У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва

В складі головуючого судді - ОСОБА_1

За участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши подання начальника Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» м. Києві та Київській області ОСОБА_4 про вирішення питання про можливість звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 15.12.2020 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімум доходів громадян, що становить 17000 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_5 був засуджений за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімум доходів громадян, що становить 17000 грн.

Начальник Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» м. Києві та Київській області ОСОБА_4 звернулася до суду з поданням, в якому згідно п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, просила звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечувала, щодо клопотання подано органом пробації.

Представник Шевченківського районного відділу ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській обл., засуджений в судове засідання не прибули, повідомлялися про розгляд справи належним чином.

Суд заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі; три роки - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі за злочин невеликої тяжкості; п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за злочин середньої тяжкості, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин; десять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за тяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше десяти років за особливо тяжкий злочин; п`ятнадцять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років за особливо тяжкий злочин.

Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності подвоюються.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Таким чином для вирішення питання про звільнення особи від відбування поркарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку обов`язковим є щоб давність виконання вироку не зупинялась та не переривалась.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, засуджений за адресою вказаною у вироку суду не проживає та місце перебування останнього не відоме.

При ухиленні від відбування покарання строк давності не спливає протягом усього періоду ухилення, а його перебіг відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання що передбачено ст. 80 КК України. Ця процесуальна дія не є обов`язковою умовою перебігу строку давності. Тільки навмисне ухилення засудженого від відбування покарання та вчинення нового злочину переривають ці строки.

Ухилення від відбування покарання - це умисне діяння засудженого, спрямоване на те, щоб уникнути приведення обвинувального вироку до виконання. При цьому, строк давності, який сплив до моменту ухилення засудженого від відбування покарання, не анулюється, а підлягає заліку і продовжує спливати з моменту з`явлення засудженого або його затримання.

Суду не надано будь-яких підтверджуючих документів, що органами пробації проведено будь які дій, щодо розшуку, чи встановлення інформації щодо сплати засудженим штрафу призначеного вироком суду, що вбачається з матеріалів подання засудженого, тобто суду не надано підтвердження того, що засуджений умисно не ухилявся від відбування покарання.

Таким чином, визнаних законодавством обов`язкових підстав для звільнення від відбування покарання засудженого у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, не встановлено, тому у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 80 КК України, ст. 537, ст. 539 КПК України суд, , -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання начальника Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» м. Києві та Київській області ОСОБА_4 про звільнення від відбуття покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з моменту її проголошення до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд Київської області.

Суддя: ОСОБА_1