Справа № 357/1940/24
У Х В А Л А

про продовження строку домашнього арешту

27 березня 2024 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про продовження строку цілодобового домашнього арешту стосовно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, військовослужбовця військової служби за призовом по мобілізації, старшого стрільця-оператора 5 (п`ятої) стрілецької роти 2 (другого) стрілецького батальйону в/ч НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у кримінальному провадженні № 0000404, яке внесене до ЄРДР 28 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

У С Т А Н О В И В:

згідно з клопотанням, слідчий ОСОБА_6 просив: продовжити строк запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_4 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 30 квітня 2024 року.

Своє клопотання мотивував тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Обґрунтованість пред`явленої підозри підтверджується зібраними на досудовому розслідуванні доказами.

Згідно зібраних на досудовому розслідуванні даних, підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Київ, громадянин України, військовослужбовець військової служби за призовом по мобілізації, старший стрілець-оператор 5 (п`ятої) стрілецької роти 2 (другого) стрілецького батальйону в/ч НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», одружений, має на утриманні неповнолітню дитину дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з вищою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

Вважав, що на даний час є необхідність у продовженні строку цілодобового домашнього арешту, оскільки є достатні підстави вважати, що існують ризики, визначені у п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_4 без запобіжного заходу може вчиняти спроби переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, експертів; продовжити вчиняти кримінальне правопорушення або вчинити інше.

Зазначав, що про можливість втечі та переховування від органу досудового розслідування або суду, свідчить тяжкість покарання, яке може бути призначене підозрюваному ОСОБА_4 , а саме: позбавлення волі на строк від 3-х (трьох) до 7 (семи) років.

Вказував, що про можливість впливу на свідків, експертів свідчить обізнаність підозрюваного ОСОБА_4 про них, що негативно відобразиться на об`єктивності надання ними показань та проведенні експертиз.

Своєю чергою, оскільки ОСОБА_4 військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації з 05 жовтня 2023 року, він перебуваючи в зоні бойових дій, може повторно, незаконно придбати для подальшого зберігання зброю, бойові припаси, вибухові пристрої, чим продовжить вчинення кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

Вважав, що більш м`які запобіжні заходи не попередять продовження злочинної діяльності та дадуть змогу підозрюваному ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування.

У зв`язку з цим, вважав, що обґрунтована необхідність у продовженні підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Водночас, завершити досудове розслідування до спливу строку попередньої ухвали про домашній арешт підозрюваного ОСОБА_4 неможливо, оскільки ще необхідно отримати висновки судової вибухотехнічної експертизи; комплексної судової експертизи матеріалів, речовин та виробів; додатково допитати підозрюваного, повідомити про зміну підозри, виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії.

У ході розгляду, прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання за обставин та підстав зазначених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 просив застосувати до нього м`якший запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_5 вважав, що зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_4 є військовослужбовцем, характеризується позитивно, брав участь у бойових діях, має дружину, дитину, раніше не судимий, вважав, що до підозрюваного ОСОБА_4 можливо застосувати запобіжний захід особисте зобов`язання, який у повній мірі забезпечить виконання останнім процесуальних обов`язків.

Слідчим суддею установлено, що згідно з ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 лютого 2024 року, стосовно ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на 2 (два) місяці, із забороною залишати житло цілодобово, а також на ОСОБА_4 покладені, строком на 2 (два) місяці такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання та/або роботи.

Згідно з ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Згідно з ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Отже, для продовження строку домашнього арешту та покладених на підозрюваного обов`язків, на стадії досудового розслідування, прокурор має довести, що існують обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові, які виправдовують подальше тримання особи під домашнім арештом, а також, що є обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про домашній арешт.

Слідчий суддя зазначає, що сторона обвинувачення у своєму клопотанні про продовження строку домашнього арешту посилалася на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що згідно із п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Подвезько проти України», заява № 74297/11, від 12 лютого 2015 року). У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти (п. 33 рішення ЄСПЛ у справі «W. v. Switzerland» від 26 січня 1993 року). Сама по собі відсутність постійного місця проживання не свідчить про ризик втечі (п. 128 рішення ЄСПЛ у справі «Oleksandr Makarov v. russia», заява № 15217/07 від 12 березня 2009 року).

