Номер провадження: 11-кп/813/1278/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Суворівського районного суду м. Одеси від 05.02.2024 у кримінальному провадженні №0001707, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.12.2023 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . уродженця м. Херсон, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого. офіційно не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Оскаржуваним вироком суду першої інстанції затверджено угоду про визнання винуватості від 20.12.2023 року, укладену між прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_8 .

ОСОБА_8 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 (один) рік та покладено на нього обов`язки відповідно до п.п. 1, 2 ст. 76 КК України.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому не обиралась.

Знято арешт з речового доказу по провадженню, а саме ножа, який відповідно до квитанції №000413 зберігається у камері схову при ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області - який в подальшому необхідно знищити.

Вироком також вирішено питання щодо процесуальних витрат.

Зазначеним вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винним у тому, що він у невстановлений час та у невстановленому місці, з метою мати в особистому володінні для подальшого носіння, зберігання та використання у власних цілях, з метою самозахисту, достовірно усвідомлюючи про відсутність у нього передбаченого Законом дозволу у порушення вказаних вимог, незаконно придбав ніж який відноситься до категорії контактної короткоклинкової холодної зброї колючої дії, який в подальшому став зберігати при собі без передбаченого законом дозволу.

Надалі, 14.11.2023, ОСОБА_8 достовірно усвідомлюючи, що порушує правила придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання холодної зброї, умисно переніс зазначений ніж, який відноситься до категорії контактної короткоклинкової холодної зброї колючої дії до будинку АДРЕСА_2 . де в період часу з 12:49 до 12:56, співробітниками поліції проведено огляд місця події, а саме ділянки місцевості, що розташована біля будинку АДРЕСА_2 . під час якого у ОСОБА_8 виявлено та вилучено ніж, що відноситься до контактної короткоклинкової холодної зброї колючої дії, який останній носив без передбаченого законом дозволу.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із вироком районного суду в частині вирішення питання долі речового доказу заступник керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що вирок в цій частині підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Доводи обґрунтовує тим, що ніж є безпосередньо предметом кримінального правопорушення, та згідно положень ст. 96-2 КК України підлягає спеціальній конфіскації.

Просить вирок скасувати в частині вирішення питання долі речового доказу та ухвалити в цій частині новий вирок, яким застосувати спеціальну конфіскацію на підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, ч. 9 ст. 100 КПК України, конфіскувавши у власність держави (для потреб Збройних сил України) контактну коротко-клинкову зброю колючої дії - ніж.

Позиції учасників судового розгляду.

Заслухавши: суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги. апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У апеляційній скарзі прокурора не оспорюються фактичні обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 кримінального правопорушення, встановлених судом першої інстанції та доведеність вини у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, у зв`язку з чим апеляційний суд не переглядає вирок у цій частині.

Щодо доводів прокурора з приводу вирішення питання долі речового доказу, то колегія суддів дійшла такого висновку.

Питання вирішення долі речових доказів у кримінальному провадженні регламентоване ст. 100 КПК України.

Згідно з п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.

Відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Згідно ч. 2 цієї ж статті спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.

Статтею 96-2 кримінального закону регламентовані випадки застосування спеціальної конфіскації. Згідно з п. 3 ч. 1 цієї ж статті спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.

Колегією суддів встановлено, що у межах досудового розслідування проведено експертне дослідження - судову експертизу зброї, за результатами якої експертом Одеського НДЕКЦ МВС України складений висновок від 29.11.2023 №CE-19/116-23/20909-Х3.

Дослідженням експертизи установлено, що конструктивні особливості, матеріали виготовлення, якість і характер обробки поверхонь деталей досліджуваного ножа та їх з`єднання, наявність маркувальних позначень на його поверхні та їх змісту, є достатніми для висновку про те, що наданий ніж іноземного виробництва, є контактною коротко-клинковою холодною зброєю колючої дії, виготовлений промисловим способом.

Вищевказана холодна зброя, згідно фактичних обставин кримінального провадження, є безпосередньо предметом кримінального правопорушення, та згідно положень ст. 96-2 КК України підлягає спеціальній конфіскації.

Зважаючи на технічні характеристики ножа, який здатен до неодноразового застосування для ураження цілей шляхом нанесення колючих ушкоджень, є достатньо міцним і пружним та відповідає вимогам технічної забезпеченості, апеляційний суд приходить до висновку, що вказана холодна зброя може бути конфіскована у дохід держави та використана для потреб Збройних сил України.

Таким чином аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовільнити, а вирок щодо ОСОБА_8 змінити в частині вирішення питання щодо долі речового доказу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 задовільнити.

Вирок Суворівського районного суду м. Одеси від 05.02.2024 у кримінальному провадженні №0001707, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.12.2023, яким ОСОБА_8 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України змінити в частині вирішення питання щодо долі речового доказу.

Речовий доказ, а саме контактну коротко-клинкову зброю колючої дії ніж конфіскувати у власність держави (для потреб Збройних сил України).

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4