17.05.2024 Єдиний унікальний № 371/708/24
провадження № 1-кс/371/197/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт майна

17 травня 2024 року м. Миронівка

ЄУН 371/708/24

Провадження № 1-кс/371/197/24

Слідчий суддя Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000134, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 травня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000134, в межах якого встановлюються обставини викрадення чужого майна.

Клопотання обґрунтовано тими обставинами, що слідчим відділом поліції розслідується кримінальне провадження за фактом таємного викрадення чужого майна у виді грошових коштів в сумі 4100 гривень з банківського рахунку НОМЕР_1 , які належать Головному управлінню пенсійного фонду України в Київській області.

Майно, що ймовірно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, у виді банківської карти «Raiffeisen Bank Aval» № НОМЕР_2 , було передано слідчому 15 травня 2024 року громадянкою, яка може бути причетна до крадіжки.

За позицією слідчого, переданий матеріальний об`єкт має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки, ймовірно, є зняряддам вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий та власник майна, про арешт якого заявлено клопотання, про розгляд клопотання повідомлені належно, в судове засідання не з`явилися. Їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Оцінка наданих матеріалів вказує на наявність підстав для задоволення клопотання.

За приписами ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є, в тому числі, забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 даної норми встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами, згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено наступні обставини.

14 травня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000134 внесені відомості про кримінальне провадження за ч. 4 ст. 185 КК України. Ці обставини підтверджені даними Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За встановленими в ході досудового розслідування обставинами, 14 травня 2024 року працівниками поліції отримано відомості про те, що громадянка росії, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , має тимчасову посвідку на постійне проживання серії НОМЕР_3 , видану 26 жовтня 2006 року відділом ГІРФО ГУ МВС в Київській області, користуючись банківською картою, яка їй не належить, впродовж квітня-травня 2024 року здійснила крадіжку грошових коштів в сумі 4100 гривень з банківського рахунку НОМЕР_1 .

Майно, що стало засобом, який був використаний при вчиненні протиправних дій, на вимогу слідчого, були добровільно видані особою, яка, ймовірно, причетна до викрадення грошових коштів.

Ознаки переданого майна детально зафіксовані в протоколі огляду предметів від 15 травня 2024 року: банківська картка банку «Raiffeisen Bank Aval» № НОМЕР_2 , яка дійсна до 04/25 та яка належить ОСОБА_3 .

Результати огляду, згідно з правилами ч. 1 ст. 104 КПК України, зафіксовані у протоколі огляду предмета.

На підтвердження встановлених обставин кримінального правопорушення, слідчим до клопотання додано копії: пояснень ОСОБА_4 від 15 травня 2024 року, заяви про добровільну видачу майна від 15 травня 2024 року, протоколу огляду предмету від 15 травня 2024 року, протоколів допиту свідків від 15 травня 2024 року.

Постановою слідчого передані матеріальні об`єкти долучено до кримінального провадження як речові докази та передано на зберігання до камери схову речових доказів Відділу поліції № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області.

Такі обставини підтверджені даними постанови слідчого від 15 травня 2024 року.

Згідно приписів ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Передане слідчому майно належало померлій особі до дня її смерті, є таким, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно, ймовірно, є засобом вчинення кримінального правопорушення.

Вказане майно, згідно ст. 98 КПК України, може бути розцінено як речові докази вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Завданням арешту майна у даному кримінальному провадженні є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, оскільки існують відповідні ризики.

Потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження приховування, пошкодження, псування, знищення, інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.

Обставини, які досліджені під час розгляду клопотання та оцінені відповідно до вимог статті 94 КПК України, свідчать про обґрунтованість клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 170-172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000134, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 травня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на матеріальний об`єкт:

Банківську картку банка «Raiffeisen Bank Aval» № НОМЕР_2 , яка дійсна до 04/25.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню та виконується слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1