Слідчий суддя зазначає, що згідно з ч. 5 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 3-х (трьох) до 7 (семи) років.

Отже, підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, загрожує покарання, у тому числі у виді позбавлення волі на строк від 3-х (трьох) до 7 (семи) років.

Слідчий суддя вважає, що таке покарання є вагомим мотивом для майбутньої втечі підозрюваного ОСОБА_4 , з метою уникнути таких несприятливих для нього наслідків.

Слідчим суддею установлено, що підозрюваний ОСОБА_4 має дружину та неповнолітню дитину, є військовослужбовцем.

Однак, наявність таких соціальних зв`язків, з огляду на вагомість доказів вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, наявність мотиву для втечі, який обумовлений суворістю можливого покарання, не здатна попередити втечу та переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та/або суду.

Отже, слідчий суддя вважає доведеним, що продовжує існувати ризик втечі та переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

Своєю чергою ОСОБА_4 є військовослужбовцем, а тому може мати доступ до зброї. Він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом зброї та боєприпасів до неї. Зараз, джерело здобуття ним вогнепальної зброї та боєприпасів не виявлене, що на думку слідчого судді свідчить про те, що він може продовжити вчинення кримінального правопорушення, у якому він підозрюється.

Отже, слідчий суддя вважає доведеним, що продовжує існувати ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Отож, слідчий суддя вважає доведеним, що продовжують існувати ризики, які передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Натомість ризик незаконного впливу на свідків, експертів у клопотанні не обґрунтований, будь-яких мотивів, з яких він установлений, слідчому судді не вказано, а тому слідчий суддя його відхиляє.

Своєю чергою, обґрунтовуючи неможливість завершення досудового розслідування до закінчення строку дії ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 лютого 2024 року сторона обвинувачення вказувала, що ще необхідно отримати висновки судової вибухотехнічної експертизи; комплексної судової експертизи матеріалів, речовин та виробів; додатково допитати підозрюваного, повідомити про зміну підозри, виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії.

Слідчим суддею установлено, що згідно з постановою про продовження строку досудового розслідування від 22 березня 2024 року, керівник Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_9 , продовжив строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 30 квітня 2024 року.

Вона мотивована тим, що у ході досудового розслідування призначені експертизи, які на даний час не завершені, що сталося з об`єктивних причин, тоді як без їх висновків неможливо завершити досудове розслідування.

Стороною захисту не ставилась під сумнів неможливість завершення досудового розслідування до закінчення строку дії ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 лютого 2024 року.

Отже, за викладених обставин, слідчій судді доведено, що є обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про домашній арешт.

Отож, слідчому судді доведена наявність обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України.

За таких підстав, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність продовження строку дії цілодобового домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_4 та покладених на нього обов`язків.

Слідчий суддя, вважає, що особисте зобов`язання не здатне попередити установлені ризики, оскільки не передбачає цілодобового контролю за підозрюваним ОСОБА_4 з боку працівників правоохоронних органів. На думку слідчого судді, лише такий спосіб контролю зможе унеможливити втечу та переховування підозрюваного ОСОБА_4 , а також унеможливити вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Отже, зважаючи на викладене, слідчий суддя клопотання слідчого ОСОБА_6 - задовольняє.

Керуючись ст. 131, 175, 177, 178, 194, 199, 309-310 КПК України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про продовження строку цілодобового домашнього арешту, - задовольнити.

Продовжити строк домашнього арешту ОСОБА_4 за місцем проживання: АДРЕСА_2 , строком до 30 квітня 2024 року, із забороною залишати житло, - цілодобово.

Зобов`язати ОСОБА_4 , строком до 30 квітня 2024 року, виконувати такі обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання та/або роботи.

Контроль за виконанням покладених на ОСОБА_4 обов`язків покласти на орган Національної поліції, за місцем його проживання.

Роз`яснити, що згідно ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Відповідно до ч. 4 ст. 181 КПК України, орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_10