Справа № 301/343/24
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

04.04.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження у кримінальному провадженні №11-сс/4806/76/24, за апеляційною скаргою, яку подав захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 30 січня 2024 року, задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000294, відомості про кримінальне правопорушення в якому 13 червня 2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, судимого Іршавським районним судом 21 липня 2023 року за ч. 1 ст. 129 та ст. 356 КК України із застосуванням ст.70 цього Кодексу до покарання у виді обмеження волі на строк два роки, на підставі ст.75 КК України з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

Цією ухвалою продовжено щодо обвинуваченого ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 30 березня 2024 року з визначенням застави у розмірі 55 (п`ятдесят п`ять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 166540 (сто шістдесят шість тисяч п`ятсот сорок) гривень.

У разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_5 покладено такі обов`язки: прибувати до особи кримінального провадження; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає ( АДРЕСА_1 ) без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

З матеріалів за клопотанням убачається, що 29 січня 2024 року, до слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області звернувся прокурор із клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України. Відповідно до клопотання, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.1 ст.307 КК України - незаконне зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, та за ч.2 ст.307 КК України - незаконне зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, вчинене повторно, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років із конфіскацією майна. Прокурор у клопотанні зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави, продовжений ухвалою слідчого судді Іршавського районного суду від 04 грудня 2023 року до 01.02.2024. Необхідність продовження строку дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 . прокурор обґрунтовує тим, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, ризики, які встановлені слідчим суддею під час обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу, не відпали та існують, відтак наявність таких дає достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може: переховуватися від суду, враховуючи у тому числі те, що ОСОБА_5 не одружений, не працюючий, раніше судимий, вчинив новий злочин під час іспитового строку; при цьому наявний і ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. Прокурор у клопотанні також вказує на те, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Окрім цього прокурор вважає, що обрання менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до невиконання завдань кримінального судочинства та забезпечення судового розгляду. Просить продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою на 60 днів та визначити заставу в розмірі 55 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Слідчий суддя, перевіривши доводи клопотання, надані стороною обвинувачення докази, дійшов висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років. Слідчий суддя також дійшов висновку про те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор, не зменшились, не відпали і продовжують існувати, наявність таких підтверджена належними та достатніми доказами. У тому числі прокурором доведено існування ризику переховування ОСОБА_5 від суду; незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні; вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, в якому ОСОБА_5 підозрює орган досудового розслідування, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя також дійшов висновку про необхідність продовження відносно ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Разом з тим, суд, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, встановив заставу, що становить 55 прожиткових мінімумів для працездатних осіб і відповідає 166540 (сто шістдесят шість тисяч п`ятсот сорок) гривень.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_6 , вказує на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, вважає, що така підлягає скасуванню, оскільки, як стверджує адвокат, така постановлена неналежним складом суду. Апелянт зазначає, що у випадку, якщо досудове розслідування завершено і в справі призначено підготовче судове засідання, суд, який вже розглянув та продовжив хоч один раз строк дії запобіжного заходу, не може втручатись у вирішення такого питання. Вважає, що судове засідання щодо ОСОБА_5 проведено не уповноваженим складом суду, оскільки ОСОБА_5 08 листопада 2023 року пред`явлено обвинувачення у кримінальному провадженні і на 30 січня 2024 року призначено чергове підготовче судове засідання. Однак, оскаржувана ухвала не містить жодних посилань на кримінальне провадження в якому проводився судовий розгляд. При цьому, клопотання подано прокурором без дотримання вимог ч. 1 ст. 199 КПК України, тобто з пропущенням встановленого законом строку, до клопотання не додано жодних документів, на які посилався прокурор, його зміст був формальним. Апелянт також вважає, що ризики, на які прокурор посилається у клопотанні, не підтверджені доказами, оскільки у клопотанні відсутні будь-які відомості про те, яким чином ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, здійснювати тиск на свідків, при цьому не вказано, у який спосіб ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється. Апелянт також вважає, що вказані прокурором ризики є надуманими, оскільки не підтверджені жодними доказами. Окремо звертає увагу на те, що судом не взято до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання, у нього цивільна дружина, на його утриманні неповнолітні діти, які є його рідними дітьми, хоча і не зареєстровані за ним, характеристика надана Іршавською міською радою не містить скарг та нарікань на поведінку обвинуваченого. Окрім того, адвокат вважає, що визначний судом розмір застави є непосильним для його підзахисного, оскільки ОСОБА_5 тяжко хворіє, наразі перебуває на диспансерному обліку у лікаря - фтизіатра, після оперативного втручання та лікування у Чеській Республіці його матір ще й досі сплачує борг за лікування. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора та звільнити ОСОБА_5 з-під варти.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності сторін обвинувачення та захисту, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд справи за відсутності вищевказаних осіб апеляційний суд бере до уваги, що сторони обвинувачення та захисту належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, однак заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги не подавали.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення задоволенню не підлягають з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається у порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Частиною 5 ст. 615 КПК України передбачено, що у разі неможливості проведення підготовчого судового засідання обраний слідчим суддею, керівником органу прокуратури під час досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання у підготовчому судовому засіданні, але не більше ніж на два місяці.

