В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.05.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002433 від 25.08.2019 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Рокитне Рокитнянського району Київської області, громадянина України, розлученого, має на утриманні неповновнолітніх дітей: сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працює ЖК ВП «Фурсівське» слюсарем-сантехніком, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 1) Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 15.06.2018 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн; 2) 01.07.2022 року Обухівським районним судом Київської області за ч. 1, 3 ст. 191 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язні з матеріальною відповідальністю на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки; 3) 18.01.2023 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1,2 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язні з матеріальною відповідальністю на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 152 КК України та

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Біла Церква, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , не одружений, не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 152 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив злочини, передбачені ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 152 КК України за наступних обставин.

24.08.2019 близько 03 години 00 хвилин, на зупинці громадського транспорту по бульвару Олександрійський в м. Біла Церква Київської області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 помітили ОСОБА_10 , яка знаходилася на зупинці в стані алкогольного сп?яніння. В цей час в ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник умисел на позбавлення волі ОСОБА_11 з метою спільного вчинення насильницьких дій над останньою. Реалізовуючи свій умисел, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , підійшли до ОСОБА_11 та під приводом допомогти їй дістатися до свого місця проживання запропонували сісти до салону автомобіля, на якому вони пересувалися. На що ОСОБА_11 не будучи достовірно обізнаною в дійсних намірах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 погодилася та сіла до салону автомобіля, на якому вказані особи дісталися до будинку АДРЕСА_4 . Зважаючи, що ОСОБА_11 зрозуміла факт введення її в оману ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , то відмовилася знаходитися поряд з вказаними особами, почала чинити фізичний опір та кликала на допомогу. 3 метою подолати опір ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 почали наносити удари руками в обличчя та по тілу ОСОБА_12 , чим заподіяли останній фізичних страждань. Після подолання фізичного опору ОСОБА_11 , ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , всупереч волі та бажання ОСОБА_12 відвели її до квартири АДРЕСА_5 , де позбавили останню волі та можливості пересування, а також вільно вибирати місце свого знаходження, із застосуванням фізичного примусу, який виражався в нанесенні ударів по тілу, утримували ОСОБА_11 в приміщенні вказаної квартири, протягом тривалого часу, тобто до 07 години 24.08.2019 де по черзі вчиняли дії сексуального характеру, пов?язані із вагінальним та оральним проникненням в тіло потерпілої ОСОБА_11 з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи.

Крім цього, 24.08.2019 близько 3 години 05 хвилин, перебуваючи на зупинці громадського транспорту по бульвару Олександрійський в м. Біла Церква Київської області, у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник умисел на незаконне заволодіння майном ОСОБА_11 .. Діючи умисно, за попередньою змовою між собою, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном, з метою вчинення нападу на потерпілу ОСОБА_10 , ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 , перед тим як посадити потерпілу до автомобіля таксі, яке викликав ОСОБА_5 , із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, що виражалося у спричиненні ОСОБА_5 та ОСОБА_4 численних ударів по різних частинах тіла потерпілої ОСОБА_11 , внаслідок чого спричинили останній тілесні ушкодження у вигляді перелому 11 ребра справа, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров?я. Після того, як потерпіла перестала чинити опір, ОСОБА_5 вирвав сумку з рук ОСОБА_12 , з якої дістав гаманець, з якого дістав грошові кошти в сумі 1000 грн., а також дістав з сумки мобільний телефон марки «Huawei» модель «P20 Lite» вартістю 2275 грн., а ОСОБА_4 утримував потерпілу біля автомобіля таксі, чим спричинили потерпілій ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 3 тис. 275 грн. Сумка та гаманець для потерпілої матеріальної цінності не представляють. Викраденим майном, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розпорядились на власний розсуд.

Також, 24.08.2019 в період часу з 03 години 20 хвилин до 07 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , діючи спільно за попередньою змовою з ОСОБА_5 , за місцем проживання останнього: за адресою: АДРЕСА_3 позбавивши волі потерпілу ОСОБА_10 та утримуючи останню в приміщенні вказаної квартири, подавили волю ОСОБА_11 до супротиву шляхом застосуванням фізичного примусу, який виражався в нанесенні численних ударів по тілу потерпілої, по черзі умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажання їх настання, вчиняли дії сексуального характеру, пов?язані із вагінальним та оральним проникненням в тіло потерпілої ОСОБА_11 з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої ОСОБА_13 .

ОСОБА_5 вчинив злочини, передбачені ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 152 КК України за наступних обставин.

24.08.2019 близько 03 години 00 хвилин, на зупинці громадського транспорту по бульвару Олександрійський в м. Біла Церква Київської області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 помітили ОСОБА_10 , яка знаходилася на зупинці в стані алкогольного сп?яніння. В цей час в ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник умисел на позбавлення волі ОСОБА_11 з метою спільного вчинення насильницьких дій над останньою. Реалізовуючи свій умисел, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , підійшли до ОСОБА_11 та під приводом допомогти їй дістатися до свого місця проживання запропонували сісти до салону автомобіля, на якому вони пересувалися. На що ОСОБА_11 не будучи достовірно обізнаною в дійсних намірах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 погодилася та сіла до салону автомобіля, на якому вказані особи дісталися до будинку АДРЕСА_4 . Зважаючи, що ОСОБА_11 зрозуміла факт введення її в оману ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , то відмовилася знаходитися поряд з вказаними особами, почала чинити фізичний опір та кликала на допомогу. 3 метою подолати опір ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 почали наносити удари руками в обличчя та по тілу ОСОБА_12 , чим заподіяли останній фізичних страждань. Після подолання фізичного опору ОСОБА_11 , ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , всупереч волі та бажання ОСОБА_12 відвели її до квартири АДРЕСА_5 , де позбавили останню волі та можливості пересування, а також вільно вибирати місце свого знаходження, із застосуванням фізичного примусу, який виражався в нанесенні ударів по тілу, утримували ОСОБА_11 в приміщенні вказаної квартири, протягом тривалого часу, тобто до 07 години 24.08.2019 де по черзі вчиняли дії сексуального характеру, пов?язані із вагінальним та оральним проникненням в тіло потерпілої ОСОБА_11 з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи.

