Справа № 308/9106/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 від 14.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, погоджене прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування щодо підозрюваної

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Хуст, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 громадянки України, українку, освіта вища, працюючої на посаді спеціаліста Управління освіти, релігії та у справах національностей виконавчого комітету Хустської міської ради,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу СУ ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 від 14.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, погоджене прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом СУ ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000061 від 09.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за підозрою ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Як вказано у клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Указу Президента України, який затверджений Законом України №2102-IX від 24.02.2022, на території України у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до пункту 20 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05:30 год 24.02.2022, строком на 30 діб, який надалі неодноразово продовжувався та діяв на час вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.

Слідчий зазначає, під час досудового розслідування встановлено, що 30.06.2023 у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на особисте протиправне збагачення шляхом організації незаконного переправлення через державний кордон України, який проходить на території Закарпатської області, громадян України, яким заборонено виїзд за межі території України, сприяння його вчиненню наданням порад, вказівок.

Так, задля реалізації вказаної мети, ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом спрямованим на незаконне збагачення, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь та бажаючи їх настання, усвідомлюючи вимоги законодавства щодо порядку перетинання державного кордону України громадянами України чоловічої статі (військовозобов`язаними), 30 червня 2023 року близько 11 год. 30 хв. в ході особистої зустрічі з громадянином ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_2 , висловила намір, щодо сприяння йому ( ОСОБА_8 ) у незаконному переправленні через державний кордон України, пообіцявши організувати незаконне переправлення через державний кордон України, здійснити керівництво такими діями, сприяти їх вчиненню порадами та вказівками, а також вжити заходів щодо усунення перешкод у перетині державного кордону, за грошову винагороду у розмірі 3000 (три тисячі) доларів США.

Зокрема ОСОБА_4 , запевнила ОСОБА_8 у тому, що може організувати його незаконне переправлення через державний кордон України шляхом виготовлення необхідного пакету документів, а саме виписки з протоколу лікарської консультаційної комісії, висновку про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пресуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, акту встановлення факту здійснення догляду для перетину державного кордону громадянами України, та здійснення в подальшому виїзду через державний кордон України в якості особи, яка супроводжує особу, що потребує догляду, у встановленому пункті пропуску.

Поряд з цим, ОСОБА_8 , не бажаючи бути втягненим у протиправну діяльність та бути притягненим до кримінальної відповідальності, звернувся з відповідною заявою та почав діяти під контролем правоохоронних органів з метою викриття злочинної діяльності ОСОБА_4 ..

Так, 04.08.2023 близько 14.00 год., у ході особистої зустрічі між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , яка відбулася за адресою АДРЕСА_3 , за ініціативою ОСОБА_4 , остання переслідуючи корисливий мотив з метою особистого протиправного збагачення, діючи відповідно до попередньої домовленості з ОСОБА_8 , який діяв під контролем правоохоронних органів, отримала від ОСОБА_8 необхідний пакет документів гр. ОСОБА_9 та яка фактично не являється його родичом, щодо якої було необхідно виготовити виписку з протоколу лікарської консультаційної комісії, висновок про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пресуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі та акт встановлення факту здійснення догляду для перетину державного кордону громадянами України та грошові кошти у розмірі 1300 (тисяча триста) доларів США.

Надалі, ОСОБА_4 , на виконання свого злочинного умислу та раніше досягнутої домовленості із ОСОБА_8 , бажаючи досягнути злочинного результату, з метою особистого протиправного збагачення, 07.11.2023 року перебуваючи в м. Хуст, вул. Карпатської Січі, біля магазину продовольчих товарів АТБ, в ході особистої зустрічі отримала від ОСОБА_8 , який діяв під контролем правоохоронних органів іншу частину раніше обумовлених грошових коштів в розмірі 500 (п`ятсот) доларів США за сприяння ОСОБА_8 , у незаконному перетині державного кордону України, тобто особі призовного віку якій під час дії правового режиму воєнного стану заборонений виїзд за межі України та зазначила, що всі документи для перетину державного кордону виготовлені. Після чого, вказала останньому очікувати її подальших вказівок щодо безпосереднього перетину Державного кордону України.

