Справа № 308/6617/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000067, розпочатого за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.02.2024, про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчою групою відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.332 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.02.2024 за №0000067.

Досудовим розслідування встановлено, що на початку лютого 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на протиправне збагачення шляхом організації незаконного переправлення громадян України, які підлягають мобілізації під час дії воєнного стану, через державний кордон України до країн Європейського Союзу, за грошову винагороду, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах та часі, усвідомлюючи, що для успішної реалізації злочинного умислу щодо здійснення незаконного переправлення кількох осіб через державний кордон України необхідні спільні дії кількох осіб, вступив у злочинну змову із ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , із якими узгодив план спільних дій та участь на кожному етапі незаконного переправлення осіб через державний кордон.

12.04.2024 о 03:30 год. в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі слідчого експерименту, на території АЗС «БРСМ-Нафта», за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку ст. 208 КПК України, було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари, Броварського району, Київської області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, розлученого, раніше не судимого, тимчасово не працюючого, під час вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

Окрім того, 12.04.2024 року о 05 годині 10 хвилин, в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі слідчого експерименту, в м. Перечин, вул. Карпатська, на відстані приблизно 75 метрів від адміністративної будівлі Перечинський Професінний ліцей, на автодорозі Н-13, Ужгородський район, у порядку ст. 208 КПК України, було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, українця, одруженого, тимчасово не працюючого, не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_3 , під час вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

Разом із тим, 12.04.2024 в період з 04.00 по 05.56 год., відповідно до положень ст.ст. 233, 237 КПК України, у зв`язку із наявністю невідкладної необхідності, що було пов`язано із безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення та збереження майна було проведено обшук іншого володіння особи, а саме транспортного засобу марки «Tesla», моделі «X75 D», номерний знак НОМЕР_1 , на якому їздив затриманий ОСОБА_4 , в ході якого було виявлено та вилучено:

- грошові кошти в сумі 3900 доларів США та 200 євро, що знаходилися в чоловічій сумці, яка належить гр. ОСОБА_4 ;

- мобільний телефон марки «Самсунг», ІМЕІ НОМЕР_2 з сім-картою мобільного оператора ТОВ «лайфселл» НОМЕР_3 ;

- мобільний телефон марки «Нокіа», ІМЕІ НОМЕР_4 з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_5 ;

- мобільний телефон марки «Самсунг», ІМЕІ 1: НОМЕР_6 , ІМЕІ 2: НОМЕР_7 з сім-картою мобільного оператора ТОВ «лайфселл» НОМЕР_8 ;

- транспортний засіб марки «Tesla», моделі «X75 D», н.з. НОМЕР_1

Вищеперераховані речі та предмети, а саме: грошові кошти, мобільні телефони та транспортний засіб марки «Tesla», моделі «X75 D», н.з. НОМЕР_1 , що був виявлений та вилучений в ОСОБА_4 під час проведення обшуку підпадають під ознаки, перераховані в ч. 1 ст. 98 КПК України, а тому є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

12.11.2023 вилучені предмети та речі постановою старшого в ОВС слідчого відділу розслідування СУ ГУНП ОСОБА_3 визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження.

В судове засідання слідча не з`явилась, причини неявки суду невідомі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, причина неявки суду невідома.

Вивчивши зміст клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя встановив наступні обставини.

Сторона кримінального провадження прокурор ставить питання про застосування в рамках даного кримінального провадження заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на вилучене майно з тих підстав, що вилучені речі є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, предметом кримінального правопорушення та збереження яких необхідне для проведення відповідних слідчих дій.

Згідно зі ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому за загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Ч. 2 вказаної норми закону передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру

щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Положеннями ст. 98 КПК України законодавцем визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частинами другою та третьою ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та може накладатись на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначених у статті 98 КПК України.

Відтак матеріали провадження містять достатньо даних, які вказують на відповідність зазначеного слідчим майна критеріям ст. 98 КПК України, а відповідно і можливості його використання стороною обвинувачення як доказу у кримінальному провадженні.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України суд зобов`язаний при розгляді клопотання про накладення арешту на майна враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відтак, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, а також те, що у разі задоволення вказаного клопотання може бути виконане завдання арешту, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України, тобто запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення збереження речових доказів, задля захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадженняслід застосувати арешт вказаного в клопотанні майна і таке втручання у права та інтереси власника майна буде виправданим.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Накласти арешт, шляхом накладення заборони користування та розпорядження на виявлені і вилучені 12.04.2024 в ході проведення обшуку транспортного засобу марки «Tesla», моделі «X75 D», н.з. НОМЕР_1 , що на праві власності зареєстрований за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари, Броварського району, Київської області, наступні речі та предмети, а саме:

- грошові кошти в сумі 3900 доларів США та 200 євро, що знаходилися в чоловічій сумці, яка належить гр. ОСОБА_4 ;

- мобільний телефон марки «Самсунг», ІМЕІ НОМЕР_2 з сім-картою мобільного оператора ТОВ «лайфселл» НОМЕР_3 ;

- мобільний телефон марки «Нокіа», ІМЕІ НОМЕР_4 з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_5 ;

- мобільний телефон марки «Самсунг», ІМЕІ 1: НОМЕР_6 , ІМЕІ 2: НОМЕР_7 з сім-картою мобільного оператора ТОВ «лайфселл» НОМЕР_8 ;

- транспортний засіб марки «Tesla», моделі «X75 D», н.з. НОМЕР_1 .

Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції можна подати протягом п`яти днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду (особою, яка не була присутньою під час її оголошення на протязі 5-и днів з дня отримання її копії)

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1