КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер 133/191/24
Номер провадження 1-кс/133/173/24
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

01.03.24 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

В складі:

Головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

слідчого СВ ВП № 2 Хмільницького РВП ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 погоджене прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042 від 22 січня 2024 року,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Козятин, Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше судимого, громадянина України, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий слідчого відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенантполіції ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Козятинського міськрайонного суду з клопотанням погодженим прокурором Віницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , по матеріалах кримінального провадження за № 0000042 від 22 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Своє клопотання слідчий мотивує тим, що Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 223 від 02.08.2023 солдата військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період ОСОБА_4 призначено на посаду оператора відділення збору та обробки інформації взводу розвідки та корегування роти ударних безпілотних авіаційних комплексів.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ та організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в Україні уведено воєнний стан із 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб, який триває по даний час.

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно та чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог статутів Збройних Сил України, берегти державне майно, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь.

Згідно до ст. ст. 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, окрім іншого, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Статтею 41 Конституції України, окрім іншого, передбачено, що кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби за призовом під час мобілізації в Збройних Силах України вчинив злочин за наступних обставин.

Так, 22 січня 2024 року близько 09 години 50 хвилин ОСОБА_4 перебуваючи у приміщенні магазину «Пан Економ», що знаходиться за адресою: м. Козятин Вінницької області, вул. Героїв Майдану, 18, Товариства з обмеженою відповідальністю НВП «АРГОН» (код ЄРДПОУ 13323704), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, із корисливим мотивом, з метою заволодіння чужим майном та збагачення за рахунок чужої власності, пересвідчившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно та таємно, викрав з торгівельної полиці італійський набір цукерок Luxury Sorini 305 г., коньяк Barza De Aur 7 років 40% 0,5 л., кульковий дезодорант-антиперспірант Rexona «Прозорий кристал 50 мл» та дезодорант-стік для чоловіків Old Spice Wolfthorn 50 г. У подальшому ОСОБА_4 сховав викрадене під свою куртку та намагався вийти з приміщення магазину, однак злочинний намір до кінця не довів у зв`язку із його викриттям та затриманням разом з викраденим майном працівниками магазину «Пан Економ».

Своїми умисними діями солдат ОСОБА_4 заподіяв ТОВ НВП «АРГОН» матеріальну шкоду на суму 1 180 гривень 39 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, тобто закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, вчиненому повторно.

Письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України складено 29 лютого 2024 року та цього ж дня вручено підозрюваному.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами у їх сукупності, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення; протоколом огляду місця події від 21 січня 2024 року у відповідності якого в ОСОБА_4 виявлено та вилучено викрадене майно; допитом свідка ОСОБА_7 ; протокол огляду диску із відеофайлами з камер спостереження магазину «Пан Економ»; висновками проведених в ході досудового розслідування судово-товарознавчих експертиз; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ..

Слідчий зазначив, що у ході досудового розслідування є необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та представника потерпілого у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення оскільки ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, на даний час повторно вчинив новий умисний корисливий злочин проти власності. Крім того, підозрюваний є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , який, згідно з відомостями, отриманими з військової частини НОМЕР_1 , самовільно залишив військову частину в умовах воєнного стану, у зв`язку з чим дотепер продовжує вчиняти злочин проти встановленого порядку несення військової служби.

Слідчий стверджує, що враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, та беручи до уваги його вік, стан здоров`я, наявність судимостей у минулому, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, а також наявність ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Слідчий також зазначив у клопотанні, що вказані ризики є достатніми для переконання, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів у даному випадку є недоцільним і саме взяття під варту може запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, посилаючись на обставини, вказані в ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував щодо застосування до нього такого запобіжного заходу як тримання під вартою та просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначила, що ризики наведені у клопотанні, як підстава застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно підозрюваного є не доведеними та вважає за можливе застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Суд, заслухавши клопотання прокурора, думку слідчого, пояснення підозрюваного, доводи захисника, дослідивши докази додані до клопотання, приходить до висновку, що клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Чинним КПК України передбачено, що запобіжні заходи, затримання у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК України.