Крім цього, 24.08.2019 близько 3 години 05 хвилин, перебуваючи на зупинці громадського транспорту по бульвару Олександрійський в м. Біла Церква Київської області, у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник умисел на незаконне заволодіння майном ОСОБА_11 . Діючи умисно, за попередньою змовою між собою, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном, з метою вчинення нападу на потерпілу ОСОБА_10 , ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 , перед тим як посадити потерпілу до автомобіля таксі, яке викликав ОСОБА_5 , із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, що виражалося у спричиненні ОСОБА_5 та ОСОБА_4 численних ударів по різних частинах тіла потерпілої ОСОБА_11 , внаслідок чого спричинили останній тілесні ушкодження у вигляді перелому 11 ребра справа, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров?я. Після того, як потерпіла перестала чинити опір, ОСОБА_5 вирвав сумку з рук ОСОБА_12 , з якої дістав гаманець, з якого дістав грошові кошти в сумі 1000 грн., а також дістав з сумки мобільний телефон марки «Huawei» модель «P20 Lite» вартістю 2275 грн., а ОСОБА_4 утримував потерпілу біля автомобіля таксі, чим спричинили потерпілій ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 3 тис. 275 грн. Сумка та гаманець для потерпілої матеріальної цінності не представляють. Викраденим майном, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розпорядились на власний розсуд.

Також, 24.08.2019 в період часу з 03 години 20 хвилин до 07 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , діючи спільно за попередньою змовою з ОСОБА_5 , за місцем проживання останнього: за адресою: АДРЕСА_3 позбавивши волі потерпілу ОСОБА_10 та утримуючи останню в приміщенні вказаної квартири, подавили волю ОСОБА_11 до супротиву шляхом застосуванням фізичного примусу, який виражався в нанесенні численних ударів по тілу потерпілої, по черзі умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажання їх настання, вчиняли дії сексуального характеру, пов?язані із вагінальним та оральним проникненням в тіло потерпілої ОСОБА_11 з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої ОСОБА_13 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 152 КК України не визнав та суду показав наступне. ОСОБА_14 він знає давно, разом кумували, ходили в одну школу. 23.08.2019 року вони разом із ОСОБА_15 були в ОСОБА_16 , в нього народилася двійня. Там випили 0,5 літра горілки на трьох і вдвох з Саганцем пішли в центр. На той час він ( ОСОБА_5 ) працював в м. Чорноморськ. Вони з ОСОБА_17 пішли в кафе «Кароліна» десь після опівночі, там замовили 250 грамів горілки. Коли ОСОБА_18 виходив на перекур на вулицю, то познайомився з ОСОБА_19 , вони пили з нею вино. ОСОБА_19 була в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_18 мав переночувати тієї ночі в нього, бо до ОСОБА_17 приїхала теща. Він ( ОСОБА_5 ) сказав, що в нього вдома є вино і запропонував ОСОБА_17 і ОСОБА_19 поїхати до нього додому. Зазначив, що в кафе «Кароліна» вони були до 3-4 годин ранку. Він викликав таксі, приїхав таксист, довіз їх до його місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 , за таксі він заплатив 40 грн. Вказував, що це двокімнатна квартира, на той час він проживав зі своєю бабусею похилого віку, яка була лежача. Коли вони зайшли в квартиру, то бабуся була в спальній кімнаті, при свідомості. Вони з ОСОБА_17 і ОСОБА_19 сіли пити вино, яке він привіз з м. Одеси, біля телевізора. Потім о 09 годині ранку він пішов в магазин «Поляна» і купив «чекушку» горілки, яку вони продовжили розпивати. Потім ОСОБА_18 десь пішов і він ( ОСОБА_5 ) запропонував ОСОБА_19 вступити в статеві відносини. Він ( ОСОБА_5 ) роздягав ОСОБА_19 , її речі склав на столі біля дивину. Статевий акт в них відбувся добровільно, приблизно о 13-14 годині дня. Статевий акт відбувався як природним способом, так і оральним. Статевий акт тривав 15-20 хвилин. Під час статевого акту прийшов ОСОБА_18 , взяв його ( ОСОБА_5 ) планшет і почав їх з ОСОБА_19 фотографувати. Оглянувши фото, які містяться в т. 1, а.с. 213-215, ОСОБА_5 зазначив, що це вони з ОСОБА_19 . Вказав, що після статевого акту вони з ОСОБА_19 лягли спати в залі на дивані, ОСОБА_19 лягла під стінку, він біля неї. Прокинувся він на наступний день, 25 серпня, вдома в нього вже нікого не було. Про те, що ОСОБА_18 здав до ломбарду телефон ОСОБА_19 він не знав. Стверджував, що при ньому ніхто, крім нього, не вступав з ОСОБА_19 у статеві відносини. ОСОБА_19 ніхто не бив та остання могла в будь-який час вийти з квартири. Зазначив, що йому не зрозуміло з яких підстав ОСОБА_19 дала покази, що він і ОСОБА_18 її зґвалтували.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 152 КК України не визнав та дав наступні показання. 23 серпня 2019 року він з ОСОБА_20 були у Скринька ОСОБА_21 , вжили на трьох 0,5 літра горілки. Коли пішли з ОСОБА_20 від Скринька, то було вже темно, прийшли в кафе « ОСОБА_22 » з ОСОБА_5 , були там до 24 серпня до 3-4 годин ранку. Цього дня він мав ночувати у ОСОБА_20 , оскільки до нього приїхала теща. З кафе він виходив на вулицю на перекур, де зустрів ОСОБА_23 , яка плакала, познайомилися, розговорилися. Вони вдвох випили вина. Потім викликали таксі і поїхали до Костини на АДРЕСА_6 чи 47. Квартира знаходиться на 4 поверсі. Зайшли до квартири о 3-4 годині ранку, вже почало світати. Першим до квартири зайшов ОСОБА_20 , потім ОСОБА_19 , потім він. В квартирі була бабуся ОСОБА_20 років 80, вони втрьох зайшли до неї, поцікавилися що їй потрібно. ОСОБА_24 спілкувалася з ОСОБА_19 , про що він не знає. Вони пили втрьох червоне вино біля телевізора, випили більше літра на трьох, десь 1200-1300 грамів. Пили вино декілька годин, курили. О 09 ранку відкрився магазин і ОСОБА_20 взяв 250 грамів горілки, його не було 5 хвилин. Ще годину вони розпивали горілку. Потім він пішов до залізничного вокзалу зустрітися з Скриньком з приводу працевлаштування. Це десь за 300 метів від будинку Костини. Не зустрів Скринька, почекав 10-15 хвилин і пішов до ОСОБА_20 додому. Вказував, що коли прийшов, відчинив двері ключем, то побачив, що ОСОБА_20 з ОСОБА_19 вступили у статевий акт в кількох позах. Він взяв планшет ОСОБА_20 , щоб зателефонувати Скриньку ОСОБА_25 , але почав фотографувати ОСОБА_20 і ОСОБА_19 . Фотографував їх не довго, хвилини 2-3, фотографував їх під час природного і орального статевого акту. Відстань до ОСОБА_20 і Погорєлової була 1-1,5 метри. ОСОБА_19 не заперечувала проти того, що він фотографував. Після цього зателефонував ОСОБА_25 і він пішов з ним на зустріч близько 11 години. Вони з ОСОБА_25 зустрілися біля залізничного вокзалу, розмовляли, пили пиво, курили. Через 15 хвилин пішли до під`їзду ОСОБА_20 , щоб присісти на лавочці. Близько 12 години з під`їзду ОСОБА_20 вийшла ОСОБА_19 , яка була одягнена в речі, здається, сестри ОСОБА_20 . Речі ОСОБА_19 забруднилися, оскільки вона була в стані алкогольного сп`яніння, відбулося сечевипускання і ще ОСОБА_19 блювала. Це було коли вони ще пили вино. Тому вони з ОСОБА_20 випрали її речі. Чому ОСОБА_19 одягла чужі речі йому невідомо, адже її речі вже висохли, вони сушили речі у ванній кімнаті, потім на дверях в кімнаті. Коли він ( ОСОБА_4 ) піднявся до квартири, то ОСОБА_19 вже не було, ОСОБА_20 спав на дивані роздягнутий. Він забрав мобільний телефон ОСОБА_19 , що лежав на бильці ліжка, потім здав його до ломбарду того ж дня. Показав, що ОСОБА_19 не потребувала коштів, була гарно одягнена, в золотих прикрасах. Вказував, що не вступав з ОСОБА_19 у статеві відносини, тілесні ушкодження їй ніхто не наносив, чому вона його оговорила йому невідомо.

