Справа № 944/443/22
Провадження №1-кп/944/433/24
УХВАЛА

/про закриття провадження/

09.05.2024 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Яворів, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016 від 10.01.2022 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Новояворівськ Яворівського району Львівської області, військовослужбовця, одруженого, такого, що має на утриманні малолітню дитину, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 , 09 січня 2022 року приблизно о 21 год 00 хв, знаходячись в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , а саме у ліфті, що зупинився на 8 поверсі зазначеного будинку, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, керуючись прямим умислом на спричинення тілесних ушкодження ОСОБА_4 , в ході конфлікту, який виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс останньому один удар кулаком правої руки в область грудей, один удар кулаком правої в область обличчя зліва та один удар долонею правої руки в область обличчя зліва, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 , фізичного болю, не спричинивши тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст.126 КК України як завдання потерпілому фізичного болю без спричинення тілесних ушкоджень.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання, в якому просить звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі вимог ст.49 КК України та закрити провадження у справі. Просить клопотання задовольнити.

Прокурор та потерпілий в підготовчому судовому засіданні не заперечили щодо задоволення даного клопотання.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження, слід прийти до наступного.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності, підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності, обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч.1 ст.49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч.1 ст.49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 інкриміновано вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, а саме у спричиненні 09 січня 2022 року потерпілому ОСОБА_4 , умисного завдання ударів, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Статтею 12 КК України визначено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КК України, за ступенем тяжкості є кримінальним проступком.

Згідно з ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Дане кримінальне провадження надійшло до суду 01 лютого 2022 року.

Обвинувачений ОСОБА_5 був призваний до лав Збройних сил України під час загальної мобілізації, що підтверджується довідкою №1631 від 13.06.2022 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якого вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 призваний по мобілізації 24.02.2022.

06.10.2022 року ухвалою суду провадження у справі зупинено до звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 з військової служби.

09.05.2024 обвинувачений ОСОБА_5 з`явився в приміщення Яворівського районного суду Львівської області.

З урахуванням отриманої інформації, ухвалою суду від 09.05.2024 провадження у справі відновлено.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, подія кримінального правопорушення за ч.1 ст.126 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , мала місце 09 січня 2022 року, тобто на даний час минуло більше 2 років, що є підставою для застосування положень п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України. А КПК України не передбачено зупинення або переривання строків давності на період, якщо обвинуваченого було мобілізованого до Збройних сил України.

Зі змісту ст.ст. 284 - 288 КПК України вбачається, що підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Тобто, саме наявність цих процесуальних умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.126 КК України.

Також суд зазначає, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

Суд за наявності правових підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Частиною 3 ст.4 КК України передбачено, що часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст.49 КК України та за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Судом роз`яснено обвинуваченому наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, зокрема, що таке звільнення не є реабілітуючими підставами, на що останній погодився.

Відповідно до вимог ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).

За положеннями п.2 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд вправі прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

У відповідності до вимог ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до приписів п.1 ч.2 ст.284, ч.3 ст.285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у ст.49 КК України підстав і відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Відповідне рішення судом приймається у формі ухвали.

Отже системне тлумачення норм кримінального та процесуального закону свідчить про те, що до особи можуть бути застосовані положення ст.49 КК України у випадках, передбачених цією статтею та за наявності клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому таке клопотання подається стороною кримінального провадження, а не виключно підозрюваним, обвинуваченим або засудженим. Разом з тим кримінальний процесуальний кодекс вказує на обов`язковість згоди обвинуваченого на звільнення його саме від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у справі №192/3301/16-к від 25.02.2021.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши заявлену згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 беручи до уваги те, що кримінальне правопорушення, за яким обвинувачується ОСОБА_5 є проступком, суд, приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого слід задовольнити.

З`ясувавши позицію потерпілого та обвинуваченого ОСОБА_5 та впевнившись у його добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає до задоволенню.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, оскільки, з часу вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, минуло два роки, відтак кримінальне провадження слід закрити.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів по справі належить вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.284, 286, 288, 314, 369-372 КПК України, ст.49 КК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.126 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№0000016 від 10.01.2022 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України закрити.

Речові докази копію виписки амбулаторно хворого №105 виданої на ім?я ОСОБА_4 на 1 арк., копію виписки амбулаторно хворого виданої на ім?я ОСОБА_4 на 1 арк. та фото ОСОБА_4 , яке він зробив знаходячись в приміщенні Новояворівської лікарні, на якому наявне зображення його обличчя станом на 09.01.2022 року на 1 арк., які знаходяться при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження №0000016.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Яворівський районний суд Львівської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1