У відповідності до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, крім іншого, також запобіжні заходи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 176 КПК України, домашній арешт є одним з видів запобіжних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Згідно положень ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Підставою застосування запобіжного заходу, згідно з ч. 2 ст. 177 КПК, є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про :

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою і підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності усі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

Так, вказана стаття визначає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

В судовому засіданні при розгляді клопотання слідчого перевірено наведені у клопотанні підстави для застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому був заслуханий підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини, що відображена у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

За таких умов, суд дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про наявність доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185КК України.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Отже, на думку суду, обгрунтованість підозри ОСОБА_4 є доведеною. Встановлюючи наявність ризиків, зазначених слідчим в своєму клопотанню, слідчий суддя приходить до наступного.

На думку суду є достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду: враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, існує ризик, що підозрюваний з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Існує високий ступінь ризику того, що ОСОБА_4 під страхом кримінальної відповідальності може переховуватися від суду, з огляду на те, що санкція інкримінованого йому злочину є такою, що спроможна в значній мірі обмежити його права й свободи, в тому числі право на свободу пересування, то думки останнього з приводу можливої ізоляції до установи виконання покарань сприятимуть наявності вказаного ризику.

Також існує ризик незаконно впливати на свідків та представника потерпілого у цьому кримінальному провадженні: у органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний в подальшому може як у спосіб погроз, підкупу, психологічного впливу, так і в інший спосіб незаконно впливати на осіб, які будуть допитані в якості свідків та потерпілого у кримінальному проваджені, враховуючи той факт, що усі свідки на даний час в ході досудового розслідування не допитані в силу об`єктивних підстав, які можуть вказувати на вчинення злочину, а тому має можливість та може їх примушувати та вимагати від них надати неправдиві покази, а також перешкоджати проведенню досудового розслідування. Оскільки згідно статті 23 Кримінального процесуального кодексу України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, у подальшому підозрюваний матиме можливість здійснювати на свідків і потерпілого відповідний незаконний вплив з метою схилити їх до зміни своїх первинних показань, які вони надавали під час досудового розслідування, що в свою чергу буде перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, а також повному, всебічному та об`єктивному дослідженню всіх обставин справи.

Щодо вчиненння іншого кримінального правопорушення, слід зазначити, що оскільки ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, на даний час повторно вчинив новий умисний корисливий злочин проти власності, він може продовжити свою протиправну діяльність. Крім того, підозрюваний є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , який, згідно з відомостями, отриманими з військової частини НОМЕР_1 , самовільно залишив військову частину в умовах воєнного стану, у зв`язку з чим дотепер продовжує вчиняти злочин проти встановленого порядку несення військової служби.

Зазначене свідчить про те, що доведеними є ризики, на які посилається слідчий та які необхідно враховувати при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу та які підтримані прокурором у судовому засіданні, а саме: що підозрюваний, перебуваючи на волі, зможе переховуватись від суду, здійснювати незаконний вплив на свідків та потерпілих та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України»).

При цьому, встановивши певні обставини, слідчий суддя має переконатися про відсутність даних, які б свідчили, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та про необхідність застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, суд враховує, що у підозрюваного ОСОБА_4 не має стійких соціальних зв`язків, офіційного не працевлаштований, ніде не працює, веде антигромадський спосіб життя, зловживає спиртними напоями, неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, не одружений, та постійно вчиняє умисні кримінальні правопорушення.

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку, що оскільки ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років, а також беручи до уваги його вік, стан здоров`я, наявність судимостей у минулому, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, а також наявність ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, клопотання слідчого слід задовільнити.

Враховуючи обставини, встановлені в судовому засіданні, керуючись правилами ч. 5 ст. 182 КПК України, ст. 183 КПК України, суд знаходить правові підстави для визначення обвинуваченому застави, в розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 840 гривень, оскільки внесення застави в такому розмірі буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182-184, 186, 193-197, 309, 310, 376, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_4 а про обрання запобіжного заходуу виді цілодобового домашнього арешту, відмовити.

У задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу виді цілодобового домашнього арешту

Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 погоджене прокурором Віницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042 від 22 січня 2024 року, задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Козятин Вінницької області, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженому, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше судимого, громадянину України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, тобто до 29 квітня 2024 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 суму застави у розмірі 90 840 гривень ( дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень, застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на такий депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26286152; банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача (IBAN) UA0000401, призначення платежу: запобіжний захід - застава.

У разі внесення визначеної суми застави, ОСОБА_4 з - під варти звільнити, поклавши на нього наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали направити в Вінницьку установу виконання покарань № 1.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в цей же строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Суддя: