Справа № 369/5637/24
Провадження №1-кс/369/1224/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2024 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Боярського відділу Фастівського окружної прокуратури в Київській області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000017 від 13 січня 2024 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Сектором дізнання відділення поліції №1 Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення зареєстрованого 13 січня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12 січня 2024 року до Бучанського РУП ГУНП в Київській області з заявою звернувся ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 про те, що 11 січня 2024 року близько 1900 год. за вищевказаною адресою під час конфлікту зі своїм братом - ОСОБА_6 наніс йому тілесні ушкодження.

19 січня 2024 року прокурором Києво - Святошинської окружної прокуратури Київської області було винесено постанову про визначення територіальної підслідності за сектором дізнання відділення поліції № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області.

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте в результаті його вчинення, 29 березня 2024 року, в період часу з 1500 год. по 1535 год., було проведено огляд місця події за адресою:

АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено:

-молоток, який поміщено до спеціального пакету WAR 1558409.

Вказаний молоток у відповідності до ст. 98 КПК України визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні та відповідають критеріям, зазначеним у вказаній статті та необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаного речового доказу.

На підставі викладеного, прокурор просив суд задовольнити клопотання та накласти у кримінальному провадженні № 0000017 від 13 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, арешт на вилучені в ході проведення огляду місця події речі, а саме:

- молоток, який поміщено до спеціального пакету WAR 1558409.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив суд задовольнити його у повному обсязі.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У даному випадку на вищевказане майно, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його передачі, відчуження та збереження, як речового доказу.

Метою арешту майна є збереження вказаного майна, а також забезпечення кримінального провадження, конфіскація майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує можливість використання даних речей, як доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Боярського відділу Фастівського окружної прокуратури в Київській області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000017 від 13 січня 2024 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 0000017 від 13 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, арешт на вилучені в ході проведення огляду місця події речі, а саме:

- молоток, який поміщено до спеціального пакету WAR 1558409.

Ухвала виконується негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_7