Згодом, 31.01.2024 близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел щодо організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час особистої зустрічі із ОСОБА_8 , яка відбулася в міському парку м. Хуст, Закарпатської області, передала йому ( ОСОБА_8 ,) пакет документів, а саме Виписку з протоколу лікарської консультаційної комісії від 09.08.2023 року № 61/27, Висновок №61/27 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пресуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 09.08.2023, а також Акт встановлення факту здійснення догляду для перетину державного кордону громадянами України № 6801 від 02.11.2023, після чого пообіцяла допомогти у разі заборони перетину Державного кордону України у встановленому пункті пропуску у разі пред`явлення вказаних документів.

Слідчий зазначає, що таким чином ОСОБА_4 в період з 04.08.2023 по 07.11.2023 реалізовуючи злочинний умисел щодо організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання отримала від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 1800 доларів США за сприяння ОСОБА_8 , у незаконному перетині державного кордону України, тобто вчинила дії, які мають ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинена з корисливих мотивів.

27.05.2024 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Хуст, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 громадянку України, українку, освіта вища, працюючу на посаді спеціаліста Управління освіти, релігії та у справах національностей Хустської міської ради, зі слів раніше не судиму повідомлено про підозру у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, повністю підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, показами свідка ОСОБА_8 , протоколами НСРД, та іншими матеріалами в їх сукупності.

Слідчий зазначає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких і за який їй може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

При обґрунтуванні клопотання слідчий покликається на ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», п. 6 ч. 1 ст. 8, ч. 6 ст. 2, ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п. 9 ч. 2 ст. 131, ч. 3 ст. 132 КПК України

У клопотанні зазначено, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий зазначає, що з метою запобігання вчинити підозрюваною ОСОБА_4 , будь-якої з вищеописаних дій, виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а саме обрання їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

Крім цього, у клопотанні вказано на те, що за допомогою застосування до ОСОБА_4 заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого нею кримінального правопорушення.

Слідчий зазначає, що орган досудового розслідування вважає, що є обґрунтовані підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки із вищеперерахованих обставин інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти вищеописаним ризикам та забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Керуючись вимогами ст.ст. 36, 40, 131, 132, 176-178, 182, 183, 184 та 194 КПК України, слідчий просить: застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Хуст, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 громадянки України, українку, освіта вища, працюючої на посаді спеціаліста Управління освіти, релігії та у справах національностей Хустської міської ради, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, просив врахувати обставини вчинення кримінального правопорушення, те що в країні діє воєнний стан. Вважає, що наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України, на які слідчим вказаного у клопотанні. Зазначив, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави унеможливить запобігання ризикам, вказаним у клопотанні.

Захисник підозрюваної просила слідчого суддю обрати відносно підозрюваної альтернативний запобіжний захід непов`язаний із триманням під вартою, у виді особистого зобов`язання. Вважає що відстуні підстави для обрання найтяжчого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вказує що ризики зазначенні слідчим відсутні, ОСОБА_4 навіть з часу проведення обшуку в березні цього року, знаючи про наявність даного кримінального провадження не залишала місце свого проживання, на всі виклики слідчого з`являється, дає визнавальні покази.

Підозрювана підтримала позицію захисника.

Слідчий суддя заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання доходить до наступного висновку:

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом СУ ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000061 від 09.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за підозрою ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

27.05.2024 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Хуст, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 громадянку України, українку, освіта вища, працюючу на посаді спеціаліста Управління освіти, релігії та у справах національностей Хустської міської ради, раніше не судиму повідомлено про підозру у вчиненні нею правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, повністю підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, показами свідка ОСОБА_8 , протоколами НСРД, та іншими матеріалами в їх сукупності.

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених доказах, є достатньою для висновку про причетність підозрюваної до вищевказаного злочину. При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Слідчий суддя констатує, що питання про належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, для підтвердження винуватості особи підозрюваної у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, вирішується судом безпосередньо під час розгляду кримінального провадження. Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування слідчим суддею суду першої інстанції перевірці не підлягають.

Як вбачається з матеріалів, наданих слідчим на обґрунтування клопотання, зазначені у ньому обставини підозри мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних.

Слідчий суддя вважає що матеріалами клопотання також не доведено наявність ризику того, що підозрювана, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, таких доказів прокурором не надано в судовому засіданні та неконкретизована, яким саме іншим чином.

