Справа №: 630/602/24 Провадження №: 1-кс/630/226/24
У Х В А Л А

Іменем України

05 липня 2024 року м. Люботин

Слідчий суддя Люботинського міського суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області клопотання т.в.о. старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0000390 від 04 липня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Люджа Тростянецького району Сумської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, в порядку ст. 89 КК України не судимого, який проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

05 липня 2024 року до суду надійшло клопотання слідчого, погоджене прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування поданого клопотання слідчий ОСОБА_6 вказав, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04 липня 2024 року, приблизно о 19-40 год. ОСОБА_4 знаходився в приміщенні кімнати будинку за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , спільно з співмешканкою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , потерпілим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де вони сиділи на дивані та спільно розпивали спиртні напої. В цей час між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 виникла сварка на фоні ревнощів останнього до ОСОБА_8 , яка переросла в взаємне нанесення один одному тілесних ушкоджень. В цей момент у конфлікт втрутилася ОСОБА_8 , яка розняла ОСОБА_9 та ОСОБА_4 .

Після чого ОСОБА_4 , розуміючи фізичну перевагу ОСОБА_9 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, на фоні ревнощів, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, вийшов з приміщення кімнати, де вони сиділи, в другу кімнату і взяв в столі ніж, та маючи злочинний умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки у формі спричинення тілесних ушкоджень, бажаючи їх настання, діючи умисно, зайшов в кімнату, де вони сиділи, підійшов зі спини до потерпілого ОСОБА_9 , який в той час сидів на дивані, та тримаючи в правій руці кухонний ніж, наніс потерпілому один удар в область грудної клітини зліва. В результаті злочинних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_10 були спричиненні наступні тілесні ушкодження: проникаюча колото-різана рана грудної клітки зліва; пневмогемоторакс.

Органом досудового розслідування 05 липня 2024 року повідомлено ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Обґрунтованість повідомленої підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, що виражається в тому, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до 8 років, що з огляду на відсутність міцних соціальних зв`язків може спонукати його до переховування від органу досудового розслідування та суду; з огляду на характер та обставини вчиненого злочину підозрюваний може здійснювати незаконний вплив на свідків; підозрюваний, знаходячись на свободі, може вчинити інші кримінальні правопорушення, з огляду на модель його поведінки. Тому для запобігання таким ризикам до підозрюваного слід застосувати лише тримання запобіжний захід як тримання під вартою без визначення застави.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане слідчим клопотання підтримала та просила його задовольнити, виходячи з обставин, викладених у такому клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а обмежитися домашній арештом; запевнив, що не має наміру ховати від слідства та буде з`являтися до слідчого чи суду за першою вимогою. ОСОБА_4 не заперечував проти того, що він завдав удару ножем ОСОБА_9 у спину, коли той був у нього в гостях.

На запитання слідчого судді ОСОБА_4 пояснив, що в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , він проживає вже 35 років, коли з матір`ю переїхав до цього будинку з іншого району м. Люботин. З його слів, мати купила цей будинок у власниці ОСОБА_11 , яка залишалась проживати в ньому. Але чому документи про право власності на будинок мати не оформила, він пояснити не зміг. Його мати померла рік тому, і не в дозі після цього він познайомився з ОСОБА_8 , яка переїхала жити до нього в будинок. Він працює неофіційно в продуктовому магазині вантажником. Нещодавно ОСОБА_12 висловила припущення, що завагітніла від нього, але в медичні заклади для перевірки не зверталась. Також ОСОБА_4 було поставлено запитання щодо наявності у нього зареєстрованого місця проживання. Але підозрюваний не зміг відповісти, бо навіть і сам не знає, за якою адресою він може бути зареєстрований. До того ж після звільнення у 2002 році з виправної колонії, де він відбував покарання за вироком суду, він проживає без паспорта і ніколи не замислювався над тим, аби отримати його у встановленому порядку.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання слідчого з тих підстав, що таке клопотання не відповідає вимогам ст. 184 КПК України, бо слідчим не представлені докази існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України. Натомість підозрюваний ОСОБА_4 працює та постійно проживає за однією адресою, проживає у фактичних шлюбних відносинах з жінкою, яка очікує від нього дитину. Захисник також вказала на те, що на її думку повідомлена ОСОБА_4 підозра не обґрунтована, оскільки зазначена слідчий правова кваліфікація кримінального правопорушення не підтверджена медичним висновком експерта, а від так і тяжкість злочину є лише припущенням. До того ж прокурором в судовому засіданні не доведено те, що до підозрюваного не можна застосувати менш суворий запобіжний захід. За таких обставин захисник просила відмовити в задоволенні клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши надані слідчим на обґрунтування клопотання докази, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з витягом з ЄРДР від 05 грудня 2023 року про реєстрацію кримінального провадження № 0000390 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області здійснює досудове розслідування обставин того, що 04 липня 2024 року о 21-14 год. до відділення поліції надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , нанесені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення грудної клітини зліва, гемапневматоракс.