Незважаючи на невизнання обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 своєї винуватості у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 152 КК України, їх винуватість у вчинені зазначених злочинів підтверджується дослідженими судом доказами, зокрема:

= показаннями потерпілої ОСОБА_11 про те, що 22 числа 2019 року, місяць вона не пам`ятає, в п`ятницю вони з сестрою ОСОБА_26 і подругою ОСОБА_27 зустрілися о 20 годині пішли в кафе «Фламінго». Був День незалежності України. Вона познайомилася з чоловіком на ім`я ОСОБА_28 . Кафе «Фламінго» працювало до 24 години. ОСОБА_28 після закриття запропонував піти до іншого кафе по вул. Гординського. Там вони також відпочивала. Вказала, що була п`яна. Залишилася одна, номера телефону таксі в неї не було, вона вирішила піти пішки. Біля неї з`явилися два чоловіки, запитали куди вона йде, вона відповіла що не має номеру таксі. ОСОБА_29 чоловік забрав в неї сумочку і почав її запихувати в таксі жовтого кольору. Чоловіки сіли поруч. Їхали хвилин 10-15. По дорозі вона просила таксиста їй допомогти, на що останній не реагував. Вони приїхали до багатоповерхового будинку, чоловіки потягли її додому. Вона була налякана. ОСОБА_30 її до квартири, по дорозі до квартири били її по ребрах і по голові. Зламали їй ребра, ґвалтували її. Чоловіки сказали, що в іншій кімнаті бабуся-інвалід, якщо вона її потривожить, то вони її ( ОСОБА_11 ) вб`ють. Вказувала, що вона втрачала свідомість і приходила до тями. Потім їй принесли спиртне, вона випила 1-2 чарки і ці чоловіки її знову ґвалтували. Так було, як їй здалося, безкінечно. Потім вона пішла в кімнату до бабусі, просила її викликати поліцію. Бабуся сказала, щоб вона ( ОСОБА_11 ) слухалася цих чоловіків. Вона пішла до кімнати, її ґвалтували далі. Один з чоловіків десь пішов, інший заснув. Її речі ці чоловіки забрали. Вона вдяглася в речі одного з чоловіків, двері були відчинені. Вже був день, вона вийшла з будинку, сіла на лавочку. Попросила жінку з коляскою викликати їй таксі. Вдома були її діти. Вона сказала сину, щоб виніс гроші за таксі. Зателефонувала в поліцію, почалося розслідування. Вказувала, що її ґвалтували як природним шляхом генітально, так і неприродним шляхом, орально. Власник цієї квартири, куди її привели, зґвалтував її один раз природним шляхом. Більше не ґвалтував, інший чоловік ґвалтував весь час. Впізнала в обвинувачених чоловіків, про яких вона зазначила вище, які незаконно її утримували, ґвалтували та забрали її речі. Вказала на обвинуваченого ОСОБА_20 як на господаря квартири, зазначила, що ОСОБА_18 не господар квартири;

= показаннями свідка ОСОБА_31 , який суду показав, що з тієї події минуло чотири роки. Це було в 2019 році, він працював таксистом в службі «705» на автомобілі «Форд Сієрра», д.н.з. НОМЕР_1 . Йому прийшло замовлення по маршруту від готеля «Київ» на вул. Гончара. Коли він приїхав, то було два хлопці і дівчина, всі були в стані алкогольного сп`яніння. Вони сіли в автомобіль, хлопці допомогли жінці сісти в автомобіль. По дорозі жінці удари не наносили, вона ніби ще десь хотіла поїхати в кафе. Коли приїхали, то хлопці розрахувалися і він поїхав. Хто де сидів і хто саме розраховувався він не пам`ятає. Жінка ніби як трохи спала, практично мовчала. Коли вийшли, то вони ще втрьох перекурили біля під`їзду.

