Дата документу 10.07.2024
Справа № 334/5462/24
Провадження № 1-кс/334/1682/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя клопотання тимчасово виконуючого обов`язки слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за № 0000032 від 10.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання тимчасово виконуючого обов`язки слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000032 від 10.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України про арешт майна, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання слідчого обґрунтоване тим, що 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, дія якого неодноразово продовжена відповідними указами Президента України, затвердженими Законами України, передбачено та наразі продовжена дія воєнного стану з 05 години 30 хвилин 23.04.2024 строком на 90 діб.

Починаючи з 24.02.2022 територія с. Данило-Іванівка Мелітопольського району Запорізької області тимчасово окуповано збройними формуваннями держави-агресора Російської Федерації, що визначено Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих території України від 22.12.2022 року № 309, село Данило-Іванівка Мелітопольського району віднесено до вказаного переліку територіальних громад, які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Так, 24.02.2022 після початку воєнних дій на території України, широкомасштабної агресії Російської Федерації та подальшої окупації Мелітопольського району Запорізької області у Данило-Іванівській гімназії Новенської сільської ради Запорізької області, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (далі ОСОБА_5 ) на виконання вимог та розпоряджень місцевих органів влади, зокрема розпорядження голови Запорізької обласної державної адміністрації №104 від 10.03.2022, призупинено освітній процес під час дії правового режиму воєнного стану з 14.03.2022 та оголошено вимушені канікули, а тому Данило-Іванівська гімназія призупинила здійснення освітнього процесу.

В подальшому, представники самопроголошеної влади АДРЕСА_1 , почавши незаконну співпрацю з окупантами - представниками російської федерації, самовільно та незаконно посилаючись на ст. 92 Федерального закона «Об образовании в российской федерации» від 29.12.2012 N? 273-Ф3, якою передбачено підтвердження акредитаційним органом відповідності якості освіти в організації, здійснює освітню діяльність за заявленими для державної акредитації освітніми програмами, встановленими акредитаційними показниками, та з метою подальшого впровадження стандартів освіти держави-агресора у школах Запорізької області.

Вказаний новостворений орган розпочав здійснювати свою діяльність відповідно до ч. 2 ст. 14 закону російської федерації N? 273-Ф3, де мовою оригіналу викладено наступне: «в образовательных организациях образовательная деятельность осуществляется на государственном языке российской федерации, если настоящей статьей не установлено иное. Преподавание и изучение государственного языка российской федерации в рамках имеющих государственную аккредитацию образовательных программ осуществляются в соответствии с федеральными государственными образовательными стандартами, образовательными стандартами».

Після того, з метою забезпечення функціонування закладів освіти на території Мелітопольського району Запорізької області представники окупаційної влади розпочали підбір персоналу з числа осіб, які працювали у закладах освіти Мелітопольського району Запорізької області, а потім свідомо перейшли на бік окупантів з намірами підтримки та утвердження окупаційної влади російської федерації на території АДРЕСА_1 , а також впровадження методики освітнього процесу, яка діє на території російської федерації.

Так, у невстановлений під час досудового розслідування час, але не пізніше серпня 2022 року, громадянин України ОСОБА_4 , розуміючи вчинені представниками держави-агресора заходи, направлені на зміну меж території України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, свідомо та добровільно, керуючись ідеологічними мотивами, діючи за власним бажанням, без фізичного та психологічного примусу, підтримуючи воєнну агресію російської федерації на території України, діючи з прямим умислом, прийняв рішення співпрацювати з окупаційною владою російської федерації, погодившись на їх пропозицію обійняти посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, а саме: директора навчального закладу, на базі якого 28.07.2022, представниками окупаційної адміністрації держави-агресора створено заклад освіти «Муниципального образовательного учреждения « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

У подальшому, ОСОБА_4 , будучи призначеним окупаційною владою російської федерації на вищезазначену посаду, використовуючи отримані повноваження з виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій щодо діяльності цього закладу, організував його функціонування та забезпечив організацію освітнього процесу російською мовою за освітніми стандартами та навчальними планами російської федерації з повним виключенням із освітнього процесу вимог до обов`язкових результатів навчання, визначених державними стандартами повної загальної середньої освіти України, та здійснював контроль за виконанням освітніх програм держави-агресора.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на впровадження стандартів освіти держави-агресора, ОСОБА_4 , здійснив підбір працівників закладу, які погодились впроваджувати стандарти освіти держави-агресора та сприяв їх призначенню на посади.