05 липня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000390 ОСОБА_4 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Це зокрема:

електронний рапорт за вхід. № 3649 від 04 липня 2024 року про реєстрацію повідомлення, яке надійшло на службу «102» від лікаря швидкої медичної допомоги про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , був виявлений постраждалий ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з проникаючим ножовим пораненням грудної клітини зліва, якого в стані середньої важкості доставлено до клінічної лікарні;

протокол огляду місця події, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 23-11 год. 04 липня 2024 року і до 00-08 год. 05 липня 2024 року, в якому вказано, що в кімнаті житлового будинку на тумбі поряд з продуктами харчування виявлено два ножа, і одному з ножів з пластмасовим руків`ям темного кольору, на лезі, виявлені нашаруваннями речовини бурого кольору; і в цій же кімнаті, на підлозі поряд з диваном, виявлено ганчірку білого кольору з синіми крапками та малюнком у вигляді квітів, з нашаруваннями речовини бурого кольору;

постанова від 05 липня 2024 року про визнання речовими доказами вилучених під час проведення огляду місця події ганчірки білого кольору з синіми крапками та малюнком у вигляді квітів, з нашаруваннями речовини бурого кольору, кухонного ножа з нашаруванням речовини бурого кольору на лезі, та двох змивів речовини бурого кольору на ватну паличку;

протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 05 липня 2024 року, яка пояснила, що приблизно о 16-00 год. до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де вона проживає з ОСОБА_4 , прийшов ОСОБА_9 , з яким вона проживала раніше, і що усі втрьох вони вживали алкогольні напої, і що ввечері між ОСОБА_4 і ОСОБА_9 виникла бійка, яка завершилася тим, що ОСОБА_4 взяв до рук ножа і вдарив ним ОСОБА_9 у спину, під ліву лопатку, і зробив це, напевно, через ревнощі;

довідкою КНП Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня» від 05 липня 2027 року про те, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був доставлений до лікарні з діагнозом: «Проникаюча колото-різана рана грудної клітини зліва. Пневмогематоракс зліва. Алкогольне сп`яніння».

Доводи захисника про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри через відсутність висновку медичного експерта слідчий суддя відхиляє, оскільки інформація, яка повідомлена медичним закладом щодо поставленого потерпілому ОСОБА_9 діагнозу дає змогу з великою вірогідністю припустити, що такі відомості будуть враховані судово-медичним експертом під час проведення відповідного дослідження у кримінальному провадженні та будуть покладені в основу визначення завданого потерпілому тілесного ушкодження як тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя, як це передбачено п.2.1.3.«й» Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року. До того ж, на небезпечність тілесного ушкодження для життя потерпілого в момент заподіяння може вказувати й те, що удар потерпілому був завданий, хоча й у спину, але ймовірно був спрямований в напрямку серця.

При цьому, на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінальних правопорушень та винуватості особи у вчиненні таких правопорушень, питання допустимості доказів, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, слідчий суддя лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що надані докази є об`єктивно достатніми для твердження про можливе вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, а тому вважає підтвердженим факт наявності обґрунтованої підозри.