Крім показань потерпілої ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_31 , вина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 152 КК України підтведжується письмовими доказами, дослідженими судом, а саме:

= заявою ОСОБА_11 від 25.08.2019 року, якою вона просить притягнути до кримінальної відповідальності двох невідомих їй осіб, які в період з 23.08.2019 року по 24.08.2019 року незаконно позбавили її волі та утримували її насильно протягом тривалого часу в невідомому приміщенні (т.1, а.с. 171);

= заявою ОСОБА_11 від 25.08.2019 року, якою вона просить притягнути до кримінальної відповідальності двох невідомих їй осіб, які в період з 23.08.2019 року по 24.08.2019 року вступили насильно в статеві зносини проти її волі, внаслідок чого їй завдано значної шкоди (т.1, а.с. 172);

= вимогою про судимість ОСОБА_11 , з якої вбачається, що остання не судима (т.1, а.с. 173);

= копією довідки від 27.08.2019 року, виданої ОСОБА_11 про те, що остання 25.08.2019 року звернулася до травматолічного пункту та був встановлений діагноз: 3 переломи XI ребра праворуч, струс головного мозку, гематоми голови, тулуба, кінцівок (т.1, а.с. 174);

= копією паспорта ОСОБА_11 (т.1, а.с. 174, 175);

= протоколом затримання ОСОБА_4 , відповідно до якого ОСОБА_4 був затриманий 26.08.2019 року о 00 годин 15 хвилин (час фактичного затримання) в присутності захисника ОСОБА_32 в порядку ст. 208 КПК України (т.1, а.с. 176-178);

= протоколом затримання ОСОБА_5 , відповідно до якого ОСОБА_5 був затриманий 26.08.2019 року о 01 годині 30 хвилин (час фактичного затримання) в присутності захисника ОСОБА_33 в порядку ст. 208 КПК України (т.1, а.с. 186-189);

= заявою ОСОБА_11 від 25.08.2019 року, якою остання не заперечує проти того, щоб працівники поліції провели огляд її квартири АДРЕСА_7 (т.1, а.с. 192);

= протоколом огляду місця події від 25.08.2019 року з додатком фототаблицею, проведеного в присутності понятих ОСОБА_34 та ОСОБА_35 , відповідно до якого оглядом місця події являється приміщення квартири АДРЕСА_7 . Вхід до квартири здійснюється через одностворчаті дерев`яні двері. При вході до коридору квартири з лівої сторони знаходиться прохід до кімнати кухні. Проходячи прямо до кімнати кухні з лівої сторони від дверей входу до кухні знаходиться непрозорий поліетиленовий пакет з написом «Maria Moro», всередині якого знаходяться джинсові штани синього кольору та чоловіча майка чорного кольору, які вилучені. (т.1, а.с. 193-197);

= протоколом огляду предметів від 26.08.2019 року з додатком фототаблицею, відповідно до якого в приміщенні службового кабінету № 47 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області слідчим СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_36 оглянуто непрозорий поліетиленовий пакет з написом «Maria Moro», який має прямокутну форму та два прорізи ручки, з лицевої та тильної сторони. Пакет середнього розміру довжиною близько 30 см, висотою 40 см та шириною 10 см. В пакеті містяться речі: джинсові штани синього кольору та чоловіча майка чорного кольору (т.1, а.с. 198, 199);

= ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.08.2019 року, відповідно до якої до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою (т.1, а.с. 200);

= копією ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.08.2019 року, відповідно до якої до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою (т.1, а.с. 201);

= заявою ОСОБА_5 від 26.08.2019 року, якою він просить долучити до матеріалів кримінального провадження чоловічу футболку темного кольору, шорти сірого кльору, тапочки сірого кольору, мобільний телефон «Нокія» ІМЕІ НОМЕР_2 та планшетний мобільний пристрій «АСУС» ІМЕІ НОМЕР_3 ІМЕІ2 НОМЕР_4 , джинсові штани світлого кольору (т.1, а.с. 202);

= розпискою ОСОБА_5 від 28.08.2019 року про те, що він отримав від слідчого чоловічу футболку темного кольору, шорти сірого кольору, мобільний телефон «Нокія» ІМЕІ НОМЕР_2 та планшетний мобільний пристрій «АСУС» ІМЕІ НОМЕР_3 ІМЕІ2 НОМЕР_4 , джинси світлого кольору (т.1, а.с. 203);

= заявою ОСОБА_4 від 26.08.2019 року, якою він просить долучити до матеріалів кримінального провадження жіночі штани, в`язану жіночу блузку, шкіряний ремінь, дві наволочки, простинь та мобільний телефон NOMI IMEI1: НОМЕР_5 IMEI2: НОМЕР_6 (т.1, а.с. 204);

= розпискою ОСОБА_4 від 28.08.2019 року про те, що він отримав від слідчого жіночі штани, в`язану жіночу блузку, шкіряний ремінь, дві наволочки, простинь та мобільний телефон NOMI IMEI 1: НОМЕР_5 IMEI 2: НОМЕР_6 (т.1, а.с. 205);

= постановою про визнання речових доказів від 28.08.2019 року, якою чоловічу футболку темного кольору, чоловічі шорти сірого кольору, чоловічі капці сірого кольору, мобільний телефон марки Nomi IMEI 1: НОМЕР_7 , IMEI 2: НОМЕР_5 , жіночі штани рожевого кольору, в`язана жіноча блуза білого кольору, шкіряний ремінь рожевого кольору, дві наволочки та простинь, мобільний телефон марки Nokia IMEI: НОМЕР_8 , планшетний мобільний пристрій марки «ASUS» ІМЕІ: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , джинсові штани світлого кольору, які передані на відповідальне зберігання до камери схову Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області (т.1, а.с. 206, 207);

