Справа № 344/2168/24
Провадження № 1-кс/344/1073/24
У Х В А Л А

13 лютого 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурор ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі скаргу на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

В С Т А Н О В И В:

в скарзі вказано, що 30.01.2024 року ОСОБА_4 звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань Івано-Франківської обласної прокуратури із заявою-повідомленням вчинення прокурором, який здійснював процесуальне керівництво Надвірнянської окружної прокуратури, дій, які мають ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України. Станом на 06.02.2024р. скаржник не отримав від Територіального управління Державного бюро розслідувань Івано-Франківської обласної прокуратури відомостей про те, чи внесені відомості по заяві ОСОБА_4 в ЄРДР.

Скаржник в судове засідання не з`явився, про розгляд повідомлений належним чином. Клопотань щодо реалізації прав учасника суду не надходило.

В судовому засіданні прокурор заперечила скаргу та надав перед судом пояснення про те, що на подану заяву ОСОБА_4 надано відповідь, в якій встановлено, що заява не містить достатніх даних, які б свідчили про наявність ознак кримінального правопорушення, короткий виклад яких вноситься до ЄРДР, підстави для внесення відомостей до ЄРДР відсутні. Начальником управління обласної прокуратури надано відповідь ОСОБА_4 про стан досудового розслідування кримінальних проваджень та повідомлено, що кримінальне провадження від 07.07.2020 за ч.1 ст.197-1 КК України з відповідним номером провадження та кримінальне провадження від 19.08.2019 за ч.1 ст.197-1 КК України об`єднані. В подальшому 14.12.2021 кримінальне провадження №0000668 від 19.08.2019 скеровано до Коломийського міськрайонного суду з клопотанням про закриття кримінального провадження, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 13.04.2022 вказане клопотання задоволено, кримінальне провадження закрито на підставі п. 3-1 ч. 1, п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України. Також, Надвірнянською місцевою прокуратурою до Надвірнянського районного суду скеровано обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_5 у зловживанні своїм службовим становищем. В ході судового розгляду обвинуваченим ОСОБА_5 подано клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі п. З ч. 1 ст. 49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, яке 08.07.2022 судом задоволено. У вказаних кримінальних провадженнях досудове розслідування закінчено та постановлено судові рішення, які вступили в законну силу. Надвірнянською окружною прокуратурою до суду скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000506 від 26.06.2019 про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.1 ст.358 КК України. На даний час розгляд у вказаному кримінальному провадженні триває. Таким чином, скарга є безпідставною, оскільки процесуальні дії прокурором вчинені, в заяві не міститься обставин, які б свідчили про вчинення прокурором дій, які мають ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Судом встановлено наступні обставини.

30.01.2024 року складено заяву-повідомлення про вчинення прокурором, який здійснював процесуальне керівництво Надвірнянської окружної прокуратури, дій, які мають ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.

07.02.2024 року Першим заступником керівника обласної прокуратури надано відповідь №31/2415/24 на заяву ОСОБА_7 .

Начальником управління обласної прокуратури надано відповідь на звернення ОСОБА_8 щодо надання інформації про стан досудового розслідування кримінальних проваджень.

Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор уповноважений починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.

При цьому в п. 1 ст. 36 КПК України вказано, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Отже, внесення відомостей в ЄРДР належить до компетенції прокурора, яка реалізується ним дискреційно з правових підстав та у порядку, що визначені процесуальним законом.

Так само в п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі «Павлюлінець проти України» (Заява N 70767/01) від 6 вересня 2005 року вказано, що Суд повторює, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

Відповідно до ст. 214 КПК України відомості про особу та попередню кваліфікацію її дій вносяться до ЄРДР слідчим або прокурором. Отже скаржнику не належить право на порушення кримінальної справи проти певної особи, в тому числі і внесення відомостей до ЄРДР щодо вчинення злочину певною особою, а також у нього відсутнє право на реєстрацію повідомлення про злочин за бажаною ним кваліфікацією дій особи за диспозицією КК України. Отже право на кримінально-правове переслідування конкретної третьої особи із обраною самостійно кваліфікацією скаржнику не гарантується положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини. У свою чергу кримінально-правова кваліфікація обставин вчинення злочину особою є підставою для оголошення про підозру і здійснюється виключно відповідним компетентним державним органом.

Крім цього відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Баглай проти України» (Baglay v. Ukraine), № 22431/02, п. 31, рішення від 8 листопада 2005 року, та «Стоянова та Недельку проти Румунії» (Stoianova and Nedelcu v. Romania), № 77517/01 та № 77722/01, п. 20) право на кримінально-правове переслідування належить саме органу державної влади, який наділений компетенцією щодо проведення кримінально переслідування чи його припинення.

Отже, зазначене прав належить органу досудового розслідування безпосередньо та реалізується ним самостійно, дискреційно.

У свою чергу особа, яка звернулась зі скаргою має право надати суду докази неправомірності дій, рішень та бездіяльності органу досудового розслідування. Само по собі непогодження і не визнання рішень, дій чи бездіяльності органу досудового розслідування не вказує на їх неправомірність.

Так в судовому засіданні прокурор надав перед судом пояснення про те, що обставини викладені в заяві про злочин не містять достатніх даних, які б свідчили про наявність ознак кримінального правопорушення у діях прокурора Надвірнянської окружної прокуратури, а зводиться до незгоди із прийнятими слідчим та прокурором у кримінальному провадженні процесуальних рішень.

Таким чином у органу досудового розслідування є правові підстави для самостійного прийняття рішення щодо внесення повідомлення в ЄРДР чи відмову в цьому, контроль за якими здійснюється на основі правових підстав таких дій та порядку їх здійснення.

В п. 3 ст. 26 КПК України вказано, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. До компетенції слідчого судді належить виключно встановлення обставин неправомірності бездіяльності прокурора.

Також відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Вайт та Кенеді проти Німеччини» (Waite and Kennedy v. Germany), заява № 26083/94, п. 54, ЕСПЛ 1999-I Суд повторює, що саме національні суди повинні тлумачити національне законодавство та надавати оцінку наданим їм доказам.

Однак, перед судом не доведено порушення прав скаржника, оскільки доводи викладені в скарзі та пояснення надані в судовому засіданні зводяться до обставин незгоди із прийнятими прокурором у кримінальному провадженні процесуальних рішень, що не підставою для внесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення та не містить повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення.

Згідно ч.1 ст.36, ч.5 ст.40 КПК України прокурор, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Гарантії незалежності прокурора, що вказані в ст. 36 КПК України в тому числі забезпечуються і диспозицією ст. 343 КК України, в якій передбачено неправомірність впливу у будь-якій формі на працівника правоохоронного органу, з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків, добитися прийняття незаконного рішення.

В ст. 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено заборону зловживати правами, що гарантовані положеннями Конвенції.

В заяві про вчинення злочину повинно бути однозначно вказано на фактичні обставини, які відповідають будь-якій із диспозицій особливої частини КК України, а не про припущення таких дій, сумніви у їх здійсненні.

Таким чином, в задоволенні скарги необхідно відмовити.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

П О С Т А Н О В И В :

в задоволенні скарги відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено протягом 5 днів безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1