Отже, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом і не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При вирішенні питання про доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків в місті його проживання. З пояснень підозрюваного, наданих ним в судовому засіданні, випливає, що він тривалий час проживає без паспорту та без реєстрації місця проживання, заробляє на життя підробітками, що не покладає на нього жодних зобов`язань, і проживає в будинку, власник якого давно померла, і у нього відсутні на утриманні малодітні діти чи непрацездатні особи. Також слідчий суддя бере до уваги тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Саме від моменту повідомлення про підозру особа притягується до кримінальної відповідальності і отримує інформацію про кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, та його правову кваліфікацію. В свою чергу це дає можливість підозрюваному спрогнозувати негативні для себе наслідки у вигляді певного покарання, яке може бути йому в майбутньому призначене, та його розмір. Від так тяжкість покарання, яке може загрожувати особі, підсилює ризик її втечі і переховування від органу досудового розслідування та суду.

Наведене може вказувати на наявність вагомого ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, - переховування від слідчого і суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, що може перешкодити завершенню досудового розслідування у найкоротші строки.

З огляду на те, що підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення заснована, серед іншого, на показаннях свідка ОСОБА_8 , яка проживає разом з підозрюваним, слідчий суддя вважає, що існує великий ризик незаконного впливу на цього свідка з метою примушування її до дачі неправдивих показань або зміни раніше наданих показань з метою уникнення відповідальності, адже вирішального значення у встановленні обставин кримінального правопорушення первісно мали та в подальшому під час розгляду обвинувального акту, якщо такий буде складений у відношенні ОСОБА_4 , матимуть саме її показання. З протоколу допиту ОСОБА_8 в якості свідка випливає, що лише вона бачила, як розвивалась суперечка між ОСОБА_4 і ОСОБА_9 , яка переросла у бійку, і завершилась нанесенням удару потерпілому у спину зліва, під лопатку.

Наведене вказує на те, що підозрюваний, який зі слів свідка ОСОБА_8 , завдав потерпілому удару ножем у спину через ревнощі, викликані тим, що вона зустрічалась і проживала з потерпілим, може проявити агресію по відношенню до ключового свідка з метою здійснення на неї негативного впливу. Отже існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В той же час слідчий суддя вважає, що уразі застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, він може вчинити інші кримінальні правопорушення. До такого висновку слідчий суддя дійшов з огляду відсутність у підозрюваного постійного джерела прибутків і вживання алкоголю, що може бути чинником до непоміркованих дій підозрюваного. Підозрюваний в судовому засіданні наполягав на тому, що й сам не розуміє чому так вчинив по відношенню до потерпілого, і чому завдав удару під ліву лопатку. Тому слідчий суддя вважає обґрунтованим існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя вважає підтвердженим наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідка у кримінальному провадженні, та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

За таких обставин, застосування до підозрюваного на даний час більш м`якого запобіжного заходу є неможливим, а тому до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з метою запобігання існуючим ризикам, передбаченим пп. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання (рішення ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 poкy, п.32.SeriesA,№ 182 та «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, п.55. Series А, №300-А).

Крім того, у п. 48 рішення «Чеботар проти Молдови» №35615/06 від 13 листопада 2007 року Європейський суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддані суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

При вирішенні питання щодо можливості обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно звернути увагу, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя також бере до уваги, що інтереси суспільства значною мірою переважають інтереси забезпечення права на свободу підозрюваного ОСОБА_4 , незважаючи на існування презумпції невинуватості.

Крім цього слідчий суддя, керуючись п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні даної ухвали, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, вважає за необхідне не визначати підозрюваному ОСОБА_4 розмір застави, оскільки він підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.

Керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 181, 194, 615 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання т.в.о. старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0000390 від 04 липня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» на період досудового розслідування, але не більше 60 (шістдесяти) днів, тобто до 02 вересня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а підозрюваним у цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддяОСОБА_1