Справа № 702/880/23 Провадження № 1-кп/702/26/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2024 м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференсзв`язку, в залі суду в м. Монастирище Черкаської обл. клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру, у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001416 від 22.08.2023 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Леськове Монастирищенського району Черкаської області, громадянина України, не працюючого, який проживає та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ,

за ознаками суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_7 , маючи прояви вродженого недоумства, легкої розумової відсталості (рівень вираженої дебільності) з вираженими емоційно-вольовими розладами і розладами соціальної адаптації (F-70.1 за міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), 08 серпня 2023 року близько 03 години 35 хвилин, в період та в умовах дії воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, який в подальшому продовжено, останній раз Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023, прийшов до приміщення кав`ярні по АДРЕСА_2 , де скориставшись незамкненим вікном, яке було привідкрите на провітрювання, шляхом віджиму кватирки вікна, проник до приміщення вказаної кав`ярні, яке орендує ОСОБА_6 , звідки з під прилавку барної стійкиздійснив крадіжку грошових коштів в сумі 27000 грн., після чого залишив місце події та розпорядився викраденим майном за власним розсудом, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на вище вказану суму.

В зв`язку з наявністю у ОСОБА_7 психічного захворювання, яке позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними, прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування щодо останнього, примусових заходів медичного характеру, яке підтримав в судовому засіданні.

ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що саме ним було вчинене зазначене в клопотанні суспільно небезпечного діяння та не заперечував проти застосування примусових заходів медичного характеру.

Захисник адвокат ОСОБА_4 , та законний представник не заперечували проти застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 .

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого Кримінальним Кодексом України, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання.

Потерпілий ОСОБА_6 , в судовому засіданні пояснив, що з приміщення кав`ярні, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , з під прилавку барної стійки були викрадені грошові кошти в сумі 27000 грн.

Факт вчинення суспільно небезпечного діяння ОСОБА_7 , підтверджується наступними матеріалами, що були досліджені та оголошені в судовому засіданні, а саме:

протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 22.08.2023;

протоколами огляду місця події з фототаблицями від 22.08.2023, а саме кав`ярні, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

протоколом огляду DVD-R диску з відеозаписом факту вчинення суспільно небезпечного діяння від 28.06.2023 ;

дослідженими в судовому засіданні відеоматеріалами, які підтверджують факт вчинення ОСОБА_7 суспільно-небезпечного діяння;

випискою з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності;

договором користування нерухомого майна № 4 від 01.12.2020.

довідкою Вікторовського психоневрологічного інтернату від 13.09.2023, що підопічний ОСОБА_7 проживає та перебуває на обліку у ОСОБА_8 психоневрологічному інтернаті з 26.10.2010. ОСОБА_7 05.08.2023 самовільно залишив територію інтернату, 15.08.2023 повернутий на територію закладу.

висновком судово-психіатричного експерта №503 від 27.09.2023, згідно якого встановлено, що на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованого правопорушення, ОСОБА_7 мав прояви вродженого недоумства, легкої розумової відсталості (рівень вираженої дебільності) з вираженими емоційно-вольовими розладами і розладами соціальної адаптації (F-70.1 за міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду). На теперішній час у ОСОБА_7 виявляються прояви вродженого недоумства, легкої розумової відсталості (рівень вираженої дебільності) з вираженими емоційно-вольовими розладами і розладами соціальної адаптації - через що він не може усвідомлювати свої дії і керувати ними, не може правильно сприймати обставини, що мають значення по справі, не може самостійно приймати участь при проведенні слідчих дій і при розгляді справи в суді, і за своїм психічним станом, зважаючи на значне зниження інтелекту, вираженість емоційно-вольових розладів, прояви некритичності, схильність до алкоголізації, він потребує поміщення у спеціальний лікувальний заклад з надання психіатричної допомоги з метою обов`язкового лікування та запобігання вчинення суспільно небезпечних дій.

Розглядаючи вказане клопотання, суд виходить із положень ст. ст. 93, 94 КК України, ст. ст. 512, 513 КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові №7 від 03.06.2005 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування».

Статтею 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України у стані неосудності і відносно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, передбачені ст. 94 КК України, у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, шляхом повного, і всебічного дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що суспільно небезпечне діяння з приводу яких порушене провадження, мало місце і вчинено ОСОБА_7 .

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи за своїм психічним станом на час скоєння інкримінованого йому злочину і на теперішній час ОСОБА_7 , потребує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру, передбачені ст. 94 КК України, у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки.

Відповідно ч. 1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру.

Згідно ч. 2 ст. 94 КК України, надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, мало місце і вчинене ОСОБА_7 , який за своїм психічним станом і характером суспільно небезпечного діяння потребує застосування примусових заходів медичного характеру, в зв`язку з чим, з метою обов`язкового лікування та запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь, слід застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Цивільний позов не заявлено.

Питання про речові докази по вказаному кримінальному провадженню суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Відомості про судові витрати відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст. 19, 93, 94 КК України, ст. ст. 508, 513 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом у зв`язку із вчиненням ним суспільно небезпечного діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

Речові докази: джинсовку, сорочку, джинси та шльопанці -вважати повернутими ОСОБА_7 , згідно розписки.

Речовий доказ: DVD-R диск з відеозаписом факту вчинення крадіжки, зберігати в матеріалах справи.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1