Номер провадження: 11-кп/813/1546/24
Справа № 519/2049/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 та представника потерпілого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_6 на ухвалу Южного міського суду Одеської обл. від 03.04.2024, якою к/п №0000757 від 28.04.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Самара, рф, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, працюючого заступником директора Департаменту транспортної інфраструктури - начальником управління транспорту та міської мобільності Київської міської державної адміністрації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_2 , громадянина України, із вищою освітою, одруженого, працюючого заступником начальника Чорноморської філії адміністрації порту Чорноморська з технічних питань та розвитку, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого;

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в АДРЕСА_4 , громадянина України, із вищою освітою, одруженого, працюючого заступником начальника адміністрації порту Південний з технічних питань та розвитку, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , проживаючого: АДРЕСА_6 , раніше не судимого;

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, закрито у зв`язку із звільненням обвинувачених від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Оскаржуваною ухвалою суду 1-ої інстанції було задоволено клопотання захисника ОСОБА_10 , звільнено обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, к/п №0000757 від 28.04.2023 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України закрито у зв`язку зі звільненням обвинувачених від кримінальної відповідальності.

Клопотання захисника в частині скасування арешту майна та повернення вилучених речей залишено без розгляду.

Процесуальні витрати на залучення експерта віднесено за рахунок держави.

Мотивуючи своє рішення, суд 1-ої інстанції зазначив, що на момент розгляду клопотання сторони захисту про звільнення обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності встановлений ст. 49 КК України п`ятирічний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України закінчився, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не зупинявся та не переривався, а обвинувачені надали згоду на звільнення їх від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор Доброславської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_6 не погодилась із оскаржуваною ухвалою, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, неповноту судового розгляду та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону з огляду на те, що судом під час судового розгляду не досліджувались передбачені ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України обставини стосовно зупинення та переривання перебігу давності, зокрема, матеріали, які характеризують особи обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не долучались, що, на переконання сторони обвинувачення, позбавило суд можливості бути впевненим у тому, що обвинувачені не ухилялись від досудового розслідування або не вчинили новий злочин.

Посилаючись на викладені обставини, прокурор ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України в суді 1-ої інстанції, в іншому складі суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала вимоги своєї апеляційної скарги та просила її задовольнити, думку обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та їх захисника ОСОБА_10 , які заперечували проти її задоволення, думку представника потерпілого ОСОБА_11 , яка вирішення зазначеного питання залишила на розсуд апеляційного суду, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Системний аналіз оскаржуваної ухвали дає підстави дійти висновку про те, що вказане судове рішення вищевикладеним вимогам кримінального процесуального закону відповідає у повному обсязі з огляду на наступне.

Так, відповідно до положень ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частина 4 ст. 286 КПК України передбачає, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частина 3 ст. 288 КПК України встановлює, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення та до дня набрання вироком законної сили минуло 5 (п`ять) років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у п. 2 цієї частини.

В свою чергу, положеннями ч. 2 ст. 4 КК України передбачено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Санкція інкримінованого обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, яка не зазнала змін з моменту вчинення останніми діяння, тобто з 22.12.2017 (останній епізод підписання акту приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2017 року), передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 2-х до 5-ти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3-х років та зі штрафом від 250 до 750 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або без такого.

На підставі викладеного, зазначене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 367 КК України, відповідно до приписів ч. 4 ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, тобто строк давності за ним становить, згідно з вищевикладеними положеннями закону України про кримінальну відповідальність, п`ять років.

В цьому контексті суд апеляційної інстанції враховує правовий висновок, викладений в постанові ККС у складі ВС від 29.09.2022 у справі №160/74/16 (провадження №51-6007км21), відповідно до якого звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України є безумовним, оскільки приводом для нього є саме закінчення передбачених законом України про кримінальну відповідальність строків, наданих державі для доведення вини особи у вчиненні кримінального правопорушення та притягнення її до кримінальної відповідальності у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку.