= протоколом огляду предмета від 28.08.2019 року з фототаблицею до нього, яким в службовому кабінеті № 47 Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області проведено огляд планшетного мобільного пристрою марки «ASUS» ІМЕІ: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 . Оглядом було встановлено, що при вході до вкладки «Галерея» виявлено три електронних фотоальбоми: «Камера», «Screenshots» та «Viber Images». При вході до вкладинки фотоальбому «Камера» виявлено каталог цифрових фотографій, на яких зображена оголена жінка, схожа на ОСОБА_11 та оголеного чоловіка, схожого на ОСОБА_5 (т.1, а.с. 208-216);

= висновком експертного обстеження № 123 від 10.09.2019 року, відповідно до підсумків якого: 1. При судово-медичному обстеженні гр. ОСОБА_11 знайдені наступні ушкодження: перелом 11 ребра справа; синці на голові, тулубі та кінцівках; садна на носі, на нижній губі, на правому ліктьовому суглобі, на обох колінних суглобах; крововиливи на губах. 2. Ушкоджень в області зовнішніх статевих органах не виявлено. 3. Описані ушкодження заподіяні тупими предметами можливо в строк та при обставинах, указаних обстежуваною. 4. Перелом 11 ребра справа відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так як для повного зрощення перелому необхіднио тривалий строк більш, ніж 3 тижні. Всі інші ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (т.1, а.с. 217, 218);

= висновком експерта № 490/д від 04.10.2019 року, відповідно до підсумків якого: 1. При судово-медичному обстеженні гр. ОСОБА_11 , 27.08.2019 року знайдені наступні ушкодження: перелом 11 ребра справа; синці на голові, тулубі та кінцівках; садна на носі, на нижній губі, на правому ліктьовому суглобі, на обох колінних суглобах; крововиливи на губах. 2. Ушкоджень в області зовнішніх статевих органах не виявлено. 3. Описані ушкодження заподіяні тупими предметами можливо в строк та при обставинах, указаних обстежуваною. 4. Перелом 11 ребра справа відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так як для повного зрощення перелому необхідно тривалий строк більш, ніж 3 тижні. Всі інші ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. 5. Локалізація та характер ушкоджень дають змогу вважати, що вони могли виникнути від ударів руками та ногами. 6. Локалізація та характер ушкоджень дають змогу вважати, що мало бути не менш, ніж двадцять п`ять точок прикладення сили. 7. Синці на передньо-внутрішній поверхні обох стегон могли утворитися в результаті розведення ніг руками іншої особи (т.1, а.с. 219, 220);

= ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.09.2019 року про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт (т.1, а.с. 221-223);

= ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.09.2019 року про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт (т.1, а.с. 224-226);

= розпискою ОСОБА_37 від 26.09.2019 року, відповідно до якої остання отримала від слідчого паспорт СМ266698 свого сина ОСОБА_4 , 1984 р.н., ідентифікаційний код НОМЕР_9 (т.1, а.с. 227);

= відповіддю генерального директора ПТ «Донкредит» ОСОБА_38 від 11.09.2019 року за № 5042, відповідно до якої в період з 01.01.2019 року по теперішній час ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримував у Товариства фінансові кредити під заставу техніки та ювелірних виробів з дадатками до нього роздруківками, з яких вбачається, що ОСОБА_4 закладав до ломбарду універсальну мобільну батарею, серійний номер НОМЕР_10 та ювелірні вироби 925 та 800 проби (т.1, 228-230);

= клопотанням ОСОБА_11 від 28.09.2019 року про допит її в якості потерпілої, оскільки вона виїжджає з країни на тривалий час (т.1, а.с. 231);

= копією закордонного паспорту ОСОБА_11 з додатками (т.1, а.с. 232, 233);

= копією картки платника податків ОСОБА_11 (т.1, а.с. 234);

= клопотанням слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_39 від 30.09.2019 року про допит потерпілої під час досудового розслідування в судовому засіданні (т.1, а.с. 235-237);

= ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.10.2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_40 . року про допит потерпілої ОСОБА_11 під час досудового розслідування в судовому засіданні (т.1, а.с. 238);

= висновком експерта судово-товарозначної експертизи № 2877 від 07.10.2019 року, відповідно до якого ринкова вартість з урахуванням зносу мобільного телефону марки Huawei моделі nova lite + (TRT-LX1), бувшого у використанні, станом на 25 серпня 2019 року складає 2275 грн (т.1, а.с. 240-244);

= постановою керівника Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_41 від 23.10.2019 року про продовження строку досудового розслідування, відповідно до якої продовжено строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні до трьох місяців (т.1, а.с. 245-247);

= анкетою ідентифікації та верифікації фізичної особи-резидента від 17.12.2018 року про кредитну історію клієнта ОСОБА_4 про те, що 24.08.2019 року ОСОБА_4 , здав до ПП «ломбард Парус» мобільний телефон«Huawei lite + (TRT-LX1) 16 GB; с/н НОМЕР_11 , оціночна вартість 1200 грн станом на 26.08.2019 року за підписом директора ПП «Ломбард Парус» філія 10 ОСОБА_42 (т.2, а.с. 118-121).

Суд надані стороною обвинувачення прокурором докази визнає належними та допустимими.

Прокурором до суду надано витяг з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань № 0002433 від 25.08.2019 року за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187 та ч. 3 ст. 152 КК України (т.1, а.с. 165-167), а також рапорт про те, що 25.08.2019 року о 19.39 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 25.08.2019 о 19.38 за адресою: АДРЕСА_8 ОСОБА_11 повідомила, що 24.08.2019 о 03:00 ночі в м. Біла Церква пор ул. Гординського на зупинці двоє невідомих силою затягнули заявницю в авто легкове світлого кольору, ніби-то жовтого, після чого завезли заявницю до квартири та тримали до 25.08.2019. О 19:00 заявниця, скороставшись моментом, втекла з квартири. На квартирі її били, забрали в неї телефон ОСОБА_43 чорного кольору та 1000 грн. зі слів заявниці вона перебувала в алкогольному стані. ОСОБА_44 , зріст 175 см, чорнявий, близько 30 років, середньої тілобудови, був одягнений в темний одяг. Другий середнього зросту, волосся темно-русяве, коротке, середньої тіло будови, звичайної (т.1, а.с. 168, 169). Також надано рапорт про те, що 25.08.2019 о 21:13 надійшло повідомлення зі служби НОМЕР_12 про те, що 25.08.2019 о 21:12 за адресою: АДРЕСА_9 , потерпіла ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає: АДРЕСА_8 . Діагноз: закритий перелом 11 ребра праворуч, струс головного мозку під питанням, численні підшкірні гематоми голови, тулуба, госпіталізована (т.1, а.с. 170).

