Справа № 344/4475/24
Провадження № 1-кс/344/1980/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2024 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0001103 від 21 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И Л А:

08 березня 2023 року адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0001103 від 21 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 Кримінального кодексу України.

В обґрунтування клопотання заявник зазначає, що в період часу з 19 години 17 квітня 2020 року по 15 годину 40 хвилин 20 квітня 2020 року невідома особа, шляхом віджиму металопластикового вікна кухні, проникла до приміщення квартири АДРЕСА_1 , звідки таємно викрала грошові кошти у сумі 300 євро, ноутбук марки "Lenovo", норкову шубу, 4 флакони парфумів та 18 найменувань золотих виробів.

У ході проведення додаткового допиту потерпілої ОСОБА_5 , остання повідомила, що 27 травня 2020 року в мережі інтернет на сайті «BOO ua прикраси» вона знайшла оголошення, де продавали золоті вироби, а саме: золотий ланцюжок, 585 проби, загальною вагою 8 г, подвійного плетіння, яке частково виконано із білого золота, довжиною 46 см, яке за загальними ознаками подібне до того, яке було викрадено у неї із квартири 17 квітня 2020 року. Надалі ОСОБА_5 вирішила зв`язатись із продавцем, щоб дізнатися, де можна оглянути вказані речі, та забронювала золотий ланцюжок, після чого до неї зателефонували із номеру мобільного телефону НОМЕР_1 , та під час розмови вона дізналась, що вказану річ можна придбати, що ОСОБА_5 і зробила, однак назву магазину чи ломбарду не вказувалось, а лише місце розташування: Тернопільська область. Згодом із номеру BOO.u a на телефон ОСОБА_5 прислали смс-повідомлення, в якому було зазначено «відправник ОСОБА_6 , м. Ланівці, Тернопільська область, відділення № 1», яка працює в ВП Ломбардне відділення № 23 ПТ « Ломбард Смарт» ТОВ «Шведінвест і Компанія», керівником якого є ОСОБА_4 .

У подальшому 29 травня 2020 року ОСОБА_5 прийшло повідомлення про те, що золотий виріб вже прибув на відділення № 11 Нової Пошти в м. Івано-Франківську під номером накладної № 7007.

12 червня 2020 року на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області надано слідчому слідчого відділу Івано-Франківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_7 дозвіл тимчасовий доступ до золотого ланцюжка, який знаходиться у відділенні Нової Пошти № 11 по вул. Грушевського, 14 у м. Івано-Франківську під номером накладної № 7007, з можливістю його вилучення у відділенні ТОВ «Нова Пошта» № 11 м. Івано-Франківськ, по вул. Грушевського, 14 та паперової документації, де збереглась інформація про час та особу, яка здійснила відправлення золотого ланцюжка.

19 червня 2020 року на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області було накладено арешт на майно, яке було вилучено 12 квітня 2002 року в ході надання тимчасового доступу до речей та документів, а саме: золотий ланцюжок, який знаходиться у відділенні Нової Пошти №11 по вул. Грушевського, 14 у м. Івано-Франківську під номером накладної №7007.

У зв`язку із тим, що дане розслідування триває тривалий час більше чотирьох років, про хід досудового розслідування заявнику невідомо, проте всі слідчі дії проведено, а власником даного ланцюжка ОСОБА_4 надані відповідні документи, зокрема видаткова накладна про походження даного ланцюжка № Г-НТ0044 від 27 травня 2019 року, а також те, що даний виріб є новим і не був у використанні, про що свідчить бірка комплектності, яка опломбована пломбою виробника, вважає, що арешт був накладений необґрунтовано та в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

За таких обставин заявник просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 червня 2020 року по справі №344/7664/20 в межах кримінального провадження №0001103 від 21 квітня 2020 року, а саме: на золотий ланцюжок, який вилучений у відділенні Нової Пошти № 11, по вул. Грушевського,14 у м. Івано-Франківську під номером накладної № 7007 та передати на зберігання законному власнику ОСОБА_4 , оскільки даний ланцюжок є новий, у користуванні не був та є підтверджуючі на це документи.

У судове засідання заявник ОСОБА_4 не прибув, проте адвокат ОСОБА_3 надав до суду заяву, в якій розгляд справи просить проводити без його участі та участі заявника, підтримує вимоги клопотання у повному обсязі, просить клопотання задовольнити.

Сторона обвинувачення у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання без її участі, проти задоволення клопотання заперечила.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001103 за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 червня 2020 року надано слідчому слідчого відділу Івано-Франківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_7 дозвіл тимчасовий доступ до золотого ланцюжка, який знаходиться у відділенні Нової Пошти № 11 по вул. Грушевського, 14 у м. Івано-Франківську під номером накладної № 7007, з можливістю його вилучення у відділенні ТОВ «Нова Пошта» № 11 м. Івано-Франківськ, по вул. Грушевського, 14 та паперової документації, де збереглась інформація про час та особу, яка здійснила відправлення золотого ланцюжка.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 червня 2020 року по справі № 344/7664/20 накладено арешт на майно, яке було вилучено 12 квітня 2020 року в ході надання тимчасового доступу до речей та документів, а саме на золотий ланцюжок, який знаходився у відділенні Нової Пошти №11 по вул. Грушевського, 14 у м. Івано-Франківську під номером накладної №7007.

Згідно копії видаткової накладної № Г-НТ0044 від 27 травня 2019 року, ОСОБА_4 придбано ланцюжок на суму 5632,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частина друга статті 170 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частина четверта статті 170 Кримінального процесуального кодексу України зазначає, що у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Згідно частини дев`ятої статті 100 Кримінального процесуального кодексу України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Як визначено у частині одинадцятій статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно частини першої статті 174 Кримінального процесуального кодексу України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово доходив до висновку, що зберігання майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства (рішення у справах Смірнов (Smirnov), пункт 57, та «East West Alliance Limited», пункт 188). При цьому має існувати розумне пропорційне співвідношення між використаними засобами та метою, яку прагнуть досягти будь-якими заходами, що застосовуються державою, у тому числі тими, що призначені для здійснення контролю за користуванням майном особи. Ця вимога виражена у визначенні «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи (рішення у справі «Едвардс проти Мальти» (Edwards v. Malta), № 17647/04, пункт 69, від 24 жовтня 2006 року, з подальшими посиланнями, та вищезгадане рішення у справі Смірнов (Smirnov).

Заявником у клопотанні не наведено достатньо доказів, що у подальшому в арешті відпала потреба, а також на даному етапі слідчим суддею не встановлено даних, які б не виправдовували на теперішній час втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи.

За висновком слідчого судді, скасування арешту майна на даний час може зашкодити ходу досудового розслідування у кримінальному провадженні й не сприятиме його дієвості та досягненню мети кримінального провадження, арешт майна у даному кримінальному провадженню є необхідним для забезпечення всебічності, повноти та об`єктивності дослідження усіх обставин справи, тобто для забезпечення виконання завдань кримінального провадження.

При цьому слідчий суддя зауважує, що в рамках кримінального провадження арешт майна здійснено саме з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відтак, враховуючи вищенаведене та те, що заявником не доведено обставин, що у подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, слідчий суддя дійшла висновку, що заявнику слід відмовити у задоволенні поданого клопотання про скасування арешту майна у повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 170, 171, 174, 309, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0001103 від 21 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, відмовити у повному обсязі.

Ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали складено 15 березня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1