Справа №760/3661/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника потерпілого ОСОБА_4 ,

законного представника

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника власника майна ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду м. Києва кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

09 жовтня 2023 року, приблизно о 08 год. 29 хв., ОСОБА_9 , керуючи технічно справним автомобілем марки «HYUNDAI SONATA LF» р.н. НОМЕР_1 , рухаючись у першій (крайній правій) смузі проїзної частини проспекту Повітрофлотський у м. Києві зі сторони площі Солом`янська, наближався до регульованого світлофорними об`єктами перехрестя з вул. Карела Чапека, на якому був увімкнений червоний (забороняючий рух в його напрямку) сигнал світлофора.

В цей час, по регульованому пішохідному переході, на зелений (дозволяючий рух пішоходів) сигнал пішохідного світлофору, рухався малолітній пішохід ОСОБА_10 , прямуючи справа наліво відносно напрямку автомобіля марки «HYUNDAI SONATA LF» р.н. НОМЕР_1 .

Під час руху ОСОБА_9 допустив порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 «б», 8.7.3 «е» та 8.10 Правил дорожнього руху України:

- 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

- підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 8.7.3 сигнали світлофора мають такі значення:

- підпункт «е»: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух;

- п. 8.10: у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_9 виявились у тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем марки «HYUNDAI SONATA LF» р.н. НОМЕР_1 , будучи обізнаним, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, умисно та зухвало ігноруючи вимоги Правил дорожнього руху України, безвідповідально ставлячись до можливості настання негативних наслідків, нехтуючи застосуванням безпечних прийомів керування, наражаючи на небезпеку інших учасників дорожнього руху, наближаючись до світлофорного об`єкту з увімкненим червоним (забороняючим рух в його напрямку) сигналом світлофору, створюючи загрозу життю та здоров`ю громадян, свідомо не зупинився перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), продовжив рух, внаслідок чого, на регульованому перехресті проспекту Повітлофлотський та вул. Карела Чапека у м. Києві, здійснив наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_10 , який перетинав проїзну частину справа наліво по регульованому пішохідному переходу, на зелений (дозволяючий рух пішоходів) сигнал пішохідного світлофору.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма: садна та синці (без опису морфології) голови, осколковий перелом кісток основи черепа справа на рівні лобної, скроневої та тім`яної кісток (із зміщенням уламків), з розповсюдженням лінії перелому на верхню стінку орбіти, обидві стінки лобної пазухи, на піраміду правої скроневої кістки (основу черепа), дрібні геморагічні вогнища забоїв паренхіми правої лобної, скроневої часток, в проекції лівого мосто-мозочкового кута, крововиливи у м`які тканини лобно-тім`яної ділянок справа, перфорація барабанної перетинки справа, закрита травма правої гомілки: садна (без опису морфології) нижньої третини правої гомілки, остеоепіфезіоліз дистального епіфізу правої великогомілкової кістки, закрита травма живота: перелом сідничної кістки зліва, які в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_9 у судовому засіданні свою вину у вчиненому злочині, а саме, у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження потерпілому, що кваліфікується за ч.2 ст.286 КК України, визнав повністю, розкаявся.

У судовому засіданні, відповідно до ст. 349 КПК України, було визнано недоцільним дослідження інших доказів по справі, а саме показань потерпілого, свідків, а також письмових доказів, оскільки фактичні обставини ніким не оскаржуються і у суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності позиції обвинуваченого. Крім того, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи та ним не оскаржуються. У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_9 доведена повністю.

Зазначені дії ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження потерпілому.

При призначенні виду покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд, у відповідності до ст. 65 КК України та п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» повинен дослідити дані про особу обвинуваченого, з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд виходить з класифікації, відповідно до положень ст.12 КК України, а також враховує особливості кожного конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, зокрема, форму вини, мотив і мету, спосіб вчинення та ступінь тяжкості наслідків, що настали.

Вчинене обвинуваченим ОСОБА_9 діяння відноситься до категорії тяжких злочинів.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання суд виходить із встановленої ст. 50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якого покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягненні справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи - воно має буду законним, пропорційним(не становити надмірного тягаря для особи)(справи Балканов проти росії від 09.06.2005р., Ісмалова проти росії від 29.11.2007 року).

Обвинувачений ОСОБА_9 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, протягом 2023 року неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122, 124, 126, 130 КУпАП, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, на обліках у лікарів нарколога або психіатра не перебуває.

Вирішуючи питання щодо наявності пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд вказує, що рішення про їх встановлення насамперед має значення для правильного призначення покарання і має бути повністю самостійним, тобто незалежним від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки.

Так, в ході судового провадження, обвинувачений відверто визнав свою провину, висловив щирий жаль з приводу вчиненого, осудив свою поведінку, повідомив суду фактичні обставини про вчинений ним злочин, вказав, що даний злочин скоїв з необережності.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 , згідно ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_9 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_9 , кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, пом`якшуючи покарання обставини, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_9 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк у межах санкцій, встановлених ч.2 ст. 286 КК України з позбавленням права керувати транспортними засобами.

На переконання суду, призначення обвинуваченому саме такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для її виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Так, у розумінні ЄСПЛ, покарання повинне встановити новий додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлений не був.

Процесуальні витрати по справі суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_9 на підставі ст.124 КПК України.

Питання про речові докази по справі вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з моменту затримання, тобто з 26 грудня 2023 року.

Речові докази: автомобіль марки «HYUNDAI SONATA LF» р.н. НОМЕР_1 повернути власнику або законному володільцю, знявши з нього арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_9 2390 (дві тисячі триста дев`яносто) гривень за проведення судової експертизи № СЕ-19/111-23/56059-ІТ від 06.12.2023 .

Стягнути з ОСОБА_9 6013 (шість тисяч тринадцять) гривень за проведення судово-медичної експертизи № 042-1882-2023 від 05.12.2023 .

Стягнути з ОСОБА_9 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень за проведення судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/111-23/66280-ІТ від 18.12.2023.

Стягнути з ОСОБА_9 2390 (дві тисячі триста дев`яносто) гривень за проведення судової експертизи № СЕ-19/111-23/55296-ІТ від 07.11.2023 .

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком суду законної сили - залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1