конституції України кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

Відповідно до ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав та основних свобод людини від 1950 року кожна людина, обвинувачена у вчиненні кримінального злочину має право захищати себе особисто чи використовувати правову допомогу захисника на свій власний вибір, або, якщо вона не має коштів для оплати правової допомоги захисника, одержувати таку допомогу безкоштовно, якщо цього вимагають інтереси правосуддя.

Підозрюваний під час повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, від залучення йому захисника відмовився (а.с.28). В судовому засіданні про залучення йому захисника не клопотав, заявив, що захищати себе буде самостійно.

Згідно ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Частиною 1 статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу слідчий суддя, разом з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення "Чеботарь проти Молдови" від 13.11.2007 р., п. 48), у відповідності до якої слова "обґрунтована підозра" означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Слідчий суддя, враховуючи наявні докази причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопрушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, наявність обґрунтованої підозри, не вирішує питання про доведеність підозрюваній особі вини та остаточність кваліфікації її дій, що є наступними стадіями кримінального процесу.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п. 55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Слідчий суддя погоджується, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі "Ілійков проти Болгарії", в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Відомості про дану подію внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за № 0001833.

14.06.2024 року о 17:00 год. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

При розгляді клопотання прокурора слідчий суддя враховує наявність обгрунтованої підозри, що свідчить про вірогідну причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 років, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також дані про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, відомості про сімейний стан, який офіційно не працює, раніше не судимий.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики передбачені п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також те, що саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відповідає меті, з якою він застосовується, та що саме його застосування достатнім для запобігання вищевказаним ризикам.

Таким чином, з огляду на докази, додані до матеріалів клопотання та досліджені у судовому засіданні, а також на обставини, які були з`ясовані під час розгляду клопотання слідчий суддя вважає за можливе застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, оскільки саме такий запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Застосовуючи, щодо підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього обов`язки відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 202, 205, 532, 534, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду;

- не відлучатися із населенного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, перебуває, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали визначити в межах строку досудового розслідування.

Попередити підозрюваного, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за виконання ухвали покласти на слідчого, а якщо справа перебуває у провадженні суду прокурора.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення, а підозрюваному з часу отримання її копії.

Текст ухвали складено 18.06.2024 року.

Cлідчий суддя ОСОБА_1