Справа № 496/3612/24
Провадження № 1-кс/496/1451/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

повний текст

27 травня 2024 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ ВП №2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нерубайське, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягується до кримінальної відповідальності:

у кримінальному провадженні №0000137 від 21.05.2024 року, за ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з зазначеним клопотанням, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 днів.

Свої вимоги мотивує тим, що 20.05.2024 року до ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_7 про те, що невідома особа, 21.04.2024 року вчинила крадіжку планшетного пристрою марки «IPad», сірого кольору, з приміщення кухні в приватному будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Сума збитків становить 3000 гривень.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.04.2024 р., приблизно о 18 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні кухні в приватному будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, що введений на території України 24.02.2022 року Указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, маючи вільний доступ, таємно заволодів планшетом марки «Apple iPad mini», вартість якого з урахуванням експлуатації становить 3000 гривні, який знаходився на барній стойці у вищевказаній кухні та належить ОСОБА_7 , після чого ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину, тим самим отримав фактичну можливість володіти, користуватись та розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд.

Вина підозрюваного ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілій ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_12 ; протоколом огляду предмета за участю потерпілої ОСОБА_7 ; висновком експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи; іншими матеріалами зібраними під час досудового розслідування у кримінальному провадженні.

У відповідності з вимогами п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, які унеможливлюють застосування більш м`якого виду запобіжного заходу.

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , розуміє, що наразі до суду направлено два обвинувальних акти за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тому усвідомлює міру покарання, яка його чекає у разі визнання винним. Тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим, відсутність постійного місця роботи та міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, оскільки останній не одружений, дітей не має, крім того підозрюваний ОСОБА_5 в лютому місяці 2024 року підпалив свій будинок, у зв`язку із чим зазначені підстави вказують на реальність ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 наразі обвинувачується у вчиненні двох майнових кримінальних правопорушень, підозрюється у вчиненні одного, тобто, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 зможе знову вчинити кримінальне правопорушення.

Обрання інших, менш тяжких запобіжних заходів, таких як особисте зобов`язання, домашній арешт чи застава не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього кримінальним процесуальним законодавством обов`язків.

Прокурор у судовому засіданні на задоволенні клопотання наполягав, посилаючись на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому пояснив, що обґрунтованість підозри підтверджена матеріалами, доданими до клопотання. Крім того, підозрюваний офіційного джерела доходу немає, офіційно не одружений, немає міцних соціальних зв`язків, відносно нього скеровано чотири обвинувальні акти до суду, в тому числі, за вчинення за корисливі злочини. Вважає, що наявні підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, оскільки він непрацевлаштований.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Вважає, що є можливим застосувати більш м`який запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту, оскільки ОСОБА_5 має місце проживання, це будинок тітки, одружений та має дітей, хоча за ромськими традиціями, вони офіційно не оформили стосунки. Відносно ОСОБА_5 складено обвинувальні акти, і по кожному він приходить до суду, так як і сьогодні, а отже немає ризику уникнення слідства та суду.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав захисника та пояснив, що проживає з сім`єю в будинку тітки, на домашньому арешту буде сидіти дома та дивитись за дітьми. Обіцяв, що такого не повториться.

Вислухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно п.5 ч.1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Обґрунтованість підозри на даній стадії підтверджена матеріалами, доданими до клопотання.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого йому загрожує покарання до восьми років позбавленням волі, офіційно не працевлаштований.

Доказів щодо скерування відносно нього обвинувальних актів до суду, до клопотання не надано.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи питання щодо існування ризиків переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду, суд враховує суворість покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину у разі визнання його винним, а також відсутність офіційного працевлаштування, що давало б підстави встановлення міцних соціальних зв`язків підозрюваного.

Таким чином, обставини даного кримінального провадження, в тому числі і дані про особу підозрюваного, на думку суду, дають достатні підстави припускати, що ОСОБА_5 , який на теперішній час підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину, розуміючи можливість призначення суворого покарання, яке йому загрожує у разі доведеності його вини за результатами розгляду кримінального провадження, може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування чи суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, що свідчить про існування ризику визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про існування ризику визначеного, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, свідчить той факт, що ОСОБА_5 , офіційно непрацевлаштований, а отже може вчинити злочин матеріального характеру, за аналогією попередньої своєї поведінки.

Посилання підозрюваного ОСОБА_5 на те, що він має дружину та дітей, та за місцем постійного проживання, буде знаходитись під домашнім арештом та доглядати сім`ю, не підтверджуються жодними письмовими доказами (свідоцтво про шлюб, про народження дітей, довідка про реєстрацію місця проживання тощо).

Таким чином, існуючі обставини в сукупності свідчать, про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного, які не забезпечать виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризику переховування від суду та слідства.

Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту недоцільно, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, перелік яких визначено ст. 178 КПК України.

Таким чином, враховуючи, додані до клопотання докази щодо обґрунтованої підозри у вчиненні саме ОСОБА_5 даного злочину, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, відсутність соціальних зв`язків, що виражається у відсутності офіційного місця роботи, на думку суду, не будучи ізольованою, він може здійснити переховування від суду та слідства та вчинити інший злочин. Дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним тяжкого злочину, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існує ризик, передбачений п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, який виправдовує тримання підозрюваного під вартою.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті.

Визначаючи розмір застави, слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно п. 2 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 183 КПК України, а також обставини вчинених кримінальних правопорушень, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України. З урахуванням особи підозрюваного, його віку та стану здоров`я, майнового стану, обставин злочину, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави в межах розмірів, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, який передбачений для осіб, підозрюваних чи обвинувачених у вчиненні тяжкого злочину, а саме: у розмірі у розмірі 60 650,00 грн. У разі внесення застави на підозрюваного будуть покладені обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. Разом з цим, запобіжний захід може бути застосований в межах строку досудового розслідування.

У кримінальному провадженні повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, 27.05.2024 року, а отже запобіжний захід слід застосувати в межах строку досудового слідства, до 27.07.2024 року.

Підсумовуючи викладене, слідчий суддя вважає, що наявні підстави для задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу та заперечення захисника залишити без уваги.

Керуючись ст. 173, 174 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» з 27 травня 2024 року до 25 липня 2024 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Визначити суму застави у розмірі 60 650 гривень, що становить двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_5 покласти обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та/або проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, контактних номерів мобільного телефону.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться до слідчого, суду, без поважних причин та не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок для зарахування заставних сум спеціальний фонд бюджету 22030200 «Надходження від звернення застави у дохід держави» на рахунок UA0026001, відкритий в Головному управлінні Казначейства у м. Києві, ТУ ДСА України в Одеській області, призначення платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_5 , згідно ухвали Біляївського районного суду Одеської області від 27.05.2024 у справі № 496/3612/24 (провадження № 1-кс/496/1451/24), слідчий суддя ОСОБА_1 .

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору та уповноваженій службовій особі - начальнику ДУ «Одеській слідчий ізолятор».

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено о 15:00 год 30 травня 2024 року у приміщенні Біляївського районного суду Одеської області, в залі судових засідань № 13.

Слідчий суддя ОСОБА_1