Судом в ході судового розгляду забезпечено обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 їхнє право, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на захист від обвинувачення і його реалізація шляхом надання розумної можливості представляти свою правову позицію, свої докази, оскаржувати допустимість доказів, заперечувати проти них, їх використання.

Суд, в ході судового розгляду кримінального провадження, враховуючи рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мітрофанов проти Республіка Молдова», розглянувши посилання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо їх невинуватості у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187 та ч. 3 ст. 152 КК України, оцінивши їх відповідно до ст. 94 КПК України у сукупності із іншими дослідженими доказами, дійшла висновку необхідності їх відхилення, оскільки вони спростовуються показаннями потерпілої, свідків, письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні, які вищенаведені у вироці.

При цьому суд зазначає, що у судовому засіданні беззаперечно встановлено, що 24.08.2019 близько 03 години 00 хвилин, на зупинці громадського транспорту по бульвару Олександрійський в м. Біла Церква Київської області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 помітили ОСОБА_10 , яка знаходилася на зупинці в стані алкогольного сп?яніння. В цей час в ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник умисел на позбавлення волі ОСОБА_11 з метою спільного вчинення насильницьких дій над останньою. Реалізовуючи свій умисел, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , підійшли до ОСОБА_11 та під приводом допомогти їй дістатися до свого місця проживання запропонували сісти до салону автомобіля, на якому вони пересувалися. На що ОСОБА_11 не будучи достовірно обізнаною в дійсних намірах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 погодилася та сіла до салону автомобіля, на якому вказані особи дісталися до будинку АДРЕСА_4 . Зважаючи, що ОСОБА_11 зрозуміла факт введення її в оману ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , то відмовилася знаходитися поряд з вказаними особами, почала чинити фізичний опір та кликала на допомогу. 3 метою подолати опір ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 почали наносити удари руками в обличчя та по тілу ОСОБА_12 , чим заподіяли останній фізичних страждань. Після подолання фізичного опору ОСОБА_11 , ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , всупереч волі та бажання ОСОБА_12 відвели її до квартири АДРЕСА_5 , де позбавили останню волі та можливості пересування, а також вільно вибирати місце свого знаходження, із застосуванням фізичного примусу, який виражався в нанесенні ударів по тілу, утримували ОСОБА_11 в приміщенні вказаної квартири, протягом тривалого часу, тобто до 07 години 24.08.2019 де по черзі вчиняли дії сексуального характеру, пов?язані із вагінальним та оральним проникненням в тіло потерпілої ОСОБА_11 з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи. Також, 24.08.2019 близько 3 години 05 хвилин, перебуваючи на зупинці громадського транспорту по бульвару Олександрійський в м. Біла Церква Київської області, у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник умисел на незаконне заволодіння майном ОСОБА_11 . Діючи умисно, за попередньою змовою між собою, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном, з метою вчинення нападу на потерпілу ОСОБА_10 , ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 , перед тим як посадити потерпілу до автомобіля таксі, яке викликав ОСОБА_5 , із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, що виражалося у спричиненні ОСОБА_5 та ОСОБА_4 численних ударів по різних частинах тіла потерпілої ОСОБА_11 , внаслідок чого спричинили останній тілесні ушкодження у вигляді перелому 11 ребра справа, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров?я. Після того, як потерпіла перестала чинити опір, ОСОБА_5 вирвав сумку з рук ОСОБА_12 , з якої дістав гаманець, з якого дістав грошові кошти в сумі 1000 грн., а також дістав з сумки мобільний телефон марки «Huawei» модель «P20 Lite» вартістю 2275 грн., а ОСОБА_4 утримував потерпілу біля автомобіля таксі, чим спричинили потерпілій ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 3 тис. 275 грн. Сумка та гаманець для потерпілої матеріальної цінності не представляють. Викраденим майном, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розпорядились на власний розсуд. Крім того, 24.08.2019 в період часу з 03 години 20 хвилин до 07 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , діючи спільно за попередньою змовою з ОСОБА_5 , за місцем проживання останнього: за адресою: АДРЕСА_3 позбавивши волі потерпілу ОСОБА_10 та утримуючи останню в приміщенні вказаної квартири, подавили волю ОСОБА_11 до супротиву шляхом застосуванням фізичного примусу, який виражався в нанесенні численних ударів по тілу потерпілої, по черзі умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажання їх настання, вчиняли дії сексуального характеру, пов?язані із вагінальним та оральним проникненням в тіло потерпілої ОСОБА_11 з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої ОСОБА_13 .

Суд відхиляє доводи обвинувачених та їх захисників щодо твердження про добровільність ОСОБА_11 прибуття її до квартири АДРЕСА_5 та її згоду на вступ з обвинуваченим ОСОБА_5 у статеві відносини, оскільки ці доводи повністю спростовуються висновками експертного обстеження № 123 від 10.09.2019 року та висновком експерта № 490/д від 04.10.2019 року, відповідно до яких у ОСОБА_11 знайдені наступні ушкодження: перелом 11 ребра справа; синці на голові, тулубі та кінцівках; садна на носі, на нижній губі, на правому ліктьовому суглобі, на обох колінних суглобах; крововиливи на губах. Описані ушкодження заподіяні тупими предметами можливо в строк та при обставинах, указаних обстежуваною. Локалізація та характер ушкоджень дають змогу вважати, що вони могли виникнути від ударів руками та ногами. Локалізація та характер ушкоджень дають змогу вважати, що мало бути не менш, ніж двадцять п`ять точок прикладення сили. Синці на передньо-внутрішній поверхні обох стегон могли утворитися в результаті розведення ніг руками іншої особи. Покази потерпілої ОСОБА_11 повністю узгоджуються з вищевказаними висновками.