У той же час, продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_4 , обіймаючи посаду директора незаконно створеного закладу освіти «Муниципального образовательного учреждения « ІНФОРМАЦІЯ_1 », перебуваючи на території с. Данило-Іванівка, Мелітопольського району, з метою утвердження окупаційної влади російської федерації на тимчасово окупованій території с. Данило-Іванівка, продовжив впровадження стандартів освіти держави-агресора у вищевказаному навчальному закладі шляхом зміни форми оцінювання результатів навчання учнів, у тому числі здобувачів загальної середньої освіти. Так, всупереч вимогам Наказу МОН України від 04.09.2000 № 428/48 «Про запровадження 12-бальної шкали оцінювання навчальних досягнень учнів у системі загальної середньої освіти», Наказу МОН України від 13.04.2011 № 329 «Про затвердження критеріїв оцінювання навчальних досягнень учнів (вихованців) у системі загальної середньої освіти» та Наказу МОН України від 21.08.2013 № 1222 «Про затвердження орієнтовних вимог оцінювання навчальних досягнень учнів із базових дисциплін у системі загальної середньої освіти», оцінювання результатів навчання здійснюють за 12-бальною системою (шкалою), а його результати позначають цифрами від 1 до 12, ОСОБА_4 , користуючись відповідними повноваженням та правами керівника закладу освіти, впровадив систему оцінювання навчальних досягнень учнів, виражену у формі 5-ти бальної шкали оцінювання.

Також, продовжуючи впровадження стандартів освіти держави-агресора у вказаному навчальному закладі, ОСОБА_4 , на виконання вимог п. 11.1 ст. 11 «Федерального государственного образовательного стандарта основного общего образования», затвердженого наказом міністерства освіти РФ від 17.12.2010 №1897, ввів для викладання учням вказаного закладу освіти дисципліну «Русский язык», передбачену відповідною предметною областю « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та «История».

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями організував освітній процес у Данило-Іванівській гімназії Новенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , який повністю протирічить меті як початкової, так і базової середньої освіти в Україні та який формуватиме знання, інші компетентності та світогляд здобувачів освіти, спрямовані на возвеличення російської федерації, її історичної ролі та відповідно заперечення існування культурних цінностей українського народу, його історико-культурних надбань і традицій, української мови, що має своєю кінцевою метою збуджувати агресію та ненависть до України.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України - здійснення громадянином України дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладі освіти.

20.06.2024 відносно ОСОБА_4 складено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

Згідно інформаційної довідки № 385031416 від 01.07.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ОСОБА_4 на праві приватної власності належить 1/3 квартири АДРЕСА_2 .

Інші аналогічні частки квартири за вищевказаною адресою, належать ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до санкції ч. 3 ст. 111-1 КК України за вказаний злочин передбачено покарання караються виправними роботами на строк до двох років або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років.

З метою збереження засобів та знарядь вчинення кримінального правопорушення слідчий просить задовольнити клопотання та винести ухвалу про арешт майна 1/3 квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить на праві спільної часткової власності підозрюваному ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Клопотання погоджено начальником Веселівського відділу Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_8 .

Слідчий в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі.

Прокурор ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив розгляд клопотання проводити без його участі, просив клопотання задовольнити в повному обсязі.

04 липня 2024 постановою тимчасово виконуючого обов`язки слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у розшук.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив розгляд клопотання проводити без його участі.

Дослідивши доводи щодо підстав накладення арешту на майно, копії матеріалів кримінального провадження, надані в обґрунтування доводів клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що згідно відомостей з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у провадженні Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000032 від 10.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

Згідно вказаних відомостей 09.04.2024 до СВ Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області надійшли матеріали з УКР ГУНП в Запорізькій області про виявлення інформації відносно громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який добровільно пішов на співпрацю з окупаційною владою та зайняв посаду директора незаконно створеного навчального закладу «ДКЗ Данило-Іванівська ЗОШ №18», де впроваджує стандарти освіти держави-агресора.

В ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, 20 червня 2024 року було складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчинені ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, яке 20.06.2024 опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та 22.06.2024 в Газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий Кур`єр».

Положеннями ст. ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

За змістом ст.131 ч.1, ч.2 п.5 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Слідчий просить накласти арешт на 1/3 квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить на праві спільної часткової власності підозрюваному ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частина 2 вказаної норми встановлює, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини 2 статті 171 у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

В своєму клопотанні слідчий зазначає, що просить накласти арешт на 1/3 квартири з метою збереження засобів та знарядь вчинення кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 111-1 КК України, а саме здійснення громадянином України дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладі освіти.

Однак, слідчий не зазначає яким чином 1/3 частка квартири, яка знаходиться у підозрюваного у власності може бути засобом або знаряддям вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

Суддя звертає увагу, що санкції ч. 3 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у вигляді виправних робіт на строк до двох років або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років.

Спеціальну конфіскацію або конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру з урахуванням чого необхідно було б накласти арешт, санкція ч. 3 ст.111-1 КК України не передбачає.

Отже, зважаючи на вищевикладене, суд не може встановити, яке значення має вказана вище частки квартири для кримінального провадження. Не зазначені докази, які б підтверджували дані обставини.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи зазначені обставини, що слідчим не вказано та необґрунтовано мету накладення арешту, наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170, не доведено необхідність такого арешту, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172,173, 309 КПК України,слідчий суддя

УXВАЛИВ:

В задоволенні клопотання тимчасово виконуючого обов`язки слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000032 від 10.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1