Згода особи на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності й відповідно закриття кримінального провадження відносно неї на цій підставі не є тотожною визнанню вини у вчиненні кримінального правопорушення, і жодним чином не може підтверджувати винуватість особи, оскільки суперечитиме засадам презумпції невинуватості та доведеності вини.

Водночас, заслуговує на увагу правова позиція, викладена у постанові ККС у складі ВС від 18.08.2021 у справі №644/7193/17 (провадження №51-2271км21), згідно якої ст. 49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. При цьому застосування кримінально-правових норм здійснюється у межах кримінально-процесуальних відносин. Тобто застосування норм матеріального кримінального права можливе лише із одночасним застосуванням норм кримінального процесуального закону. Процесуальні аспекти звільнення від кримінальної відповідальності визначені у ст.ст. 285-289 КПК України.

Так, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Відповідне рішення судом приймається у формі ухвали.

Якщо ж обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку. У цьому разі, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок, призначає покарання та на підставі ч. 5 ст. 74, ст. 49 КК України може звільнити засудженого саме від покарання, а не від кримінальної відповідальності.

Водночас, положеннями ч.ч. 2 та 3 ст. 49 КК України встановлено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Надаючи оцінку доводам прокурора з приводу того, що судом не досліджувались обставини стосовно зупинення та переривання перебігу строку давності, колегія суддів акцентує увагу на тому, що під час судового розгляду кримінального провадження судом 1-ої інстанції стороною обвинувачення не було надано суду жодних доказів на підтвердження того, що перебіг строку давності притягнення до кримінальної відповідальності у к/п №0000757 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України закінчився або перервався.

Так, на підставі аналізу матеріалів кримінального провадження вбачається, що в судовому засіданні Южного міськсуду Одеської обл. від 28.12.2023 прокурор ОСОБА_6 підтвердила, що отримала копію клопотання захисника ОСОБА_10 про звільнення обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття вищевказаного кримінального провадження, поданого до суду 26.12.2023 (а.с. 137-138 та 113-124 відповідно).

При цьому, з моменту отримання та ознайомлення з клопотанням захисника, тобто з 28.12.2023, до наступного судового засідання суду 1-ої інстанції, призначеного на 03.04.2024, прокурором не було вжито заходів для спростування доводів поданого захисником ОСОБА_10 клопотання в частині спливу строків давності притягнення обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України або доказів які підтверджують зупинення та переривання перебігу строку давності у вказаному кримінальному провадженні.

Натомість, відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування к/п №0000757, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від органів досудового розслідування не переховувались, у розшуку не перебували (а.с. 80-102).

Окрім того, стороною обвинувачення також не надано жодної інформації з приводу наявності у обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 попередніх судимостей, а також доказів того, що вони до закінчення п`ятирічного строку з моменту вчинення інкримінованого їм злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України вчинили новий злочин, що б послугувало підставою, відповідно до вимог ч. 3 ст. 49 КК України, для переривання перебігу давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Не було також надано стороною обвинувачення доказів зупинення чи переривання в даному кримінальному провадженні перебігу строку давності притягнення до кримінальної відповідальності в судовому засіданні апеляційного суду, а також не було долучено прокурором таких доказів до самої апеляційної скарги.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції констатує, що стороною обвинувачення не було спростовано обґрунтованих доводів захисника з приводу спливу в зазначеному кримінальному провадженні передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України п`ятирічного строку давності притягнення обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України та, відповідно, можливості їх звільнення від кримінальної відповідальності із зазначених підстав, внаслідок чого висновок суду в частині відсутності фактів зупинення та переривання перебігу давності є законним та обґрунтованим, так само як і рішення стосовно звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду 1-ої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.

Таким чином, колегія суддів вважає, що підстав для скасування законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення суду 1-ої інстанції немає, внаслідок чого необхідно відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора з підстав, викладених судом апеляційної інстанції вище.

Керуючись ст.ст. 24, 284-288, 370, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Южного міського суду Одеської обл. від 03.04.2024, якою обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України на підставі ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та к/п №0000757 від 28.04.2023 закрито у зв`язку зі звільненням обвинувачених від кримінальної відповідальності - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскарження в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4