Суд критично ставиться до показань обвинуваченого ОСОБА_4 , якими він стверджує, що не мав статевих відносин з потерпілою ОСОБА_19 , адже даний факт підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_11 , яка впізнала обвинувачених та вказала, що ОСОБА_4 , є тим чоловіком, який весь час її ґвалтував.

Судом встановлено мотив та мету вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187 та ч. 3 ст. 153 КК України. Мотив злочину це внутрішнє спонукання, рушійна сила кримінально караного вчинку людини, що визначає його зміст і допомагає більш глибоко розкрити психічне ставлення особи до вчиненого. Мета злочину це бажання особи, яка вчиняє суспільно небезпечне діяння, досягти певних шкідливих наслідків. Вона є характерною ознакою умисних злочинів, що вчиняються з прямим умислом. Мотивом вчинення даних злочинів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є незаконне позбавлення волі потерпілої ОСОБА_11 з метою заволодіння її майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя і здоров`я потерпілої та з метою вчинення обвинуваченими дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої ОСОБА_11 (зґвалтування).

Суд визнає, що вказані доводи обвинувачених та їх захисників є способом обраного захисту від обвинувачення з метою уникнути відповідальності за вказані злочини.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29.06.1990 р. мотивування у вироку висновку, щодо кваліфікації злочину, полягає у зіставленні ознак установленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, і формулюванні висновку про їх відповідність.

Верховний Суд України у постанові від 15 листопада 2012 р. у справі № 5-15кс12 зазначив: правильність застосування норми закону про кримінальну відповідальність (кваліфікація злочину) полягає у точності (адекватності) розуміння (визначення, тлумачення) змісту конкретної кримінально-правової норми, дійсності (об`єктивності) фактичних обставин певного суспільно небезпечного діяння та встановленні й визначенні співвідношення між фактичними ознаками суспільно небезпечного діяння та ознаками складу злочину, передбаченого кримінально-правовою нормою.

Суд, зіставивши зміст конкретних норм КК України, а саме передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187 та ч. 3 ст. 152 КК України і дійсні, об`єктивно встановлені у судовому засіданні, фактичні обставини суспільно небезпечних діянь, дійшов висновку про їх відповідність.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа важається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Також згідно ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Суд при оцінці доказів має керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою - п. 161,150,100 рішення Європейського суду з прав людини у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України, «Салман проти Туреччини».

Суд, відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий прокурором допустимий доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, встановила поза розумним сумнівом співіснування достатньо вагомих, переконливих, чітких і узгоджених між собою ознак та неспростовних презумпцій факту доведеності вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 152 КК України.

Суд дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікує за ч. 2 ст. 146 КК України як незаконне позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань та здійснюване протягом тривалого часу; за ч. 2 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечний для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб; за ч. 3 ст. 152 КК України як вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням гені талій без добровільної згоди потерпілої (зґвалтування), вчинене групою осіб.

Суд дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфікує за ч. 2 ст. 146 КК України як незаконне позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань та здійснюване протягом тривалого часу; за ч. 2 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечний для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб; за ч. 3 ст. 152 КК України як вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням гені талій без добровільної згоди потерпілої (зґвалтування), вчинене групою осіб.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 враховує мету покарання, передбачену ст. 50 КК України, загальні засади призначення покарання, передбачені ст.ст. 65-67 КК України, види та межі, встановлені у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, необхідне й достатнє для їх виправлення та запобіганню вчиненню нових злочинів як обвинуваченими, так і іншими особами.

Обвинувачений ОСОБА_4 за формою вини, ступенем тяжкості за ч. 2 ст. 146 КК України вчинив умисний злочин середньої тяжкості, за ч. 2 ст. 187 КК України вчинив умисний тяжкий злочин та за ч. 3 ст. 152 КК України вчинив умисний особливо тяжкий злочин (в редакції станом на 24.08.2019 року).

ОСОБА_4 раніше судимий, працевлаштований, розлучений, має двох неповнолітніх дітей.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України відсутні.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України рецидив злочинів та вчинення злочину особою, що перебуваєу стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений ОСОБА_5 за формою вини, ступенем тяжкості за ч. 2 ст. 146 КК України вчинив умисний злочин середньої тяжкості, за ч. 2 ст. 187 КК України вчинив умисний тяжкий злочин та за ч. 3 ст. 152 КК України вчинив умисний особливо тяжкий злочин (в редакції станом на 24.08.2019 року).

ОСОБА_5 раніше не судимий, не працює, не одружений, неповнолітніх дітей не має.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України відсутні.

Обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України вчинення злочину особою, що перебуваєу стані алкогольного сп`яніння.

Судом в ході судового розгляду кримінального провадження встановлено, що при вчинені інкримінованих злочинів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 діяли з прямим умислом відповідно до ч. 2 ст. 24 КК України під час вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187 та ч. 3 ст. 152 КК України.

Суд враховує положення ст. 3 Конституції України, що людина, її життя і здоров`я, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю та констатує, що протиправні дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 призвели до незаконного позбавлення волі, розбою та зґвалтування потерпілої ОСОБА_11 .

Суд, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості злочину, обставини злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше судимий, відсутність обставин, які б пом`якшували покарання та наявність обставин, які обтяжують покарання, вважає, що ОСОБА_4 представляє суспільну небезпеку та його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тобто призначення покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією всього, належного йому на праві власності майна. Таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та упередження вчинення обвинуваченим нових злочинів. Оскільки ОСОБА_4 вчинив даний злочин до ухвалення вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.01.2023 року, за яким обвинувачений звільнений від відбування покарання з випробуванням, то зазначений вирок підлягає самостійному виконанню.

Суд вважає, що призначення ОСОБА_4 більш м`якого покарання в частині строку покарання, на переконання суду буде явно не справедливим через м`якість, враховуючи ступінь тяжкості злочину, обставини злочину, особу обвинуваченого.

