Справа № 526/2540/24
Провадження № 1-кс/526/349/2024
У Х В А Л А

05 липня 2024 року Слідча суддя Гадяцького районного суду ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність начальника ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и л а:

04 липня 2024 року до слідчого судді Гадяцького районного суду надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність начальника ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 .

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст.7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Згідно зі ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченим нормами КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Дослідивши скаргу та додані до неї документи, слідчий суддя вважає необхідним відмовити ОСОБА_2 у відкритті провадження з наступних підстав.

Главою 26, параграфом 1, статтями 303-308 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк,

рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування;

рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження;

рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи;

рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим;

рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки;

рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;

рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу,

рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування;

повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру ;

відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Звертаючись до суду скаржник не вказує заінтересовану особу, дії якої ним оскаржуються, проте вказує, що ним оскаржується бездіяльність начальника поліції ВП №1 ОСОБА_4 . У прохальній частині просить витребувати постанову з ВП №1 та розглянути його скаргу на неї, при цьому не зазначаючи ні дату винесення цієї постанови, ні особи, якою вона винесена, ні справи чи кримінального провадження, у якій така постанова виносилась.

Відсутність вказаних даних перешкоджає слідчому судді встановити можливість оскарження дій слідчого чи прокурора в порядку ст. 303 КПК України, так як не можливо визначитись з предметом скарги, а також особи, яка має відповідати за наслідками розгляду скарги.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень. Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Статтею 303 КПК України визначений вичерпний перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження, який розширеному трактуванню не підлягає.

Відповідно до ч.4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

З огляду на зазначене вважаю необхідним звернути увагу на те, що чинним законодавством передбачено оскарження рішень, дій та бездіяльності слідчого або прокурора, а не будь- яких службових осіб того чи іншого органу.

Поміж тим, ОСОБА_2 звернувся зі скаргою на бездіяльність начальника ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 , який не є тією посадовою особою в розумінні ч.1 ст. 303, дії якої можуть оскаржуватися в порядку ст. 303-307 КПК України

Враховуючи вказане, а також ту обставину, що вимогами ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню на досудовому провадженні, а вказані у скарзі скаржником вимоги не можуть бути предметом судового розгляду під час досудового розслідування, оскільки скарга подана на бездіяльність начальника ВП №1 Миргородського РВП, який в межах своїх повноважень не виносить постанови.

Зі змісту скарги неможливо визначити предмет спору та якими діями були порушені права ОСОБА_2 , поміж тим суд обмежений у самостійності визначення предмету спору.

Принцип правової визначеності: це ідея передбачуваності ( очікуваності) суб`єктом відносин визначених правових наслідків своєї поведінки, яка відповідає наявним у суспільстві нормативним приписам.

Також слід зауважити, що в разі вчинення незаконних дій/бездіяльність, (але не злочин)щодо особи, незаконний огляд, неналежне спілкування, ігнорування прохання допомоги, погрози тощо, то скарга на них подається до керівника поліції або служби безпеки відповідного територіального органу в порядку Закону України «Про звернення громадян». Як вбачається з матеріалів скарги, такі відповіді на звернення ОСОБА_2 надані останньому вищестоящим органом.

Рішення вищого органу поліції за результатами розгляду скарги у разі незгоди з ним громадянина може бути оскаржено до суду в установлений законодавством України строк (частина четверта статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Виходячи з вищевикладеного вважаю, що у відкритті провадження по зазначеній скарзі слід відмовити, оскільки скарга подана на бездіяльність службової особи, яка не підлягає оскарженню в розумінні ст. 303-304 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідча суддя, -

у х в а л и л а:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність начальника ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її отримання безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідча суддя: ОСОБА_1