Відповідно до ч. 6 ст. 615 КПК України, у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

Висновок слідчого судді про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 колегія суддів вважає належним чином умотивованим, викладені в судовому рішенні судження такими, що ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються з наявними в матеріалах судового провадження доказами та обставинами кримінального провадження.

Так, на переконання колегії суддів, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 слідчий суддя обґрунтовано взяв до уваги тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винуватим (позбавлення волі на строк до 10 років із конфіскацією майна), дані про особу обвинуваченого (непрацюючий, неодружений, раніше неодноразово судимий та притягувався до адміністративної відповідальності, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень під час іспитового строку, встановленого йому вироком суду), відсутність обставин, які би перешкоджали триманню обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою та необхідність проведення судом необхідних процедурних (процесуальних) дій, у тому числі й допиту свідків, які ще не допитані, та дослідження доказів.

Апеляційний суд погоджується із висновками слідчого судді про існування вказаної стороною обвинувачення наявності передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі доведення вини, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків з метою зміни ними показів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Наведені вище обставини, на переконання апеляційного суду, свідчать і про обґрунтованість висновків слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, будуть недостатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 під час судового провадження та запобігання вищевказаних ризиків, які продовжують існувати, при цьому стороною захисту, в свою чергу, не спростована наявність таких. Так, апеляційний суд звертає увагу на те, що стороною захисту не надано жодних доказів, зокрема й даних про особу обвинуваченого, які би давали обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, не ухилятиметься від суду, не впливатиме на свідків, не перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином, не вчинятиме інших кримінальних правопорушень, і що до нього може бути застосовано інший, більш м`який, запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги про те, що ризики, на які прокурор посилається у клопотанні, не підтверджені доказами, оскільки у клопотанні відсутні будь-які відомості про те, яким чином ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, здійснювати тиск на свідків, при цьому не вказано, у який спосіб ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовження кримінального правопорушення у якому підозрюється, - апеляційний суд із урахуванням наведеного вище відхиляє як такі, що не знаходять свого підтвердження, спростовуються наведеним вище, а відтак і жодним чином не впливають на висновки слідчого судді про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою.

Як такі, що не спростовують висновків слідчого судді про наявність на даний момент ризиків, які слугували підставою для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, у нього цивільна дружина, на його утриманні неповнолітні діти, які є його рідними дітьми, хоча і не зареєстровані за ним, характеристика надана Іршавською міською радою не містить скарг та нарікань на поведінку підозрюваного.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на те, що висновки слідчого судді про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 є обґрунтованими та правильними. Так, на переконання апеляційного суду, саме цей запобіжний захід зможе запобігти настанню вищеописаних ризиків, забезпечить дієвість кримінального провадження та належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 .

При оцінці доводів апеляційної скарги про те, що оскаржувана ухвала постановлена неналежним складом суду, оскільки 08 листопада 2023 року ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у кримінальному провадженні і на 30 січня 2024 року призначено чергове підготовче судове засідання, однак, оскаржувана ухвала не містить жодних посилань на кримінальне провадження у якому проводився судовий розгляд, - апеляційний суд бере до уваги положення ч. 6 ст. 199 КПК України, відповідно до якої «у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті», а також положення наведених вище норм ч. ч. 5, 6 ст. 615 КПК України.