Також суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 положень ст.ст. 69, 75 КК України.

Щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , то суд, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості злочину, обставини злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше не судимий, відсутність обставин, які б пом`якшували покарання та наявність обставини, яка б обтяжувала покарання, вважає, що ОСОБА_5 представляє суспільну небезпеку та його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тобто призначення покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією всього, належного йому на праві власності майна. Дане покарання буде достатнім для його виправлення та упередження вчинення обвинуваченим нових злочинів.

Суд вважає, що призначення ОСОБА_5 більш м`якого покарання в частині строку покарання, на переконання суду буде явно не справедливим через м`якість, враховуючи ступінь тяжкості злочину, обставини злочину, особу обвинуваченого.

Також суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 положень ст.ст. 69, 75 КК України.

Речові докази: чоловічу футболку темного кольору, чоловічі шорти сірого кольору, чоловічі капці сірого кольору, дві наволочки та простинь, мобільний телефон марки Nokia IMEI: НОМЕР_8 , планшетний мобільний пристрій марки «ASUS» ІМЕІ: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , джинсові штани світлого кольору, які передані на відповідальне зберігання до камери схову Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області повернути ОСОБА_5 по приналежності.

Речовий доказ: мобільний телефон марки Nomi IMEI 1: НОМЕР_7 , IMEI 2: НОМЕР_5 , які передані на відповідальне зберігання до камери схову Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, який належить ОСОБА_4 повернути ОСОБА_4 по приналежності.

Речові докази: жіночі штани рожевого кольору, в`язана жіноча блуза білого кольору, шкіряний ремінь рожевого кольору, що належать ОСОБА_11 , які передані на відповідальне зберігання до камери схову Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області знищити.

Суд вважає за необхідне стягнути в рівних долях витрати з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за проведення судово-товарознавчої експертизи № 2877 від 07.10.2019 року в сумі 170 грн відповідно до вимог ст. 122 КПК України на користь держави в повному обсязі.

В ході досудового розслідування ОСОБА_4 був затриманий 26.08.2019 року о 00 год. 15 хв., ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.09.2019 року ОСОБА_4 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

07.03.2024 року судом ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

ОСОБА_5 був затриманий 26.08.2019 року о 01 годині 30 хвилин, ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.09.2019 року ОСОБА_5 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з розрахунку: день за день, починаючи з 26.08.2019 року по 23.09.2019 року включно; зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з розрахунку: день за день, починаючи з 26.08.2019 року по 23.09.2019 року включно.

Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 72 КК України домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі. Так, ухвалами слідчих суддів Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжний захід змінено з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. 23.09.2019 року ухвалами слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до 22.11.2019 року. Ухвалою суду від 20.11.2019 року запобіжний захід було у виді домашнього арешту було продовжено із забороною залишати місце свого проживання в в період часу з 20 год. до 07 год. наступного дня. Суд вважає за необхідне зарахувати обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в строк відбування покарання строк цілодобового домашнього арешту з 24.09.2019 року по 20.11.2019 року включно з такого їх співвідношення три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Під час судових дебатів прокурором заявлено клопотання про обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Відповідно до ст. 374 КПК України суд у резолютивній частині вироку має зазначити, крім іншого, рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили. Таким чином, з метою забезпечення виконання призначеного даним вироком покарання, суд вважає за необхідне застосувати до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, взявши останнього під варту негайно в залі суду.

Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 152 КК України і призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 146 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 187 КК України у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього, належного йому на праві власності майна;

- за ч. 3 ст. 152 КК України у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суровим призначити ОСОБА_4 до відбуття остаточне покарання у виді 12 (дванадцять) років позбавлення волі із конфіскацією всього, належного йому на праві власності майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 січня 2023 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1, 2, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки виконувати самостійно.

ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерство юстиції України залишити до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту взяття останнього під варту, тобто з 07.03.2024 року, зарахувавши у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 26.08.2019 року по 23.09.2019 року включно за ч. 5 ст. 72 КК України із розрахунку: день за день.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк цілодобового домашнього арешту з 24.10.2019 року по 20.11.2019 року включно з такого їх співвідношення три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі за ч. 7 ст. 72 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 152 КК України і призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 146 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 187 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією всього, належного йому на праві власності майна;

- за ч. 3 ст. 152 КК України у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суровим призначити ОСОБА_5 до відбуття остаточне покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі із конфіскацією всього, належного йому на праві власності майна.

Обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерство юстиції України до набрання вироком законної сили, взявши останнього під варту в залі суду негайно.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання останнього з 09.05.2024 року, зарахувавши у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 26.08.2019 року по 23.09.2019 року включно за ч. 5 ст. 72 КК України із розрахунку: день за день.

Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання строк цілодобового домашнього арешту з 24.10.2019 року по 20.11.2019 року включно з такого їх співвідношення три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі за ч. 7 ст. 72 КК України.

Речові докази: чоловічу футболку темного кольору, чоловічі шорти сірого кольору, чоловічі капці сірого кольору, дві наволочки та простинь, мобільний телефон марки Nokia IMEI: НОМЕР_8 , планшетний мобільний пристрій марки «ASUS» ІМЕІ: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , джинсові штани світлого кольору, які передані на відповідальне зберігання до камери схову Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області повернути ОСОБА_5 по приналежності.

Речовий доказ: мобільний телефон марки Nomi IMEI 1: НОМЕР_7 , IMEI 2: НОМЕР_5 , які передані на відповідальне зберігання до камери схову Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, який належить ОСОБА_4 повернути ОСОБА_4 по приналежності.

Речові докази: жіночі штани рожевого кольору, в`язана жіноча блуза білого кольору, шкіряний ремінь рожевого кольору, що належать ОСОБА_11 , які передані на відповідальне зберігання до камери схову Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області знищити.

Стягнути в рівних долях витрати з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за проведення судово-товарознавчої експертизи № 2877 від 07.10.2019 року в сумі 170 грн відповідно до вимог ст. 122 КПК України на користь держави в повному обсязі.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії вироку, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового розгляду.

Суддя: ОСОБА_1