Справа № 165/1242/24
Провадження № 1-кс/165/444/24
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м. Нововолинськ

Слідчий суддя Нововолинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нововолинська клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №00000054 від 06.03.2024 за ч.1 ст.190 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №00000054 від 06.03.2024 за ч.1 ст.190 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначає, що 05.03.2024 в ЧС ВП № 1 м. Нововолинськ з письмовою заявою звернувся громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 05.03.2024 близько 16.00 год. на зупинці громадського транспорту в. м. Нововолинськ по вул. Стуса, 2 н/о, шляхом обману під приводом здійснення телефонного дзвінка, незаконно заволоділа мобільним телефоном марки «Росо F3» заявника, спричинивши останньому матеріальної школи на суму 6100 грн.

По даному факту сектором дізнання відділення поліції №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000054 від 06.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

26.03.2024 слідчим суддею Нововолинського міського суду Волинської області накладено арешт на належний мені мобільний телефон марки «РОСО» моделі «F3», ІМЕН: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який 20.03.2024 протоколом добровільної видачі, було вилучено працівниками поліції та визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні. Вказаною ухвалою суду, було прийнято рішення передати мобільний телефон марки «РОСО» моделі «F3», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 мені на відповідальне зберігання, заборонивши відчужувати та зобов`язавши зберігати у належному стані.

Оскільки в ході досудового розслідування було встановлено, що вище вказаний телефон було знайдено на зупинці громадського транспорту, що виключає факт заволодіння даним предметом шахрайським способом візуально знайомою мені особою, якій я надав телефон для здійснення дзвінка, враховуючи що у даному випадку не вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та подальше здійснення досудового розслідування є недоцільним.

Просить скасувати арешт на вказане майно.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, про причини неявки до суду не повідомив.

Старший дізнавач СД ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, не заперечує щодо задоволення клопотання.

Дослідивши додані до клопотання матеріали, оглянувши матеріали клопотання про накладення арешту на вказане майно, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є видом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

У судовому засіданні встановлено, що СД ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000054 від 06.03.2024 за ч.1 ст.190 КК України.

Встановлено, що 26.03.2024 ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області було накладено арешт на вказане майно.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що матеріалами клопотання доведено, що в подальшому застосуванні арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду від 26.03.2024, а саме: на мобільний телефон марки «РОСО» моделі «F3» імеі 1: НОМЕР_3 , імеі 2: НОМЕР_4 , який було поміщено в спецпакет НПУ № СРІ 1266893, вилучені 20.03.2024 року у ОСОБА_5 в ході добровільної видачі відпала потреба, а тому наявні правові підстави для скасування арешту на вказане майно.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170, 174, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

Клопотання задоволити.

Скасувати арешт, накладений 26.03.2024 ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області на тимчасово вилучене майно, а саме: на мобільний телефон марки «РОСО» моделі «F3» імеі 1: НОМЕР_3 , імеі 2: НОМЕР_4 , який було поміщено в спецпакет НПУ № СРІ 1266893, вилучені 20.03.2024 року у ОСОБА_5 в ході добровільної видачі.

Ухвала в апеляційному порядку не оскаржується.

Слідчий суддя ОСОБА_1