Тому, доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд визнає такими, що не спростовують висновків слідчого судді про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою.

Із цих підстав, апеляційний суд не бере до уваги і доводи апеляційної скарги про те, що клопотання подано прокурором без дотримання вимог ч. 1 ст. 199 КПК України, тобто з пропущенням встановленого законом строку.

Тож, перевіривши доводи апеляційної скарги та обставини, на які посилається сторона захисту, апеляційний суд вважає, що такі не впливають та не спростовують наявність ризиків, описаних в оскаржуваній ухвалі, не свідчать про те, що такі перестали існувати, що в свою чергу не дає підстав для відмови в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги і те, що навіть якщо обвинувачений і не має на меті ухилятися від суду, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також порушувати процесуальні обов`язки іншим чином, однак, обставини, за яких вчинені кримінальні правопорушення, їх тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу обвинуваченого, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Також апеляційний суд бере до уваги і те, що в матеріалах судового провадження відсутні і стороною захисту не надано доказів, зокрема висновків лікарів, які б свідчили про наявність у обвинуваченого ОСОБА_5 таких захворювань, які унеможливлюють тримання його під вартою.

Тому, на переконання апеляційного суду, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та продовжив строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою із урахуванням положень ч. 1 ст. 197 КПК України до 30.03.2024 включно.

Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, врахував і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, тяжкість та обставини кримінальних правопорушень, характер та спосіб їх вчинення, негативні наслідки для суспільства від злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних речовин, наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, і дійшов належного висновку про визначення йому розміру застави, який, у разі його внесення, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 як підозрюваного у кримінальному провадженні.

Тому, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що визначений розмір застави, передбачений ст. 182 КПК України, гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, і у свою чергу обґрунтовано визначив розмір застави - 55 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який на переконання колегії суддів, у разі його внесення, буде достатнім для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

При цьому, апеляційний суд, окрім наведеного вище, бере до уваги й те, що стороною захисту не надано будь-яких доказів, у тому числі і про майновий стан підозрюваного ОСОБА_5 , які б свідчили про те, що визначений слідчим суддею розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного, що в свою чергу свідчить про те, що підстав вважати такий розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_5 апеляційним судом не встановлено. Також, апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, і, оцінивши в сукупності тяжкість кримінальних правопорушень та покарання, яке може бути призначено за їх вчинення, обставини їх скоєння, наявні в матеріалах судового провадженні відомості про особу підозрюваного, кількість та ступінь передбачених ст. 177 КПК України ризиків, - апеляційний суд вважає, що встановлений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави - 55 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є необхідним і буде достатнім, у разі його внесення, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що оскільки ОСОБА_5 тяжко хворіє, наразі перебуває на диспансерному обліку у лікаря-фтизіатра, після оперативного втручання та лікування у Чеській Республіці його матір ще й досі сплачує борг за лікування, - апеляційний суд відхиляє як безпідставні, непідтверджені жодними доказами і такі, що не впливають на визначений слідчим суддею розмір застави.

При оцінці доводів апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд бере до уваги те, що відповідно до повідомлення прокурорки ОСОБА_7 від 14.03.2024 обвинувачений ОСОБА_5 29.02.2024 звільнений з-під варти під заставу, що свідчить про те, що обвинувачений відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

Крім того, процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Узагальнюючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки слідчого судді, не може бути задоволена, а ухвалу слідчого судді суду першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли істотно вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі сторона захисту не вказує в апеляційній скарзі,; що строк дії оскаржуваної ухвали сплив 30.03.2024 і така втратила чинність у часі.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 30 січня 2024 року, якою задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000294, відомості про кримінальне правопорушення в якому 13 червня 2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_5 строком на 60 днів, до 30 березня 2024 року з визначенням застави у розмірі 55 (п`ятдесят п`ять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 166540 (сто шістдесят шість тисяч п`ятсот сорок) гривень, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: