ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/107/24 Справа № 697/480/24 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючоїОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря за участю прокурора підозрюваної захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції з ДУ «Черкаський слідчий ізолятор»), ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 15 березня 2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Джетісай, Чімкентської області, Казахстан, громадянки України, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , проживаючої по АДРЕСА_2 , незаміжньої, непрацюючої, не судимої в силу ст. 89 КК України, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Черкаській області майор поліції ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 .

Просила слідчого суддю застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 , строком на 60 діб.

Ухвалою слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 15 березня 2024 року клопотання слідчого задоволено.

Застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , терміном на 60 днів, тобто до 12 травня 2024 року включно.

Термін тримання під вартою ОСОБА_7 , рахується з моменту її фактичного затримання, тобто з 14 березня 2024 року.

Визначено ОСОБА_7 розмір застави: 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560,00 грн.

У разі внесення застави, покладено на підозрювану ОСОБА_7 обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками.

Слідчий суддя мотивував ухвалу тим, що прокурором та слідчим в судовому засіданні доведена наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України, які свідчать про необхідність застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.Даних щодо неможливості застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я суду не надано.

Також, слідчий суддя, при обранні альтернативного запобіжного заходу у виді застави, визначив підозрюваній ОСОБА_7 розмір застави 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560,00 грн, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, захисник підозрюваної ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 15березня 2024 року та постановити нову ухвалу, обравши більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із наданням дозволу відвідувати місцевий заклад охорони здоров`я.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник ОСОБА_8 зазначила, що ОСОБА_7 не заперечує щодо своєї причетності до вчиненого злочину, та активно сприяє розкриттю злочину.

Що стосується ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваної, то захисник зазначає, що вона має постійне місце проживання, у неї є син. Тобто має міцні соціальні зв`язки. Окрім того має незадовільний стан здоров`я.

Прокурор в судовому засіданні не навів наявність ризиків для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До цього часу до ОСОБА_7 інші менш м`які запобіжні заходи не обиралися. А тому не можна стверджувати про недобросовісну поведінку.

Ухилення від правосуддя та правоохоронних органів вважає ризик формальним, адже процесуальна поведінка ОСОБА_7 могла б бути забезпечена домашнім арештом.

Вплив на свідків також є формальним ризиком, так як ОСОБА_7 розповіла всі обставини справи. Окрім того свідок є засекреченою особою.

Також, звертає увагу, що всі докази, подані стороною обвинувачення, підтверджують обґрунтованість підозри, що не заперечувалось стороною захисту, але будь-які докази недотримання процесуальних обов`язків підозрюваної, тобто наявність будь-якого ризику, не підтверджені жодним доказом та є припущеннями.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_8 та підозрювану ОСОБА_7 , які просили скасувати ухвалу слідчого судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Водночас, при здійсненні апеляційного перегляду колегія суддів керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.06 року, ст. ст. 2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права.

Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на свободу та особисту недоторканість, за яким особа може бути позбавлена свободи виключно на підставах передбачених законом, права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Таким чином, норми Конституції України, національного законодавства, в тому числі і кримінального процесуального законодавства мають узгоджуватися з нормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, які доведені сторонами кримінального провадження і які слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності з наявними ризиками, зазначеними у ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1, п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

До раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані, його висновки про те, що слідчий та прокурор при розгляді справи довели, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні слідчого, а також, що заявлені ризики в сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного можуть служити виключними підставами для його ув`язнення, є обґрунтованими.

З ухвали слідчого судді вбачається, що на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_7 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому їй повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо неї такого обмежувального заходу, як тримання під вартою.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів апеляційного суду повністю погоджується, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у слідчому відділенні відділу поліції №1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000044 від 03.02.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, за фактом незаконного збуту наркотичного засобу.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , будучи особою, яка перебуває на обліку у лікаря нарколога, як наркозалежна, та знаходячись на замісній терапії, 14.03.2024 отримала у «Канівській БЛ» таблетки, які містять в своєму складі наркотичний засіб метадон. У подальшому, того ж дня, близько 09:30 год., знаходячись у господарському приміщенні, поблизу моргу Канівської БЛ, за адресою: АДРЕСА_3 , переслідуючи мету незаконного збуту наркотичного засобу, умисно збула 1 таблетку, що згідно з висновком експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/124-24/3981-НЗПРАП від 15.03.2024 містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, масою 0,022 г, шляхом продажу за грошові кошти в сумі 300 грн. гр. ОСОБА_10 , якому було доручено проведення оперативної закупки наркотичного засобу.

14.03.2024 року о 10 год. 15 хв. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

15.03.2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України незаконний збут наркотичного засобу.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення підтверджується доказами, які додані до клопотання про обрання запобіжного заходу.

Прокурор в судовому засіданні пояснив, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки останні дають підтверджуючі покази про те, що ОСОБА_7 вчинила даний умисний злочин, таким чином, у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного із позбавленням волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, вона матиме реальну можливість незаконно впливати на них, в тому числі шляхом вчинення інших кримінальних правопорушень; вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_7 не має законних джерел для існування, а також з метою незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, вона може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Крім того, обставинами, що в сукупності вказують на можливість і необхідність застосування стосовно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою також є: підозрюваній ОСОБА_7 повних 39 років, має задовільний стан здоров`я, не має постійного місця роботи, відсутні міцні соціальні зв`язки, а саме незаміжня та не має на утриманні членів родини, а також в останньої відсутні законні джерела засобів до існування; тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, що згідно ст. 12 КК України є тяжким умисним злочином, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років; можливість вчинити інші кримінальні правопорушення у тому числі з метою незаконного впливу на особу, якій було доручено проведення оперативної закупки та з урахуванням скрутного майнового стану.

Саме тримання під вартою буде достатнім запобіжним заходом для анулювання ризиків зазначених в клопотанні.

З ухвали слідчого судді вбачається, що на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При визначенні розміру застави слідчий суддя врахував особу підозрюваної, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та вірно визначив розмір застави у 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560,00 грн, що зможе дисциплінувати підозрювану, з покладенням на неї конкретних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

За таких обставин слідчий суддя вірно дійшов до висновку про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід може не забезпечити відповідну процесуальну поведінку підозрюваної, запобігання перешкод слідству по справі та запобігання продовження злочинної діяльності.

Під час апеляційного розгляду захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_8 не навела достатніх підстав та не обґрунтувала доцільність застосування підозрюваній більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні та не довела, що обрання підозрюваній запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою буде достатнім для запобігання неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_7 .

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я суду не надано.

Отже, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб із визначенням розміру застави, що буде необхідним для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та буде відповідати загальним принципам закріпленим в ч. 3 ст. 5 Конвенції.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що доводи, які наведені в апеляційній скарзі були предметом детального дослідження в ході розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції та слідчим суддею надано на них обґрунтовані і мотивовані відповіді.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею суду першої інстанції розглянуто клопотання слідчого з дотриманням положень кримінального процесуального закону та прийнято законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 15 березня 2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4