Разом з тим, при розгляді клопотання слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором доведено наявність ризику того, що ОСОБА_4 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому слідчий суддя врахує, що злочин, який інкримінується останній є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі від семи до дев`яти років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваної переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Тобто підозрювана, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, а також переховуватись на території України.

Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. При цьому тяжкість покарання слідчий суддя оцінює в сукупності з іншими факторами, які можуть підтвердити ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, зокрема, що підозрюваний не має офіційного місця роботи та постійного джерела доходу. Вказане дає підстави вважати, що підозрюваний з метою уникнення покарання за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення може безперешкодно залишити місце свого проживання та переховуватись від органів досудового розслідування та суду не лише на території інших країн, а й на території України. Відтак слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду є досить вірогідним та доведеним стороною обвинувачення.

Таким чином, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваній, слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання її винуватою у його вчиненні (тяжкий злочин), за які може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, слідчий суддя також враховує, що їй 27.05.2024 повідомлено про підозру, тобто є підстави вважати, що вона, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, що може унеможливити повноту, всебічність при розслідуванні даного кримінального провадження, та враховуючи, що свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Щодо ризику вчинення підозрюваною іншого кримінального правопорушення чи продовження нею кримінального правопорушення, у якому вона підозрюється, то слідчий суддя вважає, що існування такого ризику матеріалами клопотання також доведено.

Зокрема слідчий суддя враховує, що в межах проведеного обшуку 04.03.2024 року за місцем проживання ОСОБА_4 було вилучено ряд документів, зокрема медичної документації, копії паспортів, виписки з протоколів ЛКК на інших фізичних осіб, причетність до даного кримінального провадження, яких на даний час може встановлюватись органами досудового слідства. При цьому в межах проведеного обшуку 04.03.2024 року за місцем проживання ОСОБА_4 було вилучено паперові конверти в яких виявлено різні суми грошових коштів.

Стаття 183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий суддя звертає увагу на спосіб вчинення кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретних осіб, а і для суспільства в цілому, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. При цьому слід вказати на те, що на території всієї території України діє воєнний стан (Закон України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні") та оголошено загальну мобілізацію (УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ №69/2022).

Крім цього, за допомогою застосування до підозрюваної, заходу забезпечення кримінального провадження - запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення в якому вона підозрюється.

Таким чином, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, дає підстави для обрання стосовно неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При розгляді клопотання, слідчий суддя також враховує особу підозрюваної зокрема те, що ОСОБА_4 , офіційно працює, раніше не судима, має постійне місце проживання, заміжня.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 183 КПК України суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених названим Кодексом. Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків; розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

При цьому, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, що узгоджується з роз`ясненнями викладеними у листі ВССУ 04.04.2013 № 511-550/0/4-13, а саме: «Слідчому судді необхідно враховувати майновий стан підозрюваного, обвинуваченого та не допускати встановлення такого розміру застави як альтернативи триманню під вартою, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.»

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення суду від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених цим Кодексом, виходить з вимог ч. 5 ст. 182 КПК України, і вважає, що розмір застави, враховуючи її майновий стан, яка вказувала в межах судового розгляду про отримання заробітної плати за основним місцем роботи, її чоловік офіційне не працює, працює неофіційно на будівельних роботах, обставини вчинення кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_4 , враховуючи, що підозрювана дає визнавальні покази на даному етапі досудового розслідування, відсутність доводів сторони обвинувачення щодо визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, та який є помірним для неї, передбачений цим Кодексом, - становить 35 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

При цьому, слід зазначити, що з огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, що інкримінується ОСОБА_4 , особу підозрюваної, наявні ризики, слідчий суддя вважає, що застава у 35 розмірів прожиткових мінімумів, не є непомірною для неї.

Відповідно до ч.7 ст. 182 КПК України підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; - повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та особами, які мають причетність до даного кримінального провадження; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 від 14.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, погоджене прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Хуст, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 громадянки України, українку, освіта вища, працюючої на посаді спеціаліста Управління освіти, релігії та у справах національностей виконавчого комітету Хустської міської ради, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесяти) днів, а саме до 19.07.2024, включно.

Визначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_4 , покладених на неї обов`язків передбачених КПК України, в розмірі тридцяти п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 105 980 (сто п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят) гривень.

Роз`яснити, що підозрювана ОСОБА_4 , або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та особами, які мають причетність до даного кримінального провадження; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до неї, може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1