Справа № 191/3673/23
Провадження № 1-кп/191/281/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000572 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вербівське Васильківського району Дніпропетровської області, громадянина України, який має базову загальну середню освіту, одружений, не має дітей, працездатний, офіційно непрацевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У невстановлені органом досудового розслідування час та місці у ОСОБА_4 на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою помсти за образу ОСОБА_6 , з якою він проживає однією сім`єю, виник прямий злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , у зв`язку з чим 25.06.2023 р. приблизно о 00 годині 30 хвилин ОСОБА_4 прибув до середини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , в якому перебували ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

У подальшому, 25.06.2023 р. приблизно о 01 годині 15 хвилин, ОСОБА_4 , реалізуючи свій прямий злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, знаходячись в спальній кімнаті, взявши в руки із плити опалення металеву кочергу, тримаючи її в руках, після чого одразу попрямував до потерпілого ОСОБА_7 .

Далі, у той самий день та час ОСОБА_4 , продовжуючи тримати у своїх руках предмет зовні схожий на металеву кочергу та підійшовши майже впритул до ОСОБА_7 , реалізуючи свій прямий злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, розуміючи, що шляхом завдання ударів по тілу людини будуть спричинені тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості, передбачаючи такі наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, за допомогою металевої кочерги, що знаходилася у руках, завдав не менше 2 ударів в ділянку лівого та правого передпліччя потерпілого. Після чого, ОСОБА_4 , випхавши ОСОБА_7 , на подвір`я вищевказаного домоволодіння, за допомогою металевої кочерги, що знаходилася у руках, завдав потерпілому не менше 6 (шести) ударів в ділянку голови, тулуба та нижніх кінцівок.

За наслідками вчинення своїх умисних дій ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: відкритих переломів обох гомілок зі зміщенням уламків, які за своїм характером відповідають категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя; закриті переломи кісток обох передпліч та 6-го ребра справа, які належать до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я, строком понад три тижні (більш ніж 21 доба); ЗЧМТ, струс головного мозку, забійні рани голови, які за своїм характером та у своїй сукупності відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розладом здоров`я.

Крім того, проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений органом досудового розслідування час, у невстановленому органом досудового розслідування місці у ОСОБА_4 на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою помсти за образу ОСОБА_6 , з якою він проживає однією сім`єю, виник прямий злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , у зв`язку з чим 25.06.2023 р. приблизно о 00 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 прибув до середини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , в якому перебували ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

У подальшому, 25.06.2023 р. приблизно о 01 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , реалізуючи свій прямий злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, знаходячись в спальній кімнаті, взявши в руки із плити опалення металеву кочергу, тримаючи її в руках, після чого одразу попрямував до потерпілого ОСОБА_9 .

Надалі, у той самий день та час, ОСОБА_4 продовжуючи тримати у своїх руках металеву кочергу та підійшовши майже впритул до ОСОБА_9 , реалізуючи свій прямий злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, розуміючи, що шляхом завдання ударів по тілу людини будуть спричинені тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості, передбачаючи такі наслідки своїх дій та бажаючи їх настання,за допомогою предмету, зовні схожого на металеву кочергу, що знаходився у руках, завдав нею ОСОБА_9 не менше 5-ти ударів в ділянку голови, шиї та верхніх кінцівок

За наслідками вчинення своїх умисних дій ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_9 , тілесні ушкодження у вигляді: садна шкіри ділянки правої брови, лінійного синця і садна шкіри на боковій поверхні шиї справа, синця у ділянці зовнішньої поверхні лівого плечового суглобу, синця та садна шкіри на зовнішній поверхні правого ліктьового суглобу, які за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження: умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, та за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Між прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому в порядку ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, і обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 472 КПК України, 06.03.2024 року укладена угода про визнання винуватості. Також до угоди долучені заяви потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , у яких вони зазначили, що надають свою згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

Згідно угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.121 та ч.1 ст.125 КК України. Обвинувачений у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди обвинуваченому буде призначене покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді 5 років позбавлення волі, за ч.1 ст.125 КК України у виді 120 годин громадських робіт. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим строком. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому. Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження даної угоди є: для прокурора і обвинуваченого обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України. Обвинувачений розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження у загальному порядку.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст.468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана інтересам окремих осіб і у випадку надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди, може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

У судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та Кримінального кодексу України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений у судовому засіданні також просив угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе повністю винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121 та ч.1 ст.125 КК України в обсязі пред`явленого обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідні до угоди зобов`язання.

Захисник підтримав позицію обвинуваченого та просила затвердити укладену угоду.

Потерпілі у судове засідання не з`явилися, надали заяви, в яких зазначили, що не заперечують проти укладання угоди про визнання винуватості.

Суд шляхом заслуховування думки сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Цивільні позови по справі не заявлялися.

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази, що передані до кімнати зберігання речових доказів Синельниківського РУП, необхідно знищити.

Керуючись ст.ст.314, 369, 373, 374, 376, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити по кримінальному провадженню № 0000572 угоду про визнання винуватості від 06.03.2024 року, укладену між прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років;

-за ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт строком на 120 годин.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75, ст.76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю два роки, за умови, що протягом встановленого судом іспитового строку він не вчинить нового кримінального правопорушення, та виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Початок іспитового строку ОСОБА_4 відраховувати з дня ухвалення вироку суду.

Речові докази: синю футболку, джинсові шорти, куртку чорного кольору зі слідами РБК, які поміщені до сейф-пакету №SUD 4028205, два паперові конверти зі зразками крові ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , чоловічі спортивні штани темно-синього кольору зі слідами РБК які поміщені до сейф-пакету №WAR 1712605, помаранчеву футболку зі слідами РБК, шведку клітчасту синього кольору зі слідами РБК, які поміщені до сейф-пакету № WAR 1712629, шматок килима зі слідами РБК, який поміщено до паперового пакета, металеву кочергу довжиною 47 см, яку поміщено до сейф-пакету № SUD 3018388, один паперовий конверт із змивами з об`єктів №1-3 та витяжкою з об`єкту №1, один паперовий конверт із зразком крові ОСОБА_4 , один паперовий конверт із зразком крові ОСОБА_7 , що передані до кімнати зберігання речових доказів Синельниківського РУП, - знищити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, з урахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ч. 2 ст. 473 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Роз`яснити сторонам, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Крім того, роз`яснити, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Суддя ОСОБА_1