ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2290/24 Справа № 215/3489/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року м.Кривий Ріг

01.07.2024р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.06.2024р., якою обвинуваченому за ч. 4 ст. 296 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 , утримується в ДУ «Криворізька УВП № 3»

продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 04.08.2024. включно

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 04.08.2024. включно.

Із рішенням суду першої інстанції не погодився обвинувачений, який подав апеляційну скаргу, в якій:

- вказує, що із рішенням суду першої інстанції не погоджується в повному обсязі, та вважає, що судом першої інстанції не було дотримано вимог ст. 178 КУПК України, ризики, на які наголошує прокурор, не підтверджені доказами, він має міцні соціальні зв`язки, має на утримані доньку ОСОБА_7 10.08.2019р., сплачує аліменти на утримання доньки та дружини, до затримання мав постійне місце роботи, та місце проживання, доглядав за матір`ю похилого віку, є її єдиним годувальником;

- прохає запобіжний захід у виді тримання під вартою змінити на цілодобовий домашній арешт.

Про дату, час та місце судового розгляду сторони кримінального провадження повідомлені належним чином, клопотання про особисту участь у судовому засіданні не заявили, тому розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненого із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень., а саме 11.05.2021р. приблизно о 15:05год., обвинувачений, маючи при собі предмет, який зовні схожий на пістолет, керував власним автомобілем марки ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 та здійснював рух по АДРЕСА_2 . В цей же час, автомобіль марки ВАЗ 21061 під керуванням ОСОБА_8 порівнявся із автомобілем марки ВАЗ 21093 під керуванням ОСОБА_6 , останній достовірно знаючи та усвідомлюючи, що в автомобілі марки ВАЗ 21061, знаходиться п`ять осіб, серед яких двоє малолітніх дітей, діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, усвідомлюючи реальну небезпеку загрози спричинення своїми умисними діями шкоди здоров`ю ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , малолітнім ОСОБА_11 , а також іншим учасникам дорожнього руху, ОСОБА_6 діючи з особливою зухвалістю, здійснив три постріли та влучив в автомобіль марки ВАЗ 21061, зокрема у заднє скло вказаного автомобіля, в наслідок чого розбив його.

Суд першої інстанції обґрунтовуючи рішення про необхідність продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді триманні під вартою послався на те, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання під вартою не зникли та не зменшилися, та інший запобіжний захід - більш м`який ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам.

При цьому, суд першої інстанції на виконання вимог ст. 178 КПК України дослідив відомості про особу обвинуваченого, який до затримання мав постійне місце роботи, матір похилого віку, постійне місце проживання, малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте наголошено, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання від 3 до 7 років позбавлення волі, крім того в провадженні Тернівського районного суду м. Кривого Рогу, перебуває на розгляді інше кримінальне провадження за ст. 126-1 КК України, тобто обвинуваченому раніше повідомлялося про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, проте обвинувачений не перебуваючи під вартою, може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків, які можуть підлягати допиту судом, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, чим може перешкоджати кримінальному провадженню, яке має значний суспільний інтерес, що незважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що наголошував ЄСПЛ.

Крім цього суд першої інстанції керувався правовою позицією ЄСПЛ, викладеною у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001р., а саме що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суд першої інстанції також наголосив що наявність матері похилого віку, дружини, дитини, що проживає окремо з матір`ю, місця роботи, та місця проживання, не є підставою для відмови прокурору в продовженні строку тримання під вартою, або зміни запобіжного заходу на інший більш м`який.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що за вказаним кримінальним провадженням відбувається судовий розгляд у суді першої інстанції, та рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого прийнято під час судового розгляду справи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, визначених у п. 1-5 частини 1 вказаної статті.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого прокурор мотивував тим, що не перестали існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що є підставою для продовження строку обраного запобіжного заходу.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, новий злочин вчинив під час наявності іншого кримінального правопорушення щодо нього за ст. 126-1 КК України (домашнє насильство), вчинив новий злочин із застосуванням зброї під час руху транспортного засобу, в якому перебувало чотири особи, що могло потягти більш тяжкі наслідки для вказаних осіб при втраті керування транспортним засобом, з 2016р. отримує спеціалізовану допомогу з приводу вживання алкоголю зі шкідливими наслідками.

Підставами застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені ч . 1 ст. 177 КПК України, хоча зміст поняття «достатні підстави» не має чіткого законодавчого визначення, аналіз кримінального процесуального судочинства свідчить про те, що такими підставами є передбачувана небезпека вчинення обвинуваченим протиправних дій, зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України, та дозволять суду на основі закону та внутрішнього переконання зробити висновок про необхідність обрання запобіжного заходу.

У кримінальному судочинстві поняття ризиків передбачає як тактичні ризики, так і конкретні небажані для кримінального провадження наслідки поведінки підозрюваних та обвинувачених.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою є заходом забезпечення кримінального провадження, тобто заходом кримінального процесуального примусу, оскільки такий захід дає можливість виявляти та зберігати докази, запобігти прогнозованій протиправній поведінці чи унеможливити ухилення від слідства та суду обвинуваченого. Такий превентивний та забезпечувальний захід спрямований на недопущення можливої протидії з боку обвинуваченого провадженню у кримінальній справі, та є ефективним засобом коригування його неправомірної поведінки.

Обмежуючи конституційні права обвинуваченого у вчиненні злочину, запобіжні заходи виконують позитивну роль, реалізуючи у кримінальному процесі матеріальноправовий принцип крайньої необхідності: завдання меншої шкоди, щоб запобігти більшій шкоді.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого, що судом першої інстанції не було дотримано вимог ст. 178 КУПК України, ризики, на які наголошує прокурор, не підтверджені доказами, він має міцні соціальні зв`язки, має на утримані доньку ОСОБА_7 10.08.2019р., сплачує аліменти на утримання доньки та дружини, до затримання мав постійне місце роботи, та місце проживання, доглядав за матір`ю похилого віку, є її єдиним годувальником є неспроможними та не підлягають задоволенню.

Суд першої інстанції при продовженні строку тримання під вартою належним чином дотримався вимог ст.ст. 177, 178, 194 КПК України, з`ясував та перевірив всі обставини для прийняття відповідного рішення.

Враховуючи викладене вище, судом апеляційної інстанції встановлено, що рішення суду про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_12 є законним та обґрунтованим судовим рішенням, підстави для його скасування або зміни відсутні.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.06.2024р., якою обвинуваченому за ч. 4 ст. 296 КК України ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 04.08.2024. включно - залишити без задоволення.

Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.06.2024р., якою обвинуваченому за ч. 4 ст. 296 КК України ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 04.08.2024. включно - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною, набирає законної сили після її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді