Справа № 362/2119/24
Провадження № 1-кп/362/421/24
УХВАЛА

про призначення до судового розгляду

22.04.2024 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003453 від 02.12.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Знам`янка Кіровоградської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

29.03.2024 з офісу генерального прокурора до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003453 від 02.12.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою суду від 03 квітня 2024 року в даному кримінальному провадженні призначено підготовче судового засідання.

Під час підготовчого судового засідання прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у відкритому судовому засіданні, оскільки по справі дотримані всі вимоги, передбачені ст. 291 КПК України. Прокурор також заявив клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою, просив його задовольнити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 не заперечував проти призначення обвинувального акта до судового розгляду, щодо клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу, просив застосувати домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Судом, у відповідності до частини четвертої статті 315 КПК України, роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього колегіально судом у складі трьох суддів, оскільки він обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років.

Обвинувачений та його захисник просили здійснювати розгляд кримінального провадження суддею одноособово.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт з додатками та клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу, суд дійшов до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що кримінальне провадження підсудне Васильківському міськрайонному суду Київської області, підстав для його зупинення чи закриття не виявлено, підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України не вбачається, обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», відповідно до якої «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Питання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою вирішується на етапі підготовчого провадження судового провадження у першій інстанції, тобто на етапі, який унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання перестала існувати і на заміну якої висунуте обвинувачення. Обґрунтованість же обвинувачення перевіряється судом, який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні. Таким чином, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у суді першої інстанції на стадії підготовчого провадження вирішальним є встановлення наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

З матеріалів, наданих суду прокурором, вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту психотропних речовин у особливо великих розмірах.

Санкція за ч. 3 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

З реєстру матеріалів кримінального провадження вбачається наявність письмових доказів, на які посилається прокурор при пред`явленні обвинувачення ОСОБА_4 , а саме: протоколів обшуку автомобіля; допиту свідків; особистого обшуку; проведення слідчого експерименту; проведення огляду місцевості; висновків експертів; протоколу огляду речового доказу.

Таким чином, суд, не вдаючись у кримінально-правову кваліфікацію інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_4 дій, звертає увагу на те, що, відповідно до змісту обвинувального акту, пред`явлене йому обвинувачення обґрунтоване викладеними в обвинувальному акті фактами та інформацією, які у своїй сукупності здатні переконати пересічного об`єктивного спостерігача у тому, що обвинувачений може бути причетним до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Суд приходить до висновку про доведеність ризику переховування ОСОБА_4 від суду, оскільки він не має офіційного працевлаштування, не має стійких соціальних зв`язків в місці свого проживання (не одружений, не має утриманців), обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, наявний, оскільки спілкування між ОСОБА_4 та іншими особами, причетними до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, відбувалось за допомогою мобільних телефонів та месенджерів, тому ОСОБА_4 , як особа, яка володіє повною інформацією про контакти зі спільниками та чати в месенджері Телеграм, перебуваючи на волі, може знищити предмети, речі та інформацію, які можуть мати доказове значення для встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Крім того, судове слідство в даному кримінальному провадженні не розпочато і потребує часу для розгляду, свідки у цьому кримінальному провадженні не допитані, тобто ОСОБА_4 може незаконного впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, які мають бути допитаними безпосередньо у судовому засіданні на відповідній стадії судового провадження.

Ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявний, оскільки ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, яке він вчинив з корисливих мотивів, санкція ч. 3 ст. 307 КК України, передбачає в тому числі конфіскацію майна, що може спонукати ОСОБА_4 , який не має законних джерел доходу, до вчинення нових кримінальних правопорушень з метою незаконного збагачення.

В суді не знайшов свого підтвердження ризик, передбачений п. 4 ст. 177 КПК України, а саме: перешкоджання кримінальному провадженню іншим способом, оскільки суд вважає надуманими та не підтвердженими жодними доказами доводи прокурора щодо можливого створення штучних доказів та можливості підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , суд оцінює і враховує обставини вчинення злочину, наявність ризиків переховування обвинуваченого від суду, знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідківта вчинення інших кримінальних правопорушень,вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 особливо тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у його вчиненні; особу обвинуваченого, відсутність доказів щодо неможливості утримання його через вік та стан здоров`я в умовах позбавлення волі.

Таким чином, з врахуванням даних про особу обвинуваченого та усіх встановлених досудовим розслідуванням фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що застосування до ОСОБА_4 одного із більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

За таких обставин клопотання прокурора є обґрунтованим, а тому відносно обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, що не суперечитиме вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 182, 183, ст. 194, 196, 197, 314, 315-317, 369, 371, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, призначити у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Васильківського міськрайонного суду Київської області 01.05.2024 о 15 годині 30 хвилин.

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника.

Клопотання прокурора задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції строком на 60 днів.

Ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 закінчує свою дію «20» червня 2024 року включно.

Визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242240 грн.

У випадку внесення застави та з моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до Васильківського міськрайонного суду Київської області;

- повідомляти Васильківський міськрайонний суд Київської області про зміну свого місця проживання.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 532 КПК України, та може бути оскаржена в частині обрання запобіжного заходу безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено і проголошено 26.04.2024

Суддя ОСОБА_1