Справа № 276/1530/24
Провадження по справі 1-кс/276/242/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року смт. Хорошів

Слідчий суддя Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву законного представника потерпілого ОСОБА_3 про відвід прокурора Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_5 від участі у кримінальному провадженні, внесеного 06.03.2024 до ЄРДР з №0000034, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,-

в с т а н о в и в:

До слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області надійшла заява законного представника потерпілого ОСОБА_3 про відвід прокурора Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_5 від участі у кримінальному провадженні №0000034 від 06.03.2024 року за фактом спричинення неповнолітньому ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Заявник мотивував свою заяву тим, що прокурор кваліфікує діяння винних осіб за ст. 125 КК України, хоча наявні всі ознаки ст. 296 КК України. Також прокурор заявив, що відповіді на всі наступні клопотання будуть такі ж, як на останнє. На переконання заявника, дії прокурора ОСОБА_5 свідчать про наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав свою заяву, додатково зазначивши, що прокурор, в порушення норм ст. 2, 9, 10, 214 КПК України, обмежує процесуальні права потерпілого, не долучає докази, які намагається подати законний представник потерпілого, відмовляє в допиті свідка, не вніс відомості в ЄРДР щодо іншого кримінального провадження та не задоволив клопотання про об`єднання кримінальних проваджень.

Прокурор ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, оскільки перебуває у відпустці, зі слів прокурора ОСОБА_4 .

Прокурор ОСОБА_4 , який входить до складу групи прокурорів у даному кримінальному провадженні, просив відмовити у задоволенні заяви про відвід прокурора ОСОБА_5 , оскільки останній не перешкоджає ОСОБА_3 , його клопотання розглянуто, під час особистого прийому заслухано законного представника потерпілого та надано аргументовані роз`яснення. У свою чергу, незгода з процесуальним рішенням прокурора не свідчить його упередженість.

Слідчий суддя заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали заяви про відвід, дійшов наступного висновку.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні, визначений ст. 77 КПК України. Так, прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Згідно з ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід подаються одразу після встановлення підстав такого відводу.

Таким чином, для відводу прокурора необхідно обґрунтувати наявність обставин зазначених у ст. 77 КПК України, навести відповідні аргументи, докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

При цьому, враховуючи положення ч. 5 ст. 80 КПК України, слідчий суддя наголошує, що мотиви відводу повинні мати не абстрактний характер, а містити посилання на конкретні обставини, що об`єктивно можуть свідчити про упередженість прокурора, та повинні бути підтверджені відповідними доказами.

Таким чином, при вирішенні питання про відвід прокурора з підстави його упередженості, думка особи, яка ставить під сумнів неупередженість прокурора є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи дійсно сумніви такої особи є об`єктивно виправданими.

Водночас, заслухавши законного представника потерпілого, слідчий суддя доходить висновку, що наведені ним доводи мають суб`єктивний, а не об`єктивний характер та не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами. Так, висловлені заявником сумніви в неупередженості прокурора фактично зводяться до незгоди з висловленою прокурором правовою позицією, з обсягом та змістом долучених долучених доказів, з процесуальними діями та рішеннями прокурора, здійсненими та прийнятими у межах кримінального провадження. Зокрема, той факт, що на думку прокурора на даному етапі досудового розслідування відсутні підстави для зміни правової кваліфікації діяння зі ст. 125 КК України на ст. 296 КК України, а також відмова у прийнятті певних доказів від представника потерпілого та допиту свідка в межах кримінального провадження №0000034 з наведенням відповідних мотивів, не є об`єктивною обставиною, що вказує на упередженість, оскільки є процесуальною позицією прокурора, яка не може бути підставою для відводу.

Більш того, як з`ясовано під час судового засідання, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває, проводиться певний обсях слідчих та процесуальних дій, наразі жодній особі не повідомлено про підозру. Клопотання, яке подано заявником прокурору ОСОБА_5 в межах кримінального провадження №0000034 було ним розглянуто в установленому КПК України порядку з наведенням відповідних обгрунтувань.

З дослідженого аудіозапису, який надав законний представник потерпілого ОСОБА_3 , слідує, що під час особистого прийому прокурор заслухав законного представника потерпілого та надав йому аргументовані роз`яснення. У свою чергу, прокурор не обмежив потерпілого та його законного представника у праві на подальше звернення з клопотаннями під час досудового розслідування.

Слідчий суддя відзначає, що сама по собі незгода з процесуальними діями та рішеннями прокурора не може бути достатніми підставами для висновку про існування обставин, що викликали б сумнів в неупередженості або безсторонності останнього. Незгода з процесуальними рішеннями та діями прокурора у кримінальному провадженні може бути підставою для оскарження таких рішень, дій або бездіяльності відповідно до положень КПК України, а не для його відводу.

В іншому разі інститут відводу може стати інструментом усунення з кримінального провадження прокурора виключно за одним побажанням потерпілого чи сторони захисту, а звідси і вибором таким учасником бажаного для нього прокурора, що не відповідає засаді змагальності сторін.

Отже, слідчий суддя доходить висновку, що прокурор ОСОБА_5 , здійснюючи процесуальні дії в межах кримінального провадження, на які заявник посилався як на обґрунтування заяви про відвід, діяв у межах, наданих йому положеннями чинного кримінального процесуального законодавства, дискреційних повноважень, що не може само по собі вважатися об`єктивними обставинами, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора, а тому не є підставою для відводу останнього.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що заява про відвід не містить належних, конкретних та підтверджених даних, які б свідчили про існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора ОСОБА_5 та, які б унеможливлювали його участь у даному кримінальному провадженні.

Відтак, у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 77,80,81 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви законного представника потерпілого ОСОБА_3 про відвід прокурора Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_5 від участі у кримінальному провадженні, внесеного 06.03.2024 до ЄРДР з №0000